Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

29.02.2024 року КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР звернулось до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] , посилаючись на те, що з 23.02.2024 року він знаходиться на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР. З 1996 року страждає на тяжкий психічний розлад. Неодноразово знаходився на лікуванні в психіатричних стаціонарах. В клінічній картині галюцинаторно-маячна, парафренна симптоматика. Був визнаний інвалідом ІІ групи. З 21.12.2009 року по 02.12.2010 року знаходився на стаціонарному примусовому лікуванні у психіатричній лікарні із звичайним наглядом з діагнозом: Шизофренія, параноїдна форма, епізодичний перебіг з наростаючим змішаним дефектом. В подальшому був переведений на амбулаторне примусове лікування. З середини 2020 року за психіатричною допомогою не звертався, знайшов роботу, відмовився від інвалідності. 22.07.2023 року був мобілізований до ЗСУ, приймав участь у бойових діях. Факт перебування на обліку у лікаря-психіатра приховував. Згодом сам звернувся з рапортом до командування військової частини з метою обстеження та лікування у психіатричному стаціонарі. З 18.10.2023 року по 28.12.2023 року знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з діагнозом: Резидуальна шизофренія з помірно вираженим дефектом змішаного типу з реактивними нашаруваннями. Згідно постанови ВЛК від 05.12.2023 № 77 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Психічний стан пацієнта суттєво погіршився невдовзі після виписки, коли став звертатися до лікарні, вимагаючи скасувати рішення ВЛК, почав переслідувати медичну сестру психіатричного відділення, де перебував на лікуванні. Заходив відділення за допомогою спеціального ключа, в білому халаті та масці, під виглядом медичного працівника. Згодом став переслідувати лікаря-психіатра організаційно-методичного консультативного відділу. У зв`язку з цими обставинами був госпіталізований, як такий, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечний для оточуючих (конкретних осіб). Знаходився у відділенні на загальних засадах, на підставі особистої усвідомленої письмової згоди на госпіталізацію та лікування у психіатричному закладі. В перший день госпіталізації втік з лікарні, був поданий у розшук та повернутий до закладу нарядом поліції. 28.02.2024 написав заяву щодо відмови від подальшого перебування у лікарні, вимагав виписки. При цьому був напружений, неадекватний, агресивний, вибивав двері у відділенні погрожував медичним працівникам. 28.02.2024 року оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої, [PERSON] , страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, епізодичний тип перебігу з наростаючим дефектом, афективно-маячний синдром. За психічним станом є небезпечним для оточуючих. Госпіталізація доцільна та обґрунтована. Обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару. Ухвалою суду від 29.02.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами окремого провадження. У судовому засіданні представник психіатричного закладу Шишко О.Г. обставини, викладені в наведеній вище заяві, повністю підтримав, просив суд задовольнити заяву. Лікар-психіатр Заболотна А.Ю. у судовому засіданні повідомила про необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку, так як останній за психічним станом є неспроможним самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність, а також можливі суттєві погіршення стану здоров`я внаслідок ненадання психіатричної допомоги, є неебезпечним для оточуючих. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Представник особи, відносно якої ставиться питання про примусову госпіталізацію, адвокат Кара Ю.М. просила суд винести законне рішення по заяві КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР. Петров О.В.зазначив, що в м. Запоріжжя у нього є рідна сестра та жінка, з якою він хоче одружитися. Згоден лікуватися вдома. Розглянувши матеріали заяви, заслухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов до висновку про задоволення заяви, виходячи с такого. Згідно з ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа,\~яка страждає\~на психічний\~розлад,\~може бути\~госпіталізована до\~закладу з\~надання психіатричної\~допомоги без\~її усвідомленої\~письмової згоди\~або без\~письмової згоди\~її законного\~представника,\~якщо її\~обстеження або\~лікування можливі\~лише в\~стаціонарних умовах,\~та при\~встановленні в\~особи тяжкого\~психічного розладу,\~внаслідок чого\~вона: вчиняє\~чи виявляє\~реальні наміри\~вчинити дії,\~що являють\~собою безпосередню\~небезпеку для\~неї чи\~оточуючих,\~або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 28.02.2024 року, [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, епізодичний тип перебігу з наростаючим дефектом, афективно-маячний синдром. За психічним станом є небезпечним для оточуючих. Госпіталізація доцільна та обґрунтована. Обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару. Інших висновків лікарів з приводу здоров`я [PERSON] , що спростовують зазначені висновки, матеріали справи не містять. Отже, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, а також надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, що [PERSON] за психічним станом є неспроможним самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність, є небезпечним для оточуючих, а також можливі суттєві погіршення стану здоров`я внаслідок ненадання психіатричної допомоги, суд дійшов висновку, що заява КНП\~«Обласний клінічний\~заклад з\~надання психіатричної\~допомоги» ЗОР\~про госпіталізацію\~до психіатричного\~закладу у\~примусовому порядку\~ [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved