Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позов мотивований тим, що 18 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» (далі ТОВ «МАНІФОЮ») та [PERSON] було укладено договір позики № 1917512, право вимоги за яким на підставі договору факторингу 11 серпня 2021 року перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Крім цього, 29 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 234984004, право вимоги за яким на підставі договорів факторингу 28 листопада 2018 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», а 20 жовтня 2022 року до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Також, 03 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» (далі ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА ГРУПА») було укладено кредитний договір № 3323608897/661500, право вимоги за яким на підставі договору факторингу 16 лютого 2022 року перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Вказуючи, що у зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином умов кредитних договорів у нього виникла заборгованість в загальному розмірі 69117,58 грн, позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений (а. с. 159, 160), у клопотанні від 19 січня 2024 року просив позов задовольнити та розглядати справу за його відсутності (а. с. 91-93). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 161), 05 березня 2024 року подав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю та просить розглядати справу за його відсутності (а. с. 162). Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Статтею 628\~ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України\~«Про електронну\~комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. \~Статтею 3 цього Закону\~визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до\~Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідно до Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Судом встановлено, що 18 березня 2021 року [PERSON] уклав із ТОВ «МАНІФОЮ» договір позики № 1917512, відповідно до умов якого отримав позику в розмірі 2000 грн. Строк дії договору до 09 квітня 2021 року (22 дні), базова процентна ставка 1,99% від суми позики за кожний день користування позикою, розмір процентів на прострочену позику 1,01% (а. с. 24 -27). Відповідно до додаткової угоди №1 до договору позики № 1917512 від 18 березня 2021 року сторони погодили новий строк позики до 08 травня 2021 року та графік нарахування процентів за користування позикою (а. с. 29). За змістом пункту 8.3.5 Договору невід`ємною його частиною є Правила надання грошових коштів, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАНІФОЮ». Відповідач підтвердив, що ознайомлений із вказаним документом та зобов`язався виконувати їхні умови. Усі зазначені\~документи підписані\~відповідачем за\~допомогою електронного\~цифрового підпису одноразовим ідентифікатором\~. На виконання умов договору 18 березня 2021 року відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 2000 гривень шляхом перерахунку на його банківський рахунок за допомогою системи іPау.ua (а. с. 30). ТОВ «МАНІФОЮ», надавши відповідачу кредит (а. с. 105), свої зобов`язання за договором виконало. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за договором позики станом на 11 серпня 2021 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 6194 грн, з яких заборгованість за основною сумою боргу складає 2000 грн, заборгованость за процентами за користування позикою 3184 грн, заборгованость за процентами на прострочену позику 1010 грн (а. с. 106). З матеріалів справи видно, що 29 березня 2021 року [PERSON] уклав із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договір № 234984004, відповідно до умов якого отримав кредит в розмірі 23250 грн. Строк дії договору 126 днів, процентна ставка 474,5 % річних (1.3% в день від суми кредиту за час користування ним) (а. с. 10-12). За змістом пункту 4.2 Договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником і товариством в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та\~Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Паспорт споживчого кредиту «Комфорт» до Договору № 234984004 від 29 березня 2021 року, кредитний договір №234984004 від 29 березня 2021 року та графік платежів підписані відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», надавши відповідачу кредит (а. с. 101), свої зобов`язання за договором виконало. З наданого позивачем розрахунку видно, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 234984004 від 29 березня 2021 року станом на 06 березня 2023 року становить 50923,75 грн, з яких заборгованість за основною сумою боргу складає 23250 грн, заборгованість за відсотками 27673,75 грн (а. с. 19, 102-103, 104). Також, 03 квітня 2021 року [PERSON] уклав із ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА ГРУПА» кредитний договір № 3323608897/661500, відповідно до умов якого отримав позику в розмірі 3000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% (процентів) на добу. Строк дії договору 30 днів до 02 травня 2021 року (а. с. 41). Відповідно до пункту 1.4 Договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки вказаної клієнтом Пунктом 1.5 договору передбачено, що невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредитну, за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства https://www.eurogroshi.com.ua/. Кредитний договір підписаний відповідачем електронним цифровим підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить пункт 7 Договору (а.с.43 на звороті). ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА ГРУПА», надавши відповідачу кредит (а. с. 94), свої зобов`язання за договором виконало. З наявного в справі розрахунку видно, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 3323608897/661500 становить 12000 грн, з яких заборгованість за основною сумою боргу складає 3000 грн, заборгованость за процентами за користування позикою 9000 грн. Наведені обставини свідчать про те, що між ТОВ «МАНІФОЮ», ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА ГРУПА» та відповідачем [PERSON] виникли договірні зобов`язання, які випливають з вказаних вище кредитних договорів, ці договори є укладеними відповідно до вимог статті 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 (провадження № 61-9071ск20). Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У частині першій\~статті 516 ЦК України\~зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша\~статті 514 ЦК України). Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою\~статті 1077 ЦК України\~визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої\~статті 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З матеріалів справи видно, що 11 серпня 2021 року між ТОВ «Маніфою», та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу № 11-08/2021(а. с. 31-32). Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору ТОВ «Маніфою» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Маніфою» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у Реєстрі Божників, який формується згідно Додатком №1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідач [PERSON] є в Витязі з Реєстру боржників до Договору факторингу №11-08/2021 від 11 серпня 2021 року і загальна сума його зобов`язань за договором позики № 1917512 становить 6194 грн (а. с. 34). 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон плюс», до якого перейшло право вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу № 20102022 (а. с. 16-17). Відповідно до пункту 2.1 вказаного договору ТОВ «Таліон плюс» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Таліон плюс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у Реєстрі прав вимоги. Відповідач [PERSON] є в Реєстрі прав вимоги № 2 від 20 жовтня 2022 року і загальна сума його зобов`язань за кредитним договором № 234984004 становить 50923,75 грн (а. с. 18). 16 лютого 2022 року між ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА ГРУПА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу № 16022022 (а. с. 44-46). Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА ГРУПА» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА ГРУПА» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами,строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на які належить ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА ГРУПА» зазначеними у Реєстрі Боржників. Відповідач [PERSON] є в Реєстрі боржників до Договору факторингу № 16022022 від 16 лютого 2022 року і загальна сума його зобов`язань за кредитним договором № 3323608897/661500 від 03 квітня 2021 року становить 12000 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу складає 3000 грн, заборгованість за відсотками 9000 грн (а. с. 48). Аналіз наведених норм матеріального права та обставин справи дає підстави для висновку, що позивач набув у встановленому законом порядку право вимоги до відповідача за договором позики № 1917512 від 18 березня 2021 року, укладеним між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] , за кредитним договором № 234984004 від 29 березня 2021 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , та за кредитним договором № 3323608897/661500 від 03 квітня 2021 року, укладеним між ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА ГРУПА» та [PERSON] . За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, та відповідно до зазначених норм матеріального права, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у розглядуваному випадку передбачених законом підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами №234984004 від 29 березня 2021 року, №3323608897/661500 від 03 квітня 2021 року та договором позики № 1917512 від 18 березня 2021 року, оскільки останній порушив їхні умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов`язань, а саме неповерненні кредитних коштів у визначений договором строк. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 1342 гривні; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 1342 гривні. На підставі викладеного, статей 526, 530, 610, 611, 629, 634, 1048, 1054,\~1056-1\~Цивільного кодексу\~України та

Outcome: approved