Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування заявлених повних вимог зазначає, що постановою Верховного суду від 04.09.2019 по справі №308/13196/15-ц задоволено частково вимоги позивача та стягнуто на його користь 38297,67грн. у відшкодування майнової шкоди, 1500грн. у відшкодування моральної шкоди та 1607,76грн. судового збору. На підставі виконавчого листа №308/13196/15-ц 29.10.2019 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного рішення, однак таке не виконано до цього часу. Враховуючи викладене, позивач просить про стягнення з відповідача 18775,88грн. інфляційних та 3729,79грн.- 3% річних за період з 21.12.2020 року по 21 грудня 2023 року, а всього\~22505,67грн. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.09.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому його представник [PERSON] подала заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку та вважається належно повідомленим про судовий розгляд на підставі п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не подано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Як установлено з матеріалів справи у листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди у зв`язку із залиттям квартири. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 лютого 2017 року №308/13196/15-ц,\~залишеним без змін\~ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 06 червня 2017 року, у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. Постановою Верховного суду від 04.09.2019 рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 06 червня 2017 року\~скасовано і ухвалено нове рішення про задоволення позову частково. Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] 38 297 грн 67 коп. на відшкодування майнової шкоди, 1 500 грн на відшкодування моральної шкоди та 1607 грн 76 коп. судового збору. Дане рішення вступило в законну силу 04.09.2019. На виконання рішення Ужгородським міськрайонним судом видано виконавчий лист №308/13196/15-ц від 22.10.2019, який пред`явлено позивачем до виконання у відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відкрито виконавче провадження №60443023. Однак, вказане рішення не виконане до цього часу, сума 41405,43грн. складає борг відповідача перед позивачем, який останнім до цього часу не погашено. Враховуючи викладене, позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з даною позовною заявою про стягнення з відповідача 18775,88грн. інфляційних та 3729,79грн. 3% річних з простроченої суми за період з 21.12.2020 року по 21.12.2023 року. Відповідно до частин першої, другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно із частиною другою статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу ІІІ книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу ІІІ книги 5 ЦК України). Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року № 14-16цс18, Постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 09 листопада 2023 року №420/2411/19. В своїй\~позовній заяві позивач просить стягнути інфляційні та 3% річних за період з 21.12.2020 31.12.2023. До позовної заяви позивачем надано розрахунок заявлених позовних вимог, який перевірений судом і є вірним. За таких обставин позовні вимоги підлягають до задоволення, а сума 18775,88грн. інфляційних та 3729,79грн. 3% річних стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються у повному обсязі, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved