Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В позовній заяві посилається на те, що він з [PERSON] перебували у шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 жовтня 2016 року шлюб був розірваний. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 жовтня 2016 року з нього, [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку\~ щомісячно, починаючи з 11 жовтня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття. На момент звернення до суду з даним позовом [PERSON] вже досягла повноліття, аліменти на її утримання не стягуються. Після розірвання шлюбу, діти деякий час проживали з матір?ю. Згодом стосунки між матір?ю та [PERSON] суттєво погіршились, відповідач уклала інший шлюб та переїхала на постійне місце проживання до м. Кам?янське, Дніпропетровської області. Відповідач перестала піклуватись про свою дитину: не забезпечувала необхідним харчуванням, медичним доглядом, не дбала про її фізичний та духовний розвиток. В результаті, починаючи з травня 2022 року [PERSON] переїхав жити до батька позивача та проживає разом з ним. 27 жовтня 2016 року відповідач [PERSON] звернулась з заявою до командира військової частини [NUMBER] , де проходить військову службу позивач, про стягнення з його заробітної плати аліментів за виконавчим листом №154/2693/16, який виданий Володимир-Волинським судом, де і здійснюється стягнення аліментів по теперішній час. На сьогоднішній день, [PERSON] виповнилось 17 років. Всі питання щодо виховання, лікування, харчування, розвитку дитини вирішуються позивачем самостійно. Дитина знаходиться на повному його утриманні та вихованні. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У зв`язку з чим, просить суд припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі рішення Володимир-Волинського суду Волинської області від 25 жовтня 2006 року та стягнути з [PERSON] , [INFO] на його користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з дня пред?явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 23 січня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 07 лютого 2024 року. 07 лютого 2024 року від представника позивача [PERSON] надійшла заява про залишення без розгляду позовних вимог в частині стягнення аліментів з [PERSON] . Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06 березня 2024 року, позовну заяву про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на неповнолітню дитину в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину залишено без розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, його представник подав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав повністю, просив суд розгляд справи проводити у його відсутність, не заперечив проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчать відповідні поштові повідомлення, не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин неявки, не подала відзив. У зв`язку з зазначеними обставинами, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 жовтня 2016 року. За час спільного подружнього життя в них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , яка вже є повнолітньою та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Як слідує із матеріалів справи, рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 жовтня 2016 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку\~ щомісячно, починаючи з 11 жовтня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття. На даний час, [PERSON] досягла повноліття. З копії акта обстеження умов проживання проведених за адресою: [ADDRESS] , вбачається що за цією адресою проживають та мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні. Зазначені обставини не оспорювалися стороною відповідача. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Відповідно до п.17\~Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3\~ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а\~ст.273 СК України\~додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст.192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями\~ст.273 СК України\~має на меті скасування їх присудження. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2\~ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (звільнення від стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.09.2019 (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Судом достовірно встановлено, що не спростовано та не заперечувалось стороною відповідача у справі, що неповнолітній син сторін [PERSON] з травня 2022 року і на момент звернення позивача з цим позовом до суду (18.01.2024) проживав не з матір`ю, на користь якої рішенням суду від 25 жовтня 2024 були стягнуті аліменти з позивача на утримання дитини. Згідно з ч. 4\~ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Судом встановлено, що неповнолітній син сторін з травня 2022 року проживає з батьком - позивачем по справі та знаходиться на його утриманні по теперішній час. Тобто має місце зміна обставин, що впливають на стягнення аліментів з позивача на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , які були призначені рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 жовтня 2016 р. (справа №154/2693/16). Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, на думку суду, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved