Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

У серпні 2017 року позивачка за первісним позовом звернулася до суду з позовною заявою (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог), в якій просила визнати спільною сумісною власністю позивача та відповідача: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] та розміщується на земельній ділянці площею 1000 кв.м., на якій розташовані А-3 - житловий будинок, житловою площею 175,1 кв.м., загальною площею 311,4 кв.м.; Ж - літня кухня; 3 - вольєр, К - гараж; Л - альтанка, І - III, 1 - 23 - споруди; земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 1210100000:07:124:0001, яка розташована по [ADDRESS] на території Красногвардійського району м. Дніпропетровська; автомобіль марки ACURA модель MDX, 2003 року випуску, об`єм двигуна 3474 см3; автомобіль марки MERCEDES-BENZ ML 320, 2009 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER] ; меблі: стіл журнальний з деревини вартістю на час придбання 6000,00 грн. та комплект шкіряних м`яких меблів вартістю на час придбання 27000,00 грн.; кошти на рахунках, відкритих на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ПАТ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» станом на дату розірвання шлюбу - 12.05.2016 р. в сумі 156146,69 грн. Поділити спільну сумісну власність позивача та відповідача наступним чином: виділити у власність [PERSON] 1/2 в праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, знаходиться в [ADDRESS] та розміщується на земельній ділянки площею 1000 кв.м., на якій розташовані А-3 - житловий будинок, житловою площею Г кв.м., загальною площею 311,4 кв.м.; Ж - літня кухня; 3 - вольєр, К - гараж; Л - альтанка І - III, 1 - 23 - споруди. Виділити у власність [PERSON] в праві власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 1210100000:07:124:0001, яка розташована по [ADDRESS] на території Красногвардійського району м. Дніпропетровська. Відповідачеві виділити автомобіль марки ACURA модель MDX, 2003 випуску, об`єм двигуна 3474 см3. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] вартості автомобілю марки ACURA модель MDX, 2003 року випуску, об`єм двигуна см3, в сумі 144340,00 грн. Відповідачеві виділити автомобіль марки MERCEDES-BENZ ML 320, року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER] . Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] вартості автомобілю марки MERCEDES-BENZ ML 320, 2009 року випуску, білого кольору номер кузова [NUMBER] в сумі 290445,00 грн. Відповідачеві виділити меблі: стіл журнальний з деревини вартістю на придбання 6000,00 грн. та комплект шкіряних м`яких меблів вартістю на час придбання 27000,00 грн., а разом - вартістю 33000,00 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] вартості меблів в сумі 16500,00 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] вартість 1/2 кількості коштів, що на час розірвання шлюбу, а саме - 12.05.2016 року знаходились на банківських рахунках, відкритих на ім`я [PERSON] в ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК». Вартість 1/2 коштів визначити з урахуванням встановленого індексу інфляції з дати розірвання шлюбу на час подання уточненої позовної заяви, а саме 156146,69 / 2 х 0,998 (06.16) х 0,999 (07.16) х 0,997 (08.16) (9.16) х 1,028 (10.16) х 1,018 (11.16) х 1,009 (12.16) х 1,137 (17) х 1,098 (18) х 1,04 1,05 (20) х 1,13 (01.21.) х 1,01 (02.21) = 129920,13 грн. В обґрунтування первісного позову вказано наступне. 17 липня 2010 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб. Від цього шлюбу народилися доньки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 12 травня 2016 року рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у цивільній справі 200/19737/15-ц шлюб між позивачем та відповідачем розірваний. Однак між ними не вирішені майнові питання. З урахуванням рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 204/3949/17, за час шлюбу позивачем та відповідачем набуті: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, шо знаходиться у [ADDRESS] , та розміщується на земельній ділянці площею 1000 кв.м.; земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер: 1210100000:07:124:0001 яка розташована по [ADDRESS] ; автомобіль марки ACURA модель MDX, 2003 року випуску, об`єм двигуна, 3474 см3, зареєстрований, згідно даних МВС України. Після розірвання шлюбу відповідач залишив автомобіль у власному користуванні. Вартість автомобілю визначена позивачем на підставі середньої ринкової вартості транспортного засобу суб`єкта оціночної діяльності та становить 288679 грн. Автомобіль марки MERCEDES-BENZ ML 320, 2009 року випуску, білого кольору: номер кузова [NUMBER] , зареєстрований, згідно даних МВС України за відповідачем 21.01.2014 р. Після розірвання шлюбу відповідач залишив автомобіль у власному користуванні. Вартість автомобілю визначена позивачем на підставі відповіді на запит про середньо ринкову вартість транспортного засобу суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] та становить 580890 грн. Щодо меблів позивачка вказує, що не передбачала, не жадала розірвання шлюбу із відповідачем, не готувалася до поділу майна, вона може довести тільки придбання меблів - столу журнального з деревини вартістю на час придбання 6000,00 грн. комплекту шкіряних м`яких меблів вартістю на час придбання 27000,00 грн., а разом: вартість 33000,00 грн. Наразі меблі знаходяться в користуванні відповідача. Щодо коштів на банківських рахунках вказано наступне. Згідно відповідей, наданих на вимогу суду, на дату розірвання шлюбу на рахунках відповідача у банківських установах знаходились спільні кошти подружжя в розмірі: в ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» 119344,89 грн., в ПАТ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» 36801,80 грн., всього 156146,69 грн. Вищезазначене майно придбано ними за сумісні кошти, оскільки під час шлюбу працювала позивачка на посаді старшого бухгалтера, отримувала стабільний прибуток від підприємницької діяльності з наданням стоматологічних послуг, копію довідки з місця роботи та роздруківку з ЄДР додано до позову. Відповідачем за первісним позовом подано до суду зустрічну позовну заяву, відповідно до якої просить визнати право особистої приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та розміщується на земельній ділянці площею 1000 кв.м.,: загальна площа (кв.м.): 311.4, житлова площа (кв.м) 175.1, опис: А-З-житловий будинок, шл.блок, обкл. цеглою; Ж - літня кухня, цегла; 3 - вольєр, метал.; К - гараж, шл.блок; Л-альтанка, цеглою; І-ІІІ, 1-23 - споруди, в повному обсязі (одна ціла частина) за [PERSON] . Визнати право особистої приватної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 1210100000:07:124:0001, яка розташована за адресою: [ADDRESS] в повному обсязі (одна ціла частина) за [PERSON] . В обґрунтування зустрічних позовних вимог вказано наступне. Станом на початок 2010 року [PERSON] вирішив купити житловий будинок. Для цього він звернувся до рієлторського агентства, яке в подальшому допомогло йому знайти та придбати будинок. Так, в лютому 2010 року [PERSON] отримав інформацію про продаж домоволодіння за адресою [ADDRESS] та звернувся до продавців з пропозицією купити будинок та земельну ділянку. Продавці будинку - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] йому повідомили, що будинок ще не повністю дооформлений за ними документально, адже вони отримати спадщину і виникли певні правові питання щодо переоформлення та реєстрації домоволодіння з земельною ділянкою на них як власників. Однак, оскільки пропозиція з купівлі та оголошена ціна їх зацікавила, вони домовилися з [PERSON] як покупцем про продаж йому будинку та земельної ділянки. Далі, в квітні 2010 року продавці будинку надали позивачеві за зустрічним позовом дозвіл для проведення ремонтних робіт в будинку, поки здійснюється оформлення документів. В квітні 2010 року [PERSON] в якості підтвердження намірів сторін, запропонував продавцям сплатити частину вартості майна, з наданням йому можливості здійснити ремонтні роботи, на що продавці погодилися тоді ж в квітні 2010 року отримати від нього 600 000 грн. З квітня 2010 року, [PERSON] приступив до проведення ремонтних робіт у будівлі по [ADDRESS] . В червні 2010 року, під час завершення оформлення документів продавцями, за згодою продавців сплатив їм решту вартості майна у розмірі 130 000 грн., повністю розрахувавшись за придбання будинку та земельної ділянки. Вказані обставини також були встановлені у ході розгляду справи № 204/3949/17. В ході розгляду справи № 204/3949/17 також було встановлено, що протягом 2009 років, [PERSON] здійснював підприємницьку діяльність у якості ФОП, у зв`язку з чим, у нього була фінансова можливості для придбання нерухомого майна. Таким чином, преюдиційним є факт того, що [PERSON] , придбав нерухоме майно за особисті кошти, які він отримав до укладення шлюбу, від здійснення підприємницької діяльності та розрахувався за нерухоме майно у квітні та в червні 2010 року, тобто до укладення шлюбу з [PERSON] 17.07.2010 року між Позивачем та гр. [PERSON] було укладено шлюб. Вказаний шлюб було розірвано за рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.05.2016 року. 25 січня 2011 року було укладено договір купівлі-продажу. Згідно з п. 1 вказаного договору, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] продали, а [PERSON] , [PERSON] купили кожний по 1/2 (одній другій) частці в праві житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до п.2 Договору, продаж житлового будинку з господарськими будівлями з спорудами здійснено за 678\~533 грн. Далі, того ж дня було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки. Відповідно до п.2 Договору, продаж земельної ділянки здійснено за 51 993 грн. Право власності на вказаний будинок та земельну ділянку було оформлено по 1/2 частині, оскільки в той час вже був прийнятий Податковий кодекс України, який містив такий вид податку, як податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Маючи побоювання, що [PERSON] прийдеться сплачувати додаткові податки. У зв`язку з чим, було прийняте рішення вписати у договори купівлі-продажу [PERSON] як покупця 1/2 частин. Хоча домовлявся про купівлю будинку виключно [PERSON] , купував його на власні грошові кошти, які він отримав, займаючись підприємницькою діяльністю, та в подальшому на особисті грошові збереження здійснював ремонтні роботи у купленому домоволодінні. Так, за 2006 р. - обсяг виручки склав 34 170 грн., за 2007 р. - обсяг виручки склав 448\~363 грн., за 2008 р. - обсяг виручки склав 458 748 грн., за 2009 р. - обсяг виручки склав 233 614 грн. Отже, дії щодо пошуку вказаного житлового приміщення, його огляду, укладання стосовно нього угод та реалізації їх умов, здійснював [PERSON] , при цьому особисто оглядав домоволодіння і саме він проводив повний розрахунок за придбане житлове приміщення, натомість [PERSON] участі в підборі будинку для купівлі та розрахунках за нього, не приймала. Тим більше, що у [PERSON] не було таких коштів, які необхідні були для купівлі домоволодіння. Представником відповідача за первісним позовом подано до суду відзив на позовну заяву (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 02.04.2021 року), відповідно до якого вказано наступне. Спірні домоволодіння та земельна ділянка є особистою приватною власністю [PERSON] , у зв`язку з чим [PERSON] подано зустрічний позов до [PERSON] про визнання особистою приватною власністю. Станом на початок 2010 року [PERSON] вирішив купити житловий будинок. Для цього він звернувся до рієлторського агентства, яке в подальшому допомогло йому знайти та придбати будинок. Так, в лютому 2010 року відповідач отримав інформацію про продаж домоволодіння за адресою [ADDRESS] та у березні 2010 року звернувся до продавців з пропозицією купити будинок та земельну ділянку. В квітні 2010 року [PERSON] в якості підтвердження намірів сторін, запропоновано сплатити частину вартості майна, з наданням йому можливості здійснювати ремонтні роботи, на що продавці погодилися тоді ж в квітні 2010 року отримали від нього 600 000 грн. З квітня 2010 року, [PERSON] , приступив до проведення ремонтних робіт у будинку [ADDRESS] . 25 січня 2011 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу. Відповідач з 23 жовтня 2006 року по 19 жовтня 2009 року займався підприємницькою діяльністю з посередництва в торгівлі товарами широкого вжитку, в основному комп`ютерним стикуванням. Для цього [PERSON] був зареєстрований як фізична особа-підприємець. Так, за 2006 р. - обсяг виручки склав 34 170 грн., за 2007 р. - обсяг виручки склав 448 363 грн., за 2008 р. - обсяг виручки склав 458 748 грн., за 2009 р. - обсяг виручки склав 233\~614 грн. У [PERSON] не було таких коштів, які необхідні були для купівлі домоволодіння, разом тільки на купівлю будинку та земельної ділянки було витрачено суму у розмір 92 000 (дев`яносто дві тисячі) доларів США. На сьогоднішній день у вказаному будинку проживає [PERSON] , його малолітні діти - [PERSON] , [PERSON] . Зазначений позивачкою автомобіль марки ACURA модель MDX, 2003 року випуску, був зареєстрований за [PERSON] 14.10.2014 року, однак він ним фактично ніколи не володів та не користувався. 21.01.2014 року в період шлюбу було придбане автомобіль марки MERCEDES-BENZ ML 320 в інтересах сім`ї. Кошти на придбання даного автомобілю було отримано [PERSON] за договором позики від 20.01.2014 року. Розмір отриманих у борг коштів за договором позики становив 39 000 доларів США, які він отримав у гривні в день підписання договору. Розмір отриманих [PERSON] коштів у гривні становив 311 727 (триста лі тисяч сімсот двадцять сім гривень) гривень. Після придбання вказаного авто, відповідно до умов договору позики [PERSON] та [PERSON] якості забезпечення виконання зобов`язань за договором було укладено договір застави транспортного засобу від 21.01.2014 року. Так, автомобіль марки MERCEDES-BENZ ML 320 був предметом застави. [PERSON] суму боргу мав повернути у строк до 21.01.2017 року. На сьогоднішній день у [PERSON] існує заборгованість перед [PERSON] за договором позики, який було укладено в період шлюбу з позивачкою, у розмірі 28 891 доларів США. Відповідач не має у своєму володінні та не користується меблями, на які посилається позивачка за первісним позовом. Щодо визнання спільною сумісною власністю коштів на рахунках у ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та стягнення 1/2 кількості коштів, що на час розірвання шлюбу знаходилися на банківських рахунках, відкритих на ім`я [PERSON] зазначено наступне. Надані докази не є достатніми та достовірними та не дають можливості встановити чи наявний залишок грошових коштів, відкритих на ім`я [PERSON] , у вказаних банківських установах та його дійсний розмір. Таким чином, вимога є безпідставною та не підтвердженою достовірними та достатніми доказами. Позивачкою за первісним позовом подано до суду заяву про застосування строку позовної давності, оскільки відповідачем за первісним позовом порушено строки звернення до суду із зустрічною позовної заявою. Позивачкою за первісним позовом подано до суду відзив на зустрічний позов, відповідно до якого вказано, що у період з 17.07.2010 року по 12.05.2016 року все майно придбане сторонами є спільною сумісною власністю, оскільки придбані під час шлюбних відносин. Заяви [PERSON] про те, що спірні домоволодіння та земельна ділянка придбані ним до укладення шлюбу із [PERSON] , як і письмові докази Гаврилових та Ураєвої є брехнею. Не відповідають дійсності твердження [PERSON] про те, що відповідач за зустрічним позовом до укладення шлюбу ніде не працювала, отже не мала доходу. Перед укладанням шлюбу, з 2009 року відповідач за зустрічним позовом працювала в ТОВ «Родос» на посаді бухгалтера та отримувала постійний дохід. З квітня 2011 року у зв`язку із народженням першої доньки перебувала у відпустці у зв`язку із пологами, з середині червня 2011 року знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до досягнення ним трирічного віку. У серпні 2013 року народилася друга донька, відповідачка здійснювала догляд вже за двома дітьми. Окрім піклування за дітьми відповідач виконувала хатні роботи у придбаному буднику, де проходили ремонтні роботи, вела домашнє господарство. В той час позивач за зустрічним позовом вкрай рідко бував дома, їздив у відрядження, заробляв гроші. Отже все піклування про дітей та будинок лягло на плечі відповідача. Відповідач всі свої сили та здоров`я вкладала у догляд за двома маленькими дітьми та будинком. Отже вона має право на рівну долю в спільно набутому майні, оскільки вона дбала про матеріальне забезпечення сім`ї, піклуючись про дітей та будинок, таким чином створюючи умови своєму чоловікові для можливості розвитку бізнесу. Спірний будинок вона «лишила не за своєю волею», була виставлена з будинку, позивач відібрав у неї ключи, довгий час не давав можливості побачити дітей. На разі вона позбавлена можливості навіщати доньок у спірному домоволодінні. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що спірні домоволодіння та земельна ділянка є спільною сумісною власністю, оскільки придбані під час шлюбних відносин сторін, враховуючи відсутність підстав для відступу від принципу рівності часток при поділі спільно набутого майна, просить суд відмовити в задоволені зустрічного позову в повному обсязі. Представником [PERSON] до суду відповідь на відзив на зустрічний позов, відповідно до якого вказано наступне. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13.03.2020 року, яке набрало законної сили 18.08.2020 року по справі №204/3949/17. [PERSON] брала участь у справі №204/3949/17 та у вказаному рішенні встановлено наступні факти без жодних протиріч, які не підлягають доказуванню. Протягом 2006-2009 років, [PERSON] здійснював підприємницьку діяльність у ФОП, та мав фінансові можливості для придбання нерухомого майна. В квітні 2010 року [PERSON] в якості підтвердження намірів сторін, запропонував продавцям сплатити частину вартості майна, з надання йому можливості здійснювати ремонтні роботи, на що продавці погодилися тоді ж, та квітні 2010 року отримали від нього 600 000 грн. З квітня 2010 року, [PERSON] , приступив до проведення ремонтних робіт у будинку [ADDRESS] . В червні 2010 року, під час завершення оформлення документів продавцями, [PERSON] , за згодою продавців сплатив їм решту вартості майна та повністю розрахувавшись за придбання будинку та земельної ділянки. Суди першої та апеляційної інстанції першої інстанції дійшов висновку про те, що подружжя [PERSON] не мало фінансової можливості на купівлю домоволодіння та доходів, які б відповідали вартості майна. Крім того, у [PERSON] не було коштів, зароблених до вступу у шлюб. [PERSON] подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до якої вказано наступне. Заяви [PERSON] про те, що спірні домоволодіння та земельна ділянка придбані ним до укладення шлюбу із [PERSON] , як і письмові докази [PERSON] та Ураєвої є неправдивими. Не відповідають дійсності твердження [PERSON] про те, що відповідач за зустрічним позовом до укладення шлюбу ніде не працювала, отже не мала доходу. Перед укладанням шлюбу, з 2009 року відповідач за зустрічним позовом працювала в ТОВ «Родос» на посаді бухгалтера та отримувала постійний дохід. З квітня 2011 року у зв`язку із народженням першої доньки перебувала у відпустці у зв`язку із пологами, з середині червня 2011 року знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до досягнення ним трирічного віку. У серпні 2013 року народилася друга донька, відповідачка здійснювала догляд вже за двома дітьми. Окрім піклування за дітьми відповідач виконувала хатні роботи у придбаному буднику, де проходили ремонтні роботи, вела домашнє господарство. В той час позивач за зустрічним позовом вкрай рідко бував дома, їздив у відрядження, заробляв гроші. Отже все піклування про дітей та будинок лягло на плечі відповідача. Відповідач всі свої сили та здоров`я вкладала у догляд за двома маленькими дітьми та будинком. Отже вона має право на рівну долю в спільно набутому майні, оскільки вона дбала про матеріальне забезпечення сім`ї, піклуючись про дітей та будинок, таким чином створюючи умови своєму чоловікові для можливості розвитку бізнесу. До речі, спірний будинок відповідач "лишила не за своєю волею, вона була виставлена з будинку, позивач відібрав у неї ключи, довгий час не давав можливості побачити дітей. На разі відповідач позбавлена можливості навіщати доньок у спірному домоволодінні. Щодо автомобіля ACURA MDX, 2003 р. випуску вказує наступне. 