Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 28.05.2016 року вона з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований Миколаївським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №31. Від шлюбу спільних дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки відповідач легковажно ставиться до сімейних стосунків. Крім того, позивач зазначає, що у них з відповідачем різні погляди на життя, несумісні характери, відсутність взаєморозуміння та довіри. Шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведеться протягом року. В судове засідання позивач не з`явилася. Надала до суду клопотання в якому просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28.05.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Миколаївським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис №31. Спільних дітей у сторін немає. Згідно ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, та враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно з ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачений нею при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved