Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

Позиція сторін у справі У червні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус КМНО Похитайло О. О., [PERSON] , ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання договорів дарування недійсними та усунення перешкод у користуванні майном. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що на момент державної реєстрації права власності (03.04.2013 року) на підставі свідоцтва про право власності від 19.01.2012 року за [PERSON] об`єкту нерухомого майна - квартирі [ADDRESS] вже був присвоєний реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 1418344780000 (що підтверджується копією інформаційної довідки від 30.11.2017 року). Під час здійснення державної перереєстрації права власності на підставі свідоцтва про право власності від 19.01.2012 року за [PERSON] було присвоєно інший реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 34720680000. Таким чином, державним реєстратором допущено порушення вимог законодавства, щодо реєстрації об`єктів нерухомого майна відкриваючи новий розділ на нерухоме майно, не перевіривши відомості в Державному реєстрі прав щодо майна яке реєструє, що призвело до відкриття декількох розділів на один об`єкт нерухомого майна, а тому при вчиненні таких дій грубо порушено вимоги діючого законодавства України. Присвоєння іншого реєстраційного номеру об`єкту нерухомого майна під час держаної реєстрації 03.04.2013 року призвело до можливості реєструвати права власності на один і той же об`єкт за різними особами одночасно. 10.09.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування нежитлового приміщення, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Похитайло О.О. за реєстровим № 1579, за умовами якого [PERSON] подарувала своїй доньці [PERSON] , а та, в свою чергу, прийняла у дар нежилі приміщення з № 1 по № 6 (групи приміщення (№ [NUMBER] ), літера «А»), що знаходяться у будинку [ADDRESS] . 10.09.2013 р. о 12.20 на підставі зазначеного нотаріально посвідченого договору нежилого приміщення від 10.09.2013 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1579, приватним нотаріусом КМНО Похитайло О. О. нежилі приміщення з № 1 по № 6 (групи приміщення (№ 1), літера «А» (перукарня загальною площею 43,2 кв.м.), що знаходяться у будинку [ADDRESS] , зареєстровані за [PERSON] на праві приватної власності. Згодом реєстрація прав власності за [PERSON] на нежилі приміщення з № 1 по № 6 (групи приміщення (№ 1), літера «А» (перукарня загальною площею 43,2 кв.м.), що знаходяться у будинку [ADDRESS] скасовано(причини скасування позивачу невідомі). Як стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень, на підставі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.04.2019 року, винесено по справі №620/333/19 поновлено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та Реєстрі прав власності на нерухоме майно номер запису про право власності [PERSON] № 2430210, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 34720680000. Однією з підстав поновлення права власності в реєстрі речових прав стало те, що договір дарування від 10.09.2013 року, що став підставою для реєстрації права власності в належним чином встановленому законодавством порядку недійсним (нікчемним) не визнаний, не скасований та не розірваний. Позивач звертає увагу, що постановою Київського апеляційного суду по справі № 759/4679/13-ц від 10.10.2018 року, яка набрала законної сили, скасовано рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 квітня 2013 року та відмовлено у задоволені позову [PERSON] до [PERSON] про зобов`язання виконати умови договору. Отже даною постановою скасовано право власності за [PERSON] на нежилі приміщення з № 1 по № 6 (групи приміщень (№ 1) літера «А»)- перукарня загальною площею 43,2 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] . 26. Не зважаючи на діючий договір іпотеки від 04.06.2008 року між [PERSON] та ПАТ «Банк Форум» (АКБ «Форум), без згоди іпотекодержателя, [PERSON] здійснив переоформлення нежилих приміщень з [ADDRESS] на підставі рішення суду з метою унеможливлення стягнення з нього грошових коштів шляхом звернення стягнення на майно. Більш того, як вбачається з матеріалів справи, всі особи, на яких здійснювалась перереєстрація права власності на даний об`єкт нерухомого майна пов`язані між собою. [PERSON] не є та ніколи не була належним власником Приміщення, а володіла Приміщенням без достатніх правових підстав, яке, внаслідок шахрайських дій з боку [PERSON] та [PERSON] та інших невстановлених осіб, було «вилучено» з-під іпотеки АКБ «Форум» під іншим реєстраційним номером. Відповідач [PERSON] подала відзив на позов, в якому зазначив, що позивач [PERSON] не був стороною договорів дарування, які він намагається оспорювати у даній цивільній справі. Крім того, він не може вважатися заінтересованою особою у розумінні ст. 215 ЦК України та з урахуванням правової позиції, викладеної у постанові ВС від 23 травня 2018 року у справі № 523/3745/15-ц, оскільки [PERSON] особисто зазначив, що на час пред`явлення позову він являється добросовісним власником нерухомого майна, право власності на яке було зареєстроване у встановленому законом порядку. Оскільки [PERSON] особисто зазначив про факт придбання ним спірного майна у межах дії арешту у кримінальній справі, а зворотнє не спростовується жодними доказами, [PERSON] фактично набув право власності на спірне приміщення на підставі нікчемного правочину (договору купівлі-продажу від 10.04.2019 за реєстраційним № [NUMBER] ), тому жодних позовних вимог щодо визнання договорів відчуження майна, які передували укладенню нікчемного правочину, та усунення перешкод у користуванні майном він пред`являти не має законного достатнього права. У прохальній частині позовної заяви [PERSON] звертається до суду із вимогами про визнання недійсними нікчемних договорів дарування, що не є належним способом судового захисту. [PERSON] у позовній заяві не навів жодних підстав, встановлених Цивільним кодексом України, для кваліфікації недійсними чи ознак нікчемності правочинів, а саме договору дарування від 09.08.2013 та договору дарування від 10.09.2013. Обставини, викладені у позовній заяві, а саме скасування в апеляційному порядку рішення суду, на підставі якого [PERSON] набула права власності на спірне майно, є наприклад підставою для