Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з\~повернення боргів" звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитними договорами. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.05.2019 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 893070516. Однак відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість. Відповідно до реєстру боржників № 46 від 30.09.2019 року до договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 893070516, укладеним 21.05.2019 року. 20.10.2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 року до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17 414,53 гривень, з яких: 6 243,83 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 11 170,70 грн. сума заборгованості за відсотками. Окрім того, 07.08.2019 року між ТОВ «Інвест Фінанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 10000826625. Однак відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконував внаслідок чого за ним утворилася заборгованість. 11.05.2021 року між ТОВ «Інвест Фінанс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11052021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Інвест Фінанс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників від 11.05.2021 року до договору факторингу № 11052021 від 11.05.2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 5 122,50 гривень, з яких: 1500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 622,50 грн. сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення позивача, відповідач не виконала свого зобов`язання, після відступлення права вимоги не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості, ні на рахунок ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попередніх кредиторів. Оскільки, станом на день пред`явлення даного позову до суду відповідачем не виконано взятих на себе зобов`язань за кредитними договорами № 893070516 від 21.05.2019 року, №10000826625 від 07.08.2019 року, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитними договорами в розмірі 22537,03 грн, а також судові витрати. Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.02.2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Представник позивача за довіреністю від 07.12.2023 року [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав письмове клопотання, у якому просив розгляд справи провести у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позов не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності до ст.280-289 ЦПК України у заочному порядку, оскільки представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі та оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 21.05.2019 року [PERSON] уклав з ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» договір №893070516, за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти в сумі 3800 гривень строком на 30 днів від дати отримання кредиту та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування коштами на умовах визначених договором. Згідно п.4.4 договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України "Про електронну комерцію", що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. В подальшому між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» переходять права грошової вимоги від останнього. На підставі договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року ТОВ «Таліон Плюс» передало для ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» свої права грошової вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги. Згідно п. 2.1 Договору факторингу, клієнт зобов`язується відступити фактору право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 року до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17 414,53 грн, з яких: 6 243,83 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 11 170,70 грн сума заборгованості за відсотками. Із розрахунку заборгованості за період з 21.10.2022 року по 30.11.2023 року слідує, що відповідач має заборгованість за кредитним договором № 893070516 від 21.05.2019 року в сумі 17 414,53 грн, з яких 6 243,83 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 11 170,70 грн сума заборгованості за відсотками. Крім того, 07.08.2019 року [PERSON] уклав з ТОВ «Інвест Фінанс» кредитний договір № 10000826625. Згідно з п. 1.1., 1.2, 1.3., 1.3.2 Договору сума кредиту складає 1500 грн., кредит надається строком на 21 днів від дати отримання кредиту позичальником, стандартна процентна ставка в розмірі 1,5% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. 11.05.2021 року між ТОВ «Інвест Фінанс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11052021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Інвест Фінанс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників від 11.05.2021 року до договору факторингу № 11052021 від 11.05.2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 5 122,50 гривень, з яких: 1500,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 622,50 грн сума заборгованості за відсотками. Так, між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на підставі кредитних договорів, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до пункту 5 частини 1 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон) електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Ч. 12 ст. 11 Закону передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину (частина 1 статті 12 Закону). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.2 ст.1048 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Як вбачається з умов вказаних договорів, вони були укладенні дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття пропозиції та підписані накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, та відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюються до укладених в письмовій формі. З наданих\~та досліджених\~судом доказів\~вбачається,\~що відповідач\~ [PERSON] уклав кредитні договори, за умовами яких отримував грошові кошти у кредит, користувався ними, однак у строки встановлені договорами їх не повертав, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість, яка на підставі договорів факторингу була відступлена позивачу. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі № 2-383/2010 стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Протягом розгляду\~цивільної справи\~відповідач [PERSON] ,\~з огляду\~на вимоги\~ст.\~12,\~81\~ЦПК України,\~не скористався\~своїми процесуальними правами та\~не надав\~до суду\~жодного належного\~та допустимого\~доказу,\~який би містив інформацію\~щодо предмету\~доказування в\~підтвердження своєчасного виконання своїх\~зобов`язань\~за укладеними\~договорами,\~а відтак\~несе ризик настання наслідків,\~пов`язаних\~із не\~вчиненням відповідних\~процесуальних дій,\~в даному\~випадку -\~ухвалення заочного\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів та\~стягнення з\~нього на\~користь позивача\~заборгованості за\~договорами в розмірі \~22 537,03 грн. Питання розподілу судових витрат, суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України. Так, в позові представником було зазначено, що судові витрати Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю\~"Фінансова\~компанія\~"Європейська\~агенція\~з\~повернення боргів" складаються із суми судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 2 684,00 гривні та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням - у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1342 гривні. В матеріалах відсутні будь-які докази на підтвердження наявності витрат позивача, пов`язаних з розглядом справи, окрім сплати судового збору, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає лише судовий збір, сплачений при подачі позову в сумі 2 684,00 грн.

Outcome: partial