21.05.2018 року відповідач [PERSON] , подає до суду відзив на позовну заяву, в якому стверджує, що автомобіль ACURA MDX, 2003 року випуску набуто ним від його друга [PERSON] за договором дарування від 14.10.2014 року, а весною 2017 року за договором дарування відповідач повернув автомобіль своєму другові [PERSON] . [PERSON] , стверджував, що автомобіль ACURA MDX, 2003 р. випуску б особистою приватною власністю, оскільки був набутий за договором дарування. У відзиві від 02.07.2021 року [PERSON] , вже стверджує, що друг [PERSON] запропонував придбати автомобіль у нього, оскільки мав намір його продати. [PERSON] офіційно переоформував автомобіль на [PERSON] , під зобов`язання [PERSON] сплатити за автомобіль обумовлену суму коштів. Оскільки Бочев так і не розрахувався із [PERSON] автомобіль було знов продано [PERSON] за ту саму суму коштів, що й придбано. Щодо автомобіля MERCEDES-BENZ ML 320 вказано наступне. Відповідач визнає, що зазначений автомобіль придбаний ним в інтересах сім`ї. Відповідач стверджує, що кошти на придбання зазначеного автомобіля в сумі 39 01 доларів США він позичив у рідної сестри [PERSON] , в забезпечення зобов`язанню повернення суми позики передав придбаний автомобіль в заставу [PERSON] . За автомобіль із рідною сестрою не розрахувався, має борг в розмірі 28 891,00 доларів США, натякає на те, що боргові зобов`язання є спільними із позивачем. Зазначене відповідачем позивач категорично заперечує. Відповідач придбав автомобіль за спільні кошти подружжя, ніколи не укладав із рідною сестрою договорів позики. Те, що відповідач показує невеликі доходи у 2014 році не свідчить про що він не отримував дохід, а тільки про те, що він його не декларував. Заява відповідача про невеликий дохід, достатній тільки для потреб родини протирічить його ж заявам про те, що весь ремонт, переобладнання будинку та придбання меблів здійснювалося ним за власний кошт. Окрім того, не маючи достатньо коштів в 2014 році, уклавши договір позики на придбання автомобіль MERCEDES-BENZ ML 320, відповідач у цьому ж розі придбаває автомобіль MERCEDES-BENZ SLK 230 та автомобіль ACURA MDX. Замість того, щоб повернути кошти сестрі, придбаває інші автомобілі. Щодо коштів на рахунку в ПАТ «ПУМБ» вказано наступне. Рішення суду про розірвання шлюбу оголошено за відсутності [PERSON] , воно не було оскаржене апеляційним порядком, встановити конкретно дату вручення рішення суду [PERSON] не можливо, оскільки воно не було вручене їй ані безпосередньо, ані надіслано поштою, то не можливо конкретно встановити дату закінчення строку на апеляційне оскарження, отже, встановити конкретну дату набрання законної сили рішенням про розірвання шлюбу. Найбільш визначена дата - дата ухвалення рішення, саме на неї орієнтувався суд, витребуючи інформацію у банка. Позивач вважає прийнятним орієнтуватися саме на цю дату. Представником позивача за зустрічним позовом подано до суду заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якого вказано наступне. [PERSON] (попереднє прізвище [PERSON] ) до вступу у шлюб придбала рухоме майно, зокрема, автомобіль марки Honda Civic, 2008 року випуску. Вартість автомобіля станом на 05.03.2009 року становила 161 498,00 грн. Отже, до вступу у шлюб [PERSON] витрачала свої кошти на придбання, зокрема, рухомого майна. Відносно автомобіля марки ACCURA MDX, відповідач за первісним позовом зазначає, що автомобіль ніколи не був у фактичному користуванні чи то [PERSON] , чи то [PERSON] що позивачу за первісним позовом добре відомо. Відносно автомобіля марки MERCEDES-BENZ ML 320, вказує, що було звернуто стягнення на предмет застави, шляхом реєстрації за [PERSON] права власності на автомобіль (предмет застави). Отже, до вступу у шлюб [PERSON] витрачала свої кошти на придбання цінних речей, зокрема, рухомого майна та на момент укладення шлюбу з [PERSON] збережень не мала. Також, відповідач вважає за необхідне залучити до матеріалів справи роздруківку з офіційного сайту «Судова влада» та рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2013 року по справі № 0418/941/2012. Вказаний доказ підтверджує той факт, що батьками [PERSON] кошти витрачалися на придбання батькам рухомого майна, а не на купівлю та облаштування