Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04.10.2012 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав в результаті чого утворилась заборгованість за кредитом станом на 17.07.2023 року в сумі 50557,84 гривень, яка складається з наступного: - 41150,84 грн. - заборгованість за кредитом; - 9407,00 грн.- заборгованість за відсотками за користування кредитом. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.08.2023 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивача за довіреністю Дашка В.М. про розгляд справи за відсутності сторони позивача, в якій він підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення суду. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, відзив на позов не надав. Так, 26.02.2024 року від відповідача на адресу суду надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку із тим, що він знаходиться у відрядженні на вантажному автомобілі та до визначеної судом дати не має можливості через об`єктивні обставини, що сталися на кордоні України. Суд, розглянувши клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, вирішив відмовити у його задоволенні з огляду на наступне. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3\~ст. 223 ЦК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього\~Кодексу\~судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. Судом встановлено, що відповідач про дату та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи не є безумовною правовою підставою для відкладення розгляду справи і сторона, яка просить відкласти розгляд справи повинна довести реальну наявність обставин на які вона посилається, обґрунтувати поважність причин, які не дозволяють їй приймати участь у судовому засіданні. Судові засідання, призначені на 12.09.2023 року, 17.10.2023 року, 16.11.2023 року, 30.01.2024 року відкладались за клопотанням відповідача, будь-яких доказів поважності неприбуття в судове засідання відповідач до матеріалів справи не надав. Враховуючи викладене, з метою недопущення затягування розгляду справи та порушення процесуальних строків розгляду справи, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не надав доказів поважності неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне. Відповідно до кредитного договору від 04.10.2012 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] .. Банк надав Позичальникові кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту. В заяві зазначено, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Відповідно до Умов кредитування з використанням кредитку «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», які також підписані відповідачем, останній зобов`язався щомісяця сплачувати грошові кошти у розмірі 7% від суми заборгованості (але не менше 50,00 грн та не більше залишку заборгованості). В порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 17.07.2023 року утворилась заборгованість, які до цього часу не погашена. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що шляхом підписання Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку між банком та [PERSON] 04.10.2012 року укладено кредитний договір, позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В подальшому суми кредитного ліміту змінювались: 01.10.2012 року - до 0,00 грн.; 08.05.2018 року - до 4000,00 грн.; 17.09.2018 року - до 15000,00 грн., 13.05.2019 року - до 25000,00 грн.; 23.10.2019 року - до 35000,00 грн.; 15.11.2019 року - до 50000,00 грн.; 22.04.2021 року - до 40000,00 грн., 26.12.2022 року - до 0,00 грн., що підтверджено довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] та Випискою за договором. Однак, відповідач належним чином свої зобов`язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 17.07.2023 року утворилась заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 41150,84 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до п. 2.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 2.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг, за користування кредитом і овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, якщо інше не встановлено п. 2.1.1.12.13. Враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 9407,00 грн. заборгованості за відсотками, такою, що підлягає задоволенню. Згідно платіжного доручення № PROM3ВKNPF від 03.08.2023 року при пред`явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідач на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved