Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-14 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії \~ \~ \~ \~1.1. [PERSON] \~ звернулася через свого представника до Черкаського районного суду Черкаської області з позовною заявою до [PERSON] ,\~ Акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» » про\~стягнення страхового відшкодування, а також майнової\~та моральної\~шкоди. В обґрунтування позову позивачка вказала, що вона є потерпілою у кримінальному провадженні за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 03.11.2022 встановлено, що [PERSON] у результаті дорожньо-транспортної пригоди, у вчиненні якої винуватий [PERSON] , відповідно до висновку судової-медичної експертизи № 02-01/1013 від 17 листопада 2020 року, [PERSON] отримала тілесні ушкодження. Позивачка у зв`язку з отриманими внаслідок ДТП тілесними ушкодженнями тривалий час перебувала на стаціонарному лікуванні. Позивачка за власний рахунок витратила на лікування та проходження медичного діагностування грошову суму в розмірі 9186,70 грн. Вказані платіжні документи, які підтверджували сплату позивачкою вартості придбаних ліків та медичних процедур, були направлені на поштову адресу страхової компанії «ТАС» цінним листом з описом 13.10.2021. Однак, замість 9186,70 грн. документально підтверджених витрат на лікування страховою групою «ТАС» було виплачено позивачці 7536,83 грн., а також фактично сплачено на користь позивачки в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної із тимчасовою втратою працездатності, лише 3420,31 грн., що на 1579,69 грн. менше від установлено мінімуму, та в рахунок відшкодування моральної шкоди грошову суму 34,46 грн., що на 1242,91 грн. менше від установленого законом розміру страхового відшкодування, що свідчить про неповне виконання страховою компанією своїх зобов`язань за полісом №143163096. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яку скоїв відповідач [PERSON] , позивачка зазнала моральних переживань у зв`язку з ушкодженням її здоров`я, котре полягало в численних тілесних ушкодженнях, у зв`язку з чим перенесла фізичний біль і тривалий час перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги», де упродовж 20 календарних днів перенесла численні медичні маніпуляції та хірургічні операції, приймала значну кількість медичних препаратів та ліків. Окрім того, позивач продовжує відчувати сильний фізичний біль в області голови внаслідок спричиненої травми, переживає гострі напади мігрені та інші неприємні відчуття в області голови. При цьому, для відновлення психологічної рівноваги та нервової системи, [PERSON] змушена систематично проходити консультації у лікарів та приймати заспокійливі медичні препарати. Також, [PERSON] зазнала особливих душевних переживань, пов`язаних із порушенням її нормальних соціальних зв`язків, стресу та змушена була докладати чималих зусиль для відновлення свого фізичного й психічного стану здоров`я, проходити тривалий курс лікування від струсу головного мозку та численних травм голови. Внаслідок перенесеної травми та тривалого курсу лікування, у [PERSON] виникли серйозні проблеми в морально-психологічному плані та побоювання спричинення їй тілесних ушкоджень під час прогулянок на велосипеді. Вказані обставини вкрай негативно позначилися на нормальних життєвих зв`язках та особистому житті [PERSON] , зумовили тривалий депресивний стан її психічного здоров`я, а, відтак, на думку представника позивача, це свідчить про істотні й триваючі у часі морально-психологічні страждання потерпілої та членів її родини від скоєного кримінального правопорушення. На підставі викладеного позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просить: - стягнути з AT «Страхова компанія «ТАС» на користь [PERSON] в якості невиплаченого страхового відшкодування майнової шкоди, пов`язаної із витратами на лікування, грошову суму в розмірі 1649,87 грн.; - стягнути з AT «Страхова компанія «ТАС» на користь [PERSON] в якості невиплаченого страхового відшкодування майнової шкоди, пов`язаної із тимчасовою втратою працездатності, грошову суму в розмірі 1579,69 грн.; - стягнути з AT «Страхова компанія «ТАС» на користь [PERSON] в якості невиплаченого страхового відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, грошову суму в розмірі 1242,91 грн.; - стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] в якості відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, грошову суму в розмірі 148757,09 грн.; - стягнути солідарно з [PERSON] та AT «Страхова компанія «ТАС» на користь [PERSON] судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 12 000 грн 00 коп. та судові витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи у даній справі; 1.2. Представник відповідача AT «Страхова компанія «ТАС», надав до суду письмовий відзив, в якому просив повністю відмовити у задоволенні заявлених вимог. Зазначив, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована страхувальником в АТ «СГ «ТАС» за полісом ЕР № 143163096 від 03.02.2020. Згідно з наданими медичними та іншими документами, AT «СГ «ТАС» провела виплату всіх необхідних сум страхових відшкодувань, і більше ніяких законних підстав для доплат будь-яких сум не має. 1.3. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Новік В.І., надав до суду письмовий відзив, в якому просив повністю відмовити у задоволенні заявлених вимог. Зазначив, що позивачка не надає будь-якої медичної документації, яка б підтверджувала що остання мала тривалий депресивний стан, зазнала стресу та змушена була докладати чималих зусиль для відновлення свого фізичного й психічного стану здоров`я та проходити тривалий курс лікування від струсу головного мозку та численних травм голови, а також жодного доказу про існування у неї родини. Сторона відповідача, вважає, що такий розмір оціненої позивачем моральної шкоди є занадто завищений та не відповідає ступеню її моральний страждань, тобто є неспівмірним з зазначеними позивачем моральними стражданнями. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 24.02.2023 у справі № 707/49/23, яке було залишено без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 28.06.2023 року в задоволенні позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням було відмовлено. Предметом позову у справах № 707/49/23 та № 707/2883/23 є відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок неправомірних дій [PERSON] з вини якого 14 вересня 2020 року сталася ДТП, що підтверджено ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 03.11.2022 у справі № 707/475/21. Сторона відповідача, вважає, що сторони, предмет та підстави позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди у справі № 707/49/23, у якій ухвалено рішення, що набуло законної сили, співпадають зі сторонами, предметом та підставами позову у справі № 707/2883/23, у зв`язку із цим наявні підстави для закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] . 1.4.\~Ухвалою суду від 09.10.2023, яка відображена у протоколі судового засідання, було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Ухвалою суду від\~09.10.2023\~у справі\~було призначено судово-психологічну\~експертизу у справі з метою визначення розміру моральної шкоди. Ухвалою суду від 08.02.2024, яка відображена у протоколі судового засідання, було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. 1.5. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, які викладені у позові. Позивачка додатково пояснила, що ДТП викликало у неї душевні страждання, вона тривалий час лікувалася і досі боїться автомобілів, які перевищують швидкість. Представник відповідача AT «СГ «ТАС» в судовому засіданні позов не визнав, просив у задоволенні позову відмовити з підстав, які викладені у відзиві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив провадження у справі в частині вимог до [PERSON] закрити або відмовити у задоволенні позову з підстав, які викладені у відзиві. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Відповідно до ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 03.11.2022 у справі № 707/475/21 встановлено, що [PERSON] 14 вересня 2020 року близько 15 години 50 хвилин у порушення вимог п. 2.3.б), 12.