спірних будинків та земельної ділянки для проживання подружжя [PERSON] . Аналізуючи зміст даного рішення вбачається, що [PERSON] 28.08.21 року у шлюбі з [PERSON] отримала кошти у сумі 316 000,00 грн від матері для придбання автомобіля автомобіль КІА модель SPORTAGE, тип легковий року випуску та його реєстрації за [PERSON] . Проте [PERSON] зареєструвала за собою право власності на автомобіль та користувалася ним, всупереч домовленостям зі своєю матір`ю. Рішенням Кіровського районного суду від 12.02.2013 року визнано за [PERSON] право власності на автомобіль КІА модель SPORTAGE, тип легковий універсал-В, 2011 року, який був предметом спору. Таким чином, батьки [PERSON] задовольняли свої потреби у придбанні рухомого майна та збережень на придбання будинку та земельної ділянки, що є предметом спору у справі №204/4708/17 не мали, зважаючи на докази, які містяться в матеріалах справи. Жодних спростувань з боку [PERSON] , крім висловів «брехня», щодо автомобіля ACCURA MDX та обставин його реєстрації, позивачем за первісним позовом не наведено. Особиста неприязнь позивача, його домисли, маніпулювання фактами та обставинами з метою введення суду в оману не мають братися судом до уваги та впливати на повний та всебічний розгляд справи. Твердження позивача за зустрічним позовом про те, що [PERSON] у 2014 році отримував доходи, окрім заробітної плати не підтверджується жодним доказом, в той час як відповідач за первісним позовом надав до суду докази дійсного розміру його доходів. Жодних протиріч в твердженнях [PERSON] , про обладнання будинку, ремонт в ньому та невеликий дохід немає. [PERSON] , у відзиві та у всіх своїх поясненнях вказує, що дохід отриманий ним у вигляді заробітної плати витрачався на потреби сім`ї та побут. Облаштування житла, меблями, ремонт у будинку - це потреби сім`ї та забезпечення належного проживання. Що таке «непоказне утримання родини» Відповідачу незрозуміло. Звернення стягнення на предмет застави було вчинене, шляхом реєстрації за [PERSON] (Позикодавець, Заставодержатель) права власності на автомобіль (предмет застави). Перед передачею права власності на автомобіль [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за договором позики, було здійснено діагностику технічної справності автомобіля з врахуванням технічних несправностей, експертами в Територіальному сервісному центрі, де відбувалася перереєстрація транспортного засобу було оцінено автомобіль в 120 000,00 грн., що були зараховані в рахунок погашення боргу [PERSON] , перед [PERSON] . Про яке «підсунення», зі слів, позивача йде мова незрозуміло. Провадження у справі №204/4708/17 було зупинене з 2018 року по 2021 рік. Лише у 2021 році [PERSON] , шляхом збільшення позовних вимог, заявила про компенсацію їй вартості автомобіля марки MERCEDES-BENZ ML 320. У зв`язку з цим [PERSON] , надав докази, що даний автомобіль було придбано за позичені кошти. Так як він не мав фінансової можливості їх повернути, на автомобіль було звернене стягнення у спосіб передбачений договором застави. Щодо набрання рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.05.2016 року по справі 200/19737/15, яким розірвано шлюб, вказує, що набрало законної сили 24.05.2016 року, про що був зроблений відповідний напис на самому рішенні суду та скріплено печаткою суду. Відповідь банку ПАТ «ПУМБ» надано саме на дату ухвалення рішення, а не на момент розірванню шлюбу. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом і представник відповідача за зустрічним позовом [PERSON] підтримала подану первісну позовну заяву, та просила відмовити у зустрічному позові. В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом і представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] просила відмовити у первісному позові та задовольнити вимоги зустрічного позову. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити, з наступних підстав. Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність (пункт 4 та 5 частини третьої статті 2 ЦПК України). Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19)). Диспозитивність - один з базових принципів судочинства,

Outcome: partial