Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-14 00:00:00

В листопаді 2023 [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей Уланівської сільської ради Вінницької області про стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей з батьком. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . 28.04.2023 він зареєстрував шлюб із [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на " [PERSON] ". На даний момент [PERSON] здійснює повноцінний догляд і фактично заміняє дітям матір, оскільки позивач перебуває на військовій службі. Відповідачка увесь цей час знаходиться за кордоном, в Україну не приїздить і наміру повертатися не виказувала, дітьми не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. За неперевіреними даними відповідачка в Німеччині вийшла заміж, має іншу сім`ю. Тобто своїх батьківських обов`язків по вихованню синів тривалий час не виконує. Не бере педагогічної, матеріальної, грошової, трудової або будь-якої іншої участі у вихованні дітей, не проявляє батьківської турботи про них. Така поведінка відповідачки створила умови, які шкодять інтересам дітей. Тому позивач змушений звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою від 01.12.2023 у справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачці визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 08.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник третьої особи без самостійних вимог Служби у справах дітей Уланівської сільської ради Вінницької області Сивак Л. А. не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, заяв, клопотань не надала, про день, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступних висновків. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Як встановлено судом, від шлюбу у сторін народилися діти: син - [PERSON] , [INFO] (копія на а.с. 20) та син - [PERSON] , [INFO] (копія на а.с. 19). Встановлено, що після припинення спільного проживання сторін, діти проживають з батьком - позивачем у справі. Факт спільного проживання дітей з батьком - [PERSON] підтверджується: довідкою Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області від 05.10.2023 № 1116, відповідно до якої [PERSON] та [PERSON] проживають без реєстрації за адресою по [ADDRESS] (копія на а.с. 14); довідкою Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області від 07.11.2023 № 1252, відповідно до якої [PERSON] проживає без реєстрації по [ADDRESS] (копія на а.с. 21). Частина 4 ст. 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Відповідно до висновку Служби у справах дітей Уланівської сільської ради № 01-13/395 від 07.12.2023 щодо доцільності визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , встановлено, що у 2022 році з початком російської агресії на території України, [PERSON] разом із [PERSON] та їхніми дітьми переїхали до батьків позивача у с. Сьомаки. В подальшому мати дітей виїхала за межі України і перебуває там по даний час. 30.11.2022 рішенням Заводського районного суду м. Миколаїв шлюб між сторонами було розірвано. У квітні 2023 року позивач одружився із [PERSON] , яка на даний час приділяє увагу дітям. Будинок в якому проживає сім`я газифікований, є центральне водопостачання, електрика. У малолітніх хлопців є окрема кімната, яка забезпечена усім необхідним, умови проживання дітей задовільні. Зі слів дітей мати інколи телефонує. Тому служба у справах дітей Уланівської сільської ради прийшла до висновку рекомендувати визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , біля їх батька [PERSON] , [INFO] , по [ADDRESS] (а.с. 56). Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права від протиправних дій, невизнання або їх оспорювання. Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом ст. 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства можна зробити висновок, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, 9 Конвенції про права дитини, ч.ч. 2, 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дітей разом з батьком не суперечитиме інтересам дітей, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог в цій частині. Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідачки на його користь аліментів на утримання дітей, судом встановлено наступне. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] підтверджено, що [PERSON] народився [INFO] . Мати - [PERSON] , батько - [PERSON] (копія на а.с. 19). Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] підтверджено, що [PERSON] народився [INFO] . Мати - [PERSON] , батько - [PERSON] (копія на а.с. 19). Доповідною запискою класного керівника 2-а класу [PERSON] № 109 від 06.11.2023 підтверджено, що [PERSON] навчається в 2-а класі з 01.09.2023. Батько підтримує контакт зі школою, цікавиться шкільним життям. Мати не відвідувала школу жодного разу, на батьківські збори не з`являлася. Дитину до школи приводить і забирає [PERSON] (копія на а.с. 23). Доповідною запискою класного керівника 3 класу [PERSON] № 110 від 09.11.2023 підтверджено, що [PERSON] навчається в 3 класі з 01.09.2023. Батько підтримує контакт зі школою, цікавиться шкільним життям. Мати не відвідувала школу жодного разу, на батьківські збори не з`являлася. Дитину до школи приводить і забирає [PERSON] (копія на а.с. 24). Довідками Уланівського ліцею № 198 від 09.11. 20023 та № 200 від 13.11.2023 підтверджено, що [PERSON] навчається в 2-а класі Уланівського ліцею і [PERSON] навчається в 3 класі Уланівського ліцею. Мати не цікавиться навчанням своїх синів, не бере участі у батьківських зборах класу (копія на а.с. 26). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Оскільки відповідачка є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , тому, відповідно до ст. 180 СК України, вона зобов`язана утримувати їх до досягнення ними повноліття. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дітей в матеріалах справи відсутні. Беручи до уваги те, що відповідачка є людиною працездатного віку, слід вважати, що аліменти у тому розмірі, про який просить позивач, будуть відповідати інтересам дітей та не будуть надміру обтяжливими для матеріального становища відповідача в межах, визначених чинним законодавством. Згідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 28.11.2023. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, позивачем був понесений судовий збір у справі за вимогу щодо визначення місця проживання дітей в розмірі 1073,60 грн., які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, в частині стягнення аліментів, а його позовні вимоги задоволені, судовий збір в розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідачки на користь держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved