Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-07 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов мотивовано тим, що [INFO] помер її син [PERSON] . Звернувшись до нотаріуса на консультацію, позивачці було повідомлено, що на період воєнного стану загальний строк для прийняття спадщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 року становить 10 місяців. Наразі, звернувшись до нотаріуса, їй було роз`яснено, що необхідно встановити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.05.2023 № 469 строк на прийняття спадщини за загальними правилами cкладає 6 місяців. Позивачка покликається на те, що не могла вчасно подати заяву про прийняття спадщини через введення воєнного стану в Україні та вважає, що вона пропустила строк на прийняття спадщини у зв`язку з тим, що вона була впевнена, що в неї відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28 лютого 2022 року ще був один місяць для подачі заяви про прийняття спадщини, а тому вважає, що пропустила строк для подання відповідної заяви нотаріусу не зі своєї вини, а з поважних причин. Посилаючись на наведені обставини та положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України, просить визначити їй додатковий строк тривалістю 1 (один) місяць з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді від 28.06.2024 відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження та витребувано від Погребищенської державної нотаріальної контори Вінницької області належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи щодо майна [PERSON] (а.с. 12 - 13). 11.07.2023 до канцелярії суду від Погребищенської державної нотаріальної контори Вінницької області надійшла Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 06.07.2023 № 73097736, з якої вбачається, що спадкова справи що майна померлого [PERSON] не заводилась, будь - яка інформація щодо наявності чи відсутності спадкоємців відсутня (а. с. 19, 20). Ухвалою судді від 23.08.2023 задоволено клопотання позивачки [PERSON] про витребування доказів, а саме від Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області інформації щодо місця постійного проживання та реєстрації спадкодавця [PERSON] на момент його смерті, а також про осіб, які були зареєстровані та фактично проживали разом із померлим [PERSON] на момент його смерті [INFO] , та від Погребищенської державної нотаріальної контори Вінницької області належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи щодо майна [PERSON] (а.с. 29 - 30). 04.09.2023 до канцелярії суду від Погребищенської державної нотаріальної контори Вінницької області надійшли належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи № 193/2023 щодо майна [PERSON] (а.с. 35 - 42). 11.09.2023 від Погребищенської міської ради надійшов лист щодо відомостей про реєстрацію місця проживання та складу зареєстрованих осіб разом з [PERSON] на день його смерті [INFO] (а.с. 43). Ухвалою судді від 22.09.2023 було задоволено клопотання позивачки [PERSON] про заміну первісного відповідача Погребищенської міської ради належним відповідачем [PERSON] (а.с. 46 - 47). 08 листопада 2023 року судом ухвалено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду (а.с. 53 - 55). Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити. Крім того пояснила, що вперше після смерті [PERSON] вона звернулася для надання їй консультацій щодо прийняття спадщини до Погребищенської державної нотаріальної контори в липні 2023 року. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судові засідання 01.11.2023, 08.12.2023, 26.01.2024 та 08.03.2024 не з`явилась, причини неявки суду не повідомила (а.с. 51, 58, 63, 67). А тому суд в судовому засіданні 26.01.2024, ураховуючи позицію позивачки, постановив проводити заочний розгляд справи, що відображено в протоколі судового засідання (а. с. 64). Заслухавши позивачку [PERSON] та дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. [INFO] в селі Сухий Ставок Бериславського району Херсонської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19 грудня 2022, про що зроблено відповідний актовий запис за № 495 (а.с. 4). Із свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 08.12.1977 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є його батьком та матір`ю (а. с. 5). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу від 16 березня 2023 № 0003887073 після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] » (а. с. 7). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 23 серпня 2023 № 00041093530 [PERSON] після державної реєстрації шлюбу з [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] » (а. с. 22). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис за № 17 (а. с. 23). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17 грудня 2007 року [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] » (а. с. 6). Як вбачається з відповіді Погребищенської державної нотаріальної контори від 29.08.2023 № 484/01-16 відповідно до Інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 193/2023 від 01.08.2023 (а. с. 35 - 42). Із матеріалів спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] вбачається, що 01 серпня 2023 року із заявою про прийняття спадщини до нотаріального органу звернулась його дружина [PERSON] (а.с. 38). За відомостями Реєстру територіальної громади Погребищенської міської ради [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а. с. 43). Вирішуючи по суті позовну вимогу, суд виходить із того, що згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частин 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). За загальними нормами про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснено в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Норми ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці другому пункту 23 постанови Пленумом Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У постанові Верховного Суду 04.03.2020 року у справі №133/1880/18 сформульовано правовий висновок, за змістом якого, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Таким чином, зверненню до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини мало передувати вирішення питання про видачу позивачу нотаріусом або органом чи службовою особою, уповноваженою вчиняти нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину або відмова у видачі такого свідоцтва. Звертаючись із позовом до суду, [PERSON] покликалася на те, що після смерті свого сина [PERSON] вона звернулася до нотаріуса, який їй роз`яснив, що Кабінет Міністрів України відповідно до постанови №164 від 28.02.2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» на період дії воєнного стану встановив загальний десятимісячний строк для прийняття спадщини з моменту її відкриття. Однак, звернувшись до нотаріуса в подальшому, їй було роз`яснено, що постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану» від 9 травня 2023 року № 469 правило про можливість подання заяви про прийняття спадщини у період дії воєнного стану впродовж десяти місяців з дня відкриття спадщини було скасовано. За таких обставин позивачка вважає, що вона пропустила строк на прийняття спадщини з поважних причин, оскільки була впевнена, що у неї ще залишився час для подання відповідної заяви нотаріусу в межах десятимісячного строку з моменту відкриття спадщини. Проте, такі доводи позивачки не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, виходячи із наступного. Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України №164 від 28.02.2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (зі змінами, внесеними згідно із постановою Кабінету Міністрів України №719 від 24.06.2022 року) було визначено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупинено на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Проте, постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану» від 09.05.2023 року №469 пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України №164 від 28.02.2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» було виключено. У постанові Верховного Суду від 25.01.2023 року у справі №676/47/21 сформульовано правовий висновок про те, що законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як "зупинення перебігу строку на прийняття спадщини" та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини , а тому пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року N 164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України і не підлягає застосуванню. За ч.1 ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно із ч.5 ст.254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. Відтак, відповідно до чинного законодавства означений строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , з урахуванням правил, закріплених у ч.1 ст. 253, ч. 5 ст. 254 ЦК України, закінчувався 06.03.2023 року. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вперше після смерті [PERSON] вона звернулася для надання їй консультацій щодо прийняття спадщини до Погребищенської державної нотаріальної контори в липні 2023 року. Разом із цим, із матеріалів справи убачається, що розглядувана позовна заява надійшла до суду 28.06.2023 року, тобто до моменту звернення позивачки, як вона стверджує, до нотаріальної контори. Водночас, у матеріалах справи відсутні будь - які письмові докази, які б підтверджували факт звернення позивачки до нотаріуса та відмову останнього у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом через пропущення нею строку для прийняття спадщини. Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Суд відзначає, що існування на час виникнення спірних правовідносин невідповідностей норм права в нормативно-правових актах різної юридичної сили, що регулюють одні й ті самі суспільні відносини, не може розцінюватися як обставина, що сама по собі свідчить про наявність об`єктивних, істотних труднощів для прийняття спадщини спадкоємцем, за відсутності доказів безпосереднього впливу такої колізії норм права на волевиявлення та формування поведінки останнього щодо часу вчинення ним відповідних юридично значимих дій, зокрема добросовісної помилки щодо встановленого законом строку для прийняття спадщини під впливом консультації нотаріуса. Отже, позивачкою не доведено тієї обставини, що вона до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини звернулася із відповідною заявою до нотаріуса, яка не була ним прийнята через урахування приписів пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України №164 від 28.02.2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», згідно із якими на період дії воєнного стану встановлювався десятимісячний строк для прийняття спадщини з моменту її відкриття, і що така відмова нотаріуса слугувала причиною виникнення у позивачки впевненості у тому, що у неї залишається необхідний час для подання такої заяви впродовж зазначеного вище строку. З огляду на викладене [PERSON] не надала суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення цих дій, а відтак суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. За ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що у задоволенні позову відмовлено, то понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору слід залишити за нею.

Outcome: dismissed