Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

28.02.2024 позивач [PERSON] звернулась до суду з даною позовною заявою. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що їй належить на підставі приватної спільної часткової власності 4/5 частки квартири [ADDRESS] . Крім того, донці позивача [PERSON] , яка є відповідачем у справі, належить 1/5 частка квартири [ADDRESS] . Водночас, відповідач [PERSON] вказаною квартирою не користується, оскільки з 2009 року проживає в Сполучених Штатах Америки та є громадянкою США. Після переїзду відповідача до США по теперішній час, позивач [PERSON] продовжила проживати в квартирі [ADDRESS] , безперервно та відкрито володіє належною відповідачу [PERSON] 1/5 часткою спірної квартири, систематично сплачує за комунальні послуги, зробила ремонт, всіляко поліпшує життєві умови. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/5 частку квартири [ADDRESS] , що належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надіслала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст.263 ч.6 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам\~статті 206\~цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ч.ч.1, 4 ЦПК України,\~позивач може\~відмовитися від\~позову,\~а відповідач\~-\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки, відповідач позов визнала, відповідно до ст.206 ч.4, 263 ч.6 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Правовідносини між сторонами регулюються наступними нормами закону. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 Цивільного кодексу України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з частиною першою статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Набуття права власності на чужі речі можливе лише за наявності наступних умов: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння). Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності. Дана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 у справі №910/17274/17. Визнаючи позов, відповідач [PERSON] фактично підтвердила, що заволодіння позивачем [PERSON] належною їй 1/5 часткою квартири [ADDRESS] відбулось виключно за її згодою та дозволом, а також і те, що позивач відкрито та безперервно більше 10 років користуюсь цим майном. Таким чином, суд вважає доведеними позивачем факти законності, добросовісності та відкритості її володіння більше 10 років 1/5 часткою квартири [ADDRESS] , що належить відповідачу. Враховуючи, наявність достатніх доказів на підтвердження позовних вимог [PERSON] та відсутності заперечень з боку відповідача [PERSON] , суд вважає необхідним позов задовольнити.

Outcome: approved