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, зі змінами та доповненнями, керуючи автомобілем «Mitsubishi Galant», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись зі швидкістю близько 107-112 км/год, що перевищувала максимальну дозволену швидкість у населених пунктах (не більше 50 км/год), по проїзній частині вулиці Спасо-Преображенська у селі Мошни Черкаського району Черкаської області, від міста Черкаси у напрямку міста Канів, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну. Так, доїжджаючи до буд. [ADDRESS] , [PERSON] побачив автомобіль «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер [NUMBER] , що знаходився біля вказаного будинку на лівому узбіччі відносно напрямку руху автомобіля «Mitsubishi Galant», реєстраційний номер [NUMBER] , та розпочинав свій рух. Оцінюючи це як небезпеку, [PERSON] застосував екстрене гальмування та допустив виїзд на праве узбіччя, яке прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташоване з нею на одному рівні та не призначене для руху транспортних засобів, по напрямку свого руху, продовжив рух по узбіччю та поблизу будинку № 385 вулиці Спасо-Преображенська у селі Мошни Черкаського району Черкаської області вчинив наїзд на [PERSON] , [INFO] , яка знаходилася на правому узбіччі та сиділа на велосипеді марки «Україна», спершись правою ногою на бордюрний камінь. У результаті дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до висновку судової-медичної експертизи № 02-01/1013 від 17 листопада 2020 року, [PERSON] отримала перелом задньої стінки верхньощелепної пазухи справа з крововиливом в порожнину пазухи (гемостит), перелом правої виличної кістки, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я, та травму голови із забоєм головного мозку легкого ступеню, рану м`яких тканин голови, рану лівого колінного суглобу, рану обох передпліч, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Указані дії [PERSON] органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. У судовому засіданні обвинувачений [PERSON] визнав вину у вчиненні правопорушення та щиро розкаявся. Вказаною \~ухвалою\~суду було задоволено клопотання представника ТОВ «Нова Пошта», а також захисників обвинуваченого, і звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 47 КК України у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу ТОВ «Нова Пошта», а кримінальне провадження було закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. 2.2. Відповідно до висновку експерта № 02-01/1013 від 17 листопада 2020 року, у [PERSON] , згідно з даними медичної карти, мали місце ушкодження: перелом задньої стінки верхньощелепної пазухи справа з крововиливом в порожнину пазухи (гемосинусит), що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я; перелом правої виличної кістки; травма голови із забоєм головного мозку легкого ступеню, раною м`яких тканин голови; рана лівого колінного суглобу, рана обох передпліч, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Згідно з копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 11726, у період з 14 вересня 2020 року до 02 жовтня 2020 року [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» з основним діагнозом: Т06.8 Інші уточнені травми із залученням декількох ділянок тіла. Політравма. ЗЧМТ. Забій головного мозку легкого ступеня тяжкості. Транзиторний парез 6 пари ЧМН праворуч. Імпресійний перелом виличної кістки праворуч. Гемосинусит. Перелом задньої стінки верхньощелепної пазухи. Забійна рана потилиці ліворуч. Забій грудної клітки. Забійна рана лівого колінного суглобу. Численні осаднені рани обох передпліч. Психоорганічний синдром. Неврозоподібний стан. Згідно з копією протоколу обстеження КТ головного мозку від 22 вересня 2020 року, проведеного лікарем діагностичного центру ТОВ «Скен Лайф» [PERSON] , за результатами обстеження [PERSON] зроблено висновок: динаміка без виражених змін, ділянок геморагічного вмісту не відмічено. Ознаки конвекситального посилення лікворовмісних просторів. Ознаки збільшення рівня ексудату у правій в.ч. пазусі. З копії магнітно-резонансної томографії головного мозку № 35335 від 10 грудня 2020 року, виданої лікарем медичного центру «Євромед» Пчелінцевим М.В., вбачається, що за результатами обстеження [PERSON] зроблено висновок: дрібновогнищеві зміни речовини ГМ, як початкові прояви хронічного порушення мозкового кровообігу, в т.ч. в правій скроневій частці ГМ, субкортикально найбільше вогнище (посттравматичного генезу?). МР-прояви васкулопатії дрібних перфоруючих судин в речовині ГМ, як ознака нестабільної гемодинаміки судин ГМ. Тенденція до формування «порожнього» турецького сідла. Помірно виражена зовнішня гідроцефалія. Об`ємної патології в речовині ГМ на момент обстеження не виявлено. Відповідно до товарних чеків від 16.12.2020 та від 20.01.2021 [PERSON] проведено комп`ютерну томографію верхньої та нижньої щелеп на загальну суму 950 грн. Згідно з актом виконаних робіт від 11.12.2020 № 17030 [PERSON] у КНП «Черкаська обласна стоматологічна поліклініка ЧОР» було надано послуги з первинного огляду, рентгенознімку зуба, аналізу рентгенограми, лікування зуба при глибокому карієсі, накладання пломби при лікування карієсу на загальну суму 768,54 грн. Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого від 06.11.2023, [PERSON] встановлено діагноз: органічне враження ЦНС внаслідок політравми зі струсом ГМ (14.09.2020), відновний період у вигляді транзіторного психоорганічного синдрому, астенічний варіант. Відповідно до довідки № 01-06/Р-34 виданої 06.11.2023 КПН «ЧОПНД Черкаської обласної ради», [PERSON] перебуває під наглядом лікаря-психіатра КПН «ЧОПНД Черкаської обласної ради». Згідно з висновком експерта № СЕ-19/124-23/11833-ПС від 12.01.2024, ситуація, пов`язана із спричиненням [PERSON] тілесних ушкоджень внаслідок скоєного 14.09.2020 кримінального правопорушення (дорожньо-транспортної пригоди), є психотравмуючою для [PERSON] . Позивачці спричинені страждання (моральна шкода) за умов ситуації, що досліджується у даній цивільній справі про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (дорожньо- транспортної пригоди). Наявні негативні зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок впливу певних обставин, що розглядаються у справі, а саме внаслідок спричинення тілесних ушкоджень внаслідок скоєного 14.09.2020 кримінального правопорушення (дорожньо-транспортної пригоди). [PERSON] нанесені страждання (моральна шкода). В результаті того, що [PERSON] були нанесені страждання, орієнтовна грошова компенсація за завдані їй страждання може становити 108 МЗП, розмір якої встановлюється рівним розміру мінімальної заробітної плати в Україні, чинному на момент винесення рішення суду. 2.3. Згідно з копією полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 143163096 від 03.02.2022, АТ «СГ «ТАС» та [PERSON] \~уклали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме відповідальності власника транспортного засобу марки «Mitsubishi Galant», реєстраційний номер [NUMBER] , строком дії з 06.02.2020 до 05.02.2021 та страховою сумою шкоди, заподіяної життю і здоров`ю, в розмірі 260000 грн. 17.09.2020 [PERSON] звернувся до АТ «СГ «ТАС» з відповідними письмовими повідомленнями про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 14.09.2020. Згідно з копією повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, 02.12.2020 [PERSON] повідомила АТ «СГ «ТАС» про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 14.09.2020. Відповідно до копій чеків та опису вкладення до цінного листа на ім`я АТ «СГ «ТАС», [PERSON] на адресу АТ «СГ «ТАС» було направлено оригінали чеків на суму 9186,70 грн., товарний чек № РН-0000050 від 16.12.2021 на суму 400 грн., товарний чек № РН-0000065 від 20.01.2021 на суму 550 грн., копія чеку №1656593 від 20.01.2021 на суму 550 грн, лист відповідь №1249/01-05/1 від 06.08.2021, виписку із медичної картки від 06.08.2021, копію запиту від 15.04.2021, лист відповідь від 27.07.2021, виписку із медичної картки № 68117 від 27.07.2021. Згідно з копією страхового акту АТ «СГ «ТАС» № 01603/01/723 від 02.03.2023 та додатку №1 до страхового акту про розрахунок суми відшкодування пов`язаного з лікуванням по справі № 72594/01/2020/53, сума страхового відшкодування по договору № ЕР143163096 від 03.02.2020, які підлягає виплаті [PERSON] становить 7574,70 грн. Відповідно до листа АТ «СГ «ТАС» № 336 від 07.03.2023, АТ «СГ «ТАС» повідомило [PERSON] про виплату на її користь страхової виплати у розмірі 7574,70 грн. Згідно з копією страхового акту АТ «СГ «ТАС» № 02372/01/723 від 03.04.2023 та додатку №1 до страхового акту сума страхового відшкодування по договору № ЕР143163096 від 03.02.2020, які підлягає виплаті [PERSON] становить 723,71 грн. Відповідно до листа АТ «СГ «ТАС» № 04837/7123 від 03.04.2023, АТ «СГ «ТАС» повідомило [PERSON] про виплату на її користь страхової виплати у загальному розмірі 723,71 грн., а саме 689,25 грн- сума страхового відшкодування згідно обґрунтованих витрат на лікування на основі пред`явлених чеків, та 34,46 грн. - моральної шкоди (5% від суми виплати за лікування). При цьому у листі вказано, що відсутня медична документація з підтвердженням призначення обстежень, які провели позивачка відповідно до товарних чеків № 50 від 16.12.2020 та № 65 від 20.10.2021 Згідно з копією страхового акту АТ «СГ «ТАС» № 02372/01/723 від 11.08.2023 та додатку №1 до страхового акту сума страхового відшкодування по договору № ЕР143163096 від 03.02.2020, які підлягає виплаті [PERSON] становить 3166,66 грн. Відповідно до копії скріншотів наданих позивачкою, на банківський рахунок [PERSON] від АТ «СГ «ТАС» виконання договору № ЕР143163096 від 03.02.2020 було зараховано 06.03.2023 - 7536,83 грн. та 15.08.2023 - 3166,66 грн. У додатку до страхового акту АТ «СГ «ТАС» від 02.03.2023 щодо виплати позивачці суми в розмірі 7547,70 грн. вказано, що витрати за чеками від 16.12.2020 на суму 400 грн. та від 20.01.2021 на суму 550 грн. є необґрунтованими, оскільки відсутнє призначення вказаних у чеках обстежень. Також вказано, що витрати на суму 768,50 грн. згідно з документом від 11.12.2020 на лікування зубів неідентифіковані, оскільки відсутня медична документація щодо лікування. 2.4. Зміст спірних правовідносин зводиться до наступних питань: - чи наявні підстави для стягнення з AT «Страхова компанія «ТАС» на користь [PERSON] в якості невиплаченого страхового відшкодування майнової шкоди, пов`язаної із витратами на лікування, грошової суми в розмірі 1649,87 грн., в якості невиплаченого страхового відшкодування майнової шкоди, пов`язаної із тимчасовою втратою працездатності, грошової суми в розмірі 1579,69 грн., та в якості невиплаченого страхового відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, грошової суми в розмірі 1242,91 грн.; - чи наявні підстави для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] в якості відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, грошової суми в розмірі 148757,09 грн. 3. Релевантні джерела права 3.1. Згідно зі ст. 6\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV)\~страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з\~пунктом 23.1\~статті 23\~Закону №\~1961-IV,\~шкодою,\~заподіяною життю\~та здоров`ю\~потерпілого внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди,\~є: шкода,\~пов`язана з\~лікуванням потерпілого; шкода,\~пов`язана з\~тимчасовою втратою\~працездатності потерпілим; шкода,\~пов`язана із\~стійкою втратою\~працездатності потерпілим; моральна\~шкода,\~що полягає\~у фізичному\~болю та\~стражданнях,\~яких потерпілий\~-\~фізична особа\~зазнав у\~зв`язку з\~каліцтвом або\~іншим ушкодженням\~здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Відповідно до\~пункту 24.1\~статті 24\~Закону №\~1961-IV,\~у зв`язку\~з лікуванням\~потерпілого відшкодовуються\~обґрунтовані витрати,\~пов`язані з\~доставкою,\~розміщенням,\~утриманням,\~діагностикою,\~лікуванням,\~протезуванням та\~реабілітацією потерпілого\~у відповідному\~закладі охорони\~здоров`я,\~медичним піклуванням,\~лікуванням у\~домашніх умовах\~та придбанням\~лікарських засобів. Витрати,\~пов`язані з\~лікуванням потерпілого\~в іноземній\~державі,\~відшкодовуються,\~якщо лікування\~було узгоджено\~з особою,\~яка має\~здійснити страхове\~відшкодування (регламентну\~виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Абзацом 3 частини першої статті 25 Закону № 1961-IV, встановлено, що у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. Відповідно статті 26-1 Закону № 1961-IV, страховиком (у випадках, передбачених\~підпунктами "г"\~і\~"ґ"\~пункту 41.1 та\~підпунктом "в"\~пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. 3.2. Статтею 23 ЦК України\~передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. У відповідності до\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. 3.3. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року у справі № 213/2186/16-ц (провадження № 61-2517св19) зроблено висновок про те, що при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають такі обставини: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в заподіянні шкоди. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 квітня 2022 року у справі № 748/359/20 (провадження № 61-8641св21) зроблено висновок про те, що будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз, тим більше, якщо така компенсація стосується юридичної особи. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним. Отже, рівень моральних страждань визначається не видом правопорушення і не складністю цього правопорушення, а моральними стражданнями потерпілого внаслідок заподіяння йому шкоди та значенням наслідків цього правопорушення для його особистості, що і зумовлює розмір суми компенсації моральної шкоди. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди одразу визначається потерпілим у позовній заяві, хоча остаточне рішення про розмір компенсації моральної шкоди приймається судом. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Вирішуючи питання про те, чи наявні підстави для стягнення з AT «Страхова компанія «ТАС» на користь [PERSON] невиплаченого страхового відшкодування суд зазначає, що згідно з поясненнями позивачки та її представника невиплаченими витратами на лікування в розмірі 1649,87 грн. вони вважають витрати відповідно до товарних чеків від 16.12.2020 та від 20.01.2021, згідно з якими [PERSON] проведено комп`ютерну томографію верхньої та нижньої щелеп на загальну суму 950 грн., а також витрати згідно з актом виконаних робіт від 11.12.2020 № 17030, відповідно до якого [PERSON] було надано послуги з первинного огляду, рентгенознімку зуба, аналізу рентгенограми, лікування зуба при глибокому карієсі, накладання пломби при лікування карієсу на загальну суму 768,54 грн. Суд зазначає, що відповідно до пункту 24.1 статті 24 Закону № 1961-IV, у зв`язку з лікуванням потерпілого мають відшкодовуватися лише обґрунтовані витрати, необхідність здійснення яких підтверджена документально відповідним закладом охорони здоров`я. Тобто, необхідність таких витрат має бути визначена у письмових рецептах, призначеннях, направленнях, інших медичних документах, складених лікарським персоналом відповідного закладу охорони здоров`я. В даному випадку жоден медичний документ щодо лікування позивачки у зв`язку з ДТП за участю відповідача [PERSON] не містить посилань на необхідність проведення їй комп`ютерної томографії верхньої та нижньої щелеп після стаціонарного лікування, а також лікування зубів чи накладання пломб. Отже, всі заявлені позивачкою до стягнення з AT «Страхова компанія «ТАС» витрати на лікування в розмірі 1649,87 грн. є необґрунтованими. Стосовно вимог про стягнення з AT «Страхова компанія «ТАС» на користь позивачки в якості невиплаченого страхового відшкодування майнової шкоди, пов`язаної із тимчасовою втратою працездатності, грошової суми в розмірі 1579,69 грн., суд зазначає, що відповідно до пояснень позивачки та її представника ці вимоги ґрунтуються на переконанні позивачки про те, що незалежно від тривалості стаціонарного лікування, позивачка мала отримати від страхової компанії допомогу у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. Суд зазначає, що відповідно до абзацу 3 частини першої статті 25 Закону № 1961-IV у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи лише за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Дійсно, сума такого відшкодування має оцінюватися для непрацюючої повнолітньої особи у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. Однак, на думку суду, якщо потерпіла особа перебувала у стані втрати працездатності менше одного місяця, то сума відшкодування має обраховуватися виходячи з розміру місячної мінімальної заробітної плати пропорційно часу, протягом якого особа перебувала в такому стані. В даному випадку позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні у період з 14 вересня 2020 року до 02 жовтня 2020 року, тобто протягом 19 днів, що складає 63,3333% від тридцятиденного календарного місяця. Згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 вересня - 5000 гривень. Отже, 63,3333 % від 5000 грн. складає 3166,66 грн. Саме таку суму було виплачено позивачці з боку страхової компанії, а тому її права порушено не було. Стосовно вимог про виплату позивачці страховою компанією недоплаченої компенсації моральної шкоди у розмірі 5 відсотків недоплаченої страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, то суд також вважає їх необґрунтованими. Судом встановлено, що позивачці було виплачено всю обґрунтовану шкоду, заподіяну здоров`ю, та відповідно, було виплачено правильний розмір компенсації моральної шкоди відповідно до статті 26-1 Закону № 1961-IV. В підсумку суд зазначає, що всі заявлені позивачкою вимоги до Акціонерного товариства\~«Страхова компанія «ТАС» є необґрунтованими і у їх задоволенні належить відмовити. 4.2. Щодо вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] в якості відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, грошової суми в розмірі 148757,09 грн., суд зазначає наступне. Представником відповідача [PERSON] не заперечувалося, що саме внаслідок протиправних дій [PERSON] позивачці були завдані тілесні ушкодження під час ДТП 14.09.2020. Вказані тілесні ушкодження відповідно до висновку медичного експерта та медичної карти стаціонарного хворого були наступними: перелом задньої стінки верхньощелепної пазухи справа з крововиливом в порожнину пазухи (гемосинусит), що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я; перелом правої виличної кістки; травма голови із забоєм головного мозку легкого ступеню, раною м`яких тканин голови; рана лівого колінного суглобу, рана обох передпліч, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; психоорганічний синдром, неврозоподібний стан. Згідно з висновком експерта № СЕ-19/124-23/11833-ПС від 12.01.2024, ситуація, пов`язана із спричиненням [PERSON] тілесних ушкоджень внаслідок скоєного 14.09.2020 кримінального правопорушення (дорожньо-транспортної пригоди), є психотравмуючою для [PERSON] . Позивачці спричинені страждання (моральна шкода) за умов ситуації, що досліджується у даній цивільній справі про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (дорожньо-транспортної пригоди). Наявні негативні зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок впливу певних обставин, що розглядаються у справі, а саме внаслідок спричинення тілесних ушкоджень внаслідок скоєного 14.09.2020 кримінального правопорушення (дорожньо-транспортної пригоди). [PERSON] нанесені страждання (моральна шкода), а орієнтовна грошова компенсація за завдані їй страждання може становити 108 МЗП, розмір якої встановлюється рівним розміру мінімальної заробітної плати в Україні, чинному на момент винесення рішення суду. На думку суду, будь-яка нормально реагуюча людина відчує достатньо сильні душевні страждання внаслідок раптового отримання під час дорожньо-транспортної пригоди з вини іншої особи численних тілесних ушкоджень в районі голови та щелепи, колінних суглобів, передпліч. В даному випадку душевні страждання [PERSON] посилювалися необхідністю стаціонарного та амбулаторного лікування, наявністю згідно з висновком експерта негативних змін в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості. Суд також враховує поведінку відповідача [PERSON] , який згідно з ухвалою суду про закриття кримінального провадження добровільно відшкодував позивачці [PERSON] майнову шкоду в розмірі 11360,76 грн. Така виплата з боку відповідача могла певною мірою полегшити душевні страждання позивачки, оскільки ця виплата свідчила про намагання винуватця ДТП виправити наслідки своєї винної поведінки. Суд вважає, що з урахуванням характеру та ступеню тілесних ушкоджень, яких зазнала позивачка внаслідок неправомірної поведінки відповідача, тривалості її лікування, негативних змін в її емоційному стані, розумним, справедливим та адекватним розміром відшкодування моральної шкоди на користь позивачки з боку винуватця у завданні шкоди буде сума в розмірі 100000 грн. Виплата вказаної суми на користь позивачки не призведе до її безпідставного збагачення, оскільки ця сума є співрозмірною тим душевним стражданням, яких позивачка зазнала внаслідок неправомірної поведінки стосовно неї та отриманих нею ушкоджень здоров`я. Крім того, така сума враховує той розмір моральної шкоди, який був виплачений на користь позивачки з боку страхової компанії. Суд не вважає обґрунтованими твердження представника [PERSON] про те, що відповідно до судової практики сума відшкодування моральної шкоди в подібних справах складає 10-20 тисяч гривень. На думку суду, такий розмір відшкодування моральної шкоди в даному випадку був би вкрай низьким та не враховував би дійсної тривалості і глибини страждань позивачки. З іншого боку, суд вважає занадто завищеною суму відшкодування моральної шкоди, яку визначено у висновку експерта в розмірі 108 мінімальних заробітних плат на момент винесення рішення суду. Станом на 15.03.2024 розмір мінімальної заробітної плати в Україні складає 7100 грн. на місяць, а отже 108 мінімальних заробітних плат складає 766800 грн. Стягнення такої суми на користь позивачки призвело б до її безпідставного збагачення і явно не відповідало би глибині та тривалості її моральних страждань. Сума в розмірі 148757,09 грн., яку просить стягнути позивачка, також є завищеною та ґрунтується на завищеній оцінці ступеню моральних страждань позивачки. Отже, належить частково задовольнити вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] в якості відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, грошової суми в розмірі 100000 грн. 4.3. Суд вважає за необхідне додатково оцінити аргумент представника відповідача [PERSON] про необхідність закриття провадження у цій справі в частині вимог до [PERSON] внаслідок набрання законної сили рішенням у справі № 707/49/23 про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Дійсно, в рамках розгляду справи № 707/49/23 суди першої та апеляційної інстанцій ухвалили судові рішення щодо спору між [PERSON] та [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої вищевказаним правопорушенням, в розмірі 150000 грн. Тобто, суди дійсно розглядали спір між тими самими сторонами та про той самий предмет. Однак, у справі № 707/49/23 в якості підстави для відмови у задоволенні позовних вимог суди першої та апеляційної інстанцій вказали на те, що лише сам по собі страхувальник [PERSON] не є належним відповідачем у цій справі, оскільки таким відповідачем має бути також страхова компанія, яка має виплатити страхову виплату в межах лімітів страхового полісу. У зв`язку із цим суд першої інстанції вказав, що не надає оцінки доводам сторін у справі з приводу предмета спору щодо їх обґрунтованості, а суд апеляційної інстанції прямо вказав, що позивачка не позбавлена права звернутись до суду з позовом про відшкодування завданої їй моральної шкоди внаслідок ДТП до належних відповідачів. Суд вважає, що з урахуванням вищенаведених обставин в цій справі № 707/2883/23 стосовно вимоги про відшкодування моральної шкоди [PERSON] наявна нова підстава позову наявність у справі другого належного відповідача у виді страхової компанії та наявність вимог про відшкодування частини моральної шкоди до страхової компанії поряд з [PERSON] . Крім того, на думку суду, у випадку ухвалення національним судом України рішення про відмову у задоволенні позовних вимог без оцінки обґрунтованості позовних вимог по суті та лише з тієї підстави, що позивачем не вказано в якості співвідповідача певної особи, позивач має право повторно звернутися до суду з тими самими вимогами, вказавши в якості співвідповідача належну особу. Такий підхід відповідатиме не тільки загальновизнаним правовим принципам розумності та справедливості, а й праву особи на справедливий суд, яке гарантується статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Посилання представника [PERSON] на постанову Верховного Суду від 25.07.2022 у справі № 712/12651/20 є неспроможними, оскільки обставини у справі № 712/12651/20 суттєво відрізняються від обставин цієї справи. Зокрема, Верховний Суд встановив, що у справі № 712/12651/20 мала місце лише зміна кількісних показників вимог майнового характеру порівняно з попередньо розглянутою справою, а тому провадження у справі було закрито. 5. Розподіл судових витрат 5.1.\~Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що судом задоволено лише вимоги до [PERSON] про стягнення моральної шкоди і позивачка була звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 по справі № 161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, положення Закону України «Про судовий збір», а також задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути на користь держави судовий збір з відповідача [PERSON] у сумі 1000 грн. 00 коп. пропорційно до розміру задоволених вимог та виходячи зі ставки судового збору за подання позову фізичною особою в розмірі 1% від вимог майнового характеру. 5.2. Представник позивачки та відповідача [PERSON] у судових дебатах зробили заяви про надання відповідно до частини 8\~ст.\~141\~ЦПК України доказів понесення витрат на правову допомогу протягом 5 днів з дня ухвалення рішення у цій справі. Отже, питання про розподіл витрат на правову допомогу буде вирішено судом в разі надання відповідних доказів в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України 5.3. Згідно з ч. 6\~ст. 139 ЦПК України\~розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Відповідно до платіжної інструкції від 26.09.2023\~ [PERSON] \~оплатила суму в розмірі 12045,60 грн. в рахунок оплати послуг експерта по цій справі згідно з рахунком, який виставлено експертом. Враховуючи факт часткового задоволення позовних вимог до [PERSON] (задоволено 67,22 % вимог до [PERSON] ) та необхідність проведення експертизи лише з метою підтвердження вимог до відповідача [PERSON] , суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки суму в розмірі 8097,05 грн. в якості відшкодування витрат на проведення експертизи пропорційно розміру задоволених вимог (67,22 % від 12045,60 грн.) На підставі викладеного,

Outcome: partial