Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] через свою представницю [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказував, що 05 квітня 2017 року у Вознесенському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, актовий запис №71. Мають спільних малолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Проте сімейні відносини не склалися та з грудня 2021 року припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя. Відповідачка створила іншу сім`ю. У зв`язку з цим позивач вважав неможливим збереження шлюбу та просив про його розірвання. Позивач [PERSON] та його представниця [PERSON] в судове засідання не з`явилися, проте остання надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підтримала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги визнала повністю. Додатково в заяві зазначала, що на примирення вона не згодна, так як створила іншу сім`ю. Спорів щодо місця проживання дітей та поділу спільного майна подружжя з її боку немає. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін та представниці позивача, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації про взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачкою, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому суд встановив, що 05 квітня 2017 року у Вознесенському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №71. Мають спільних малолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Проте сімейні відносини між позивачем та відповідачкою не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім`ю та наполягали на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачкою, відсутність у них спільного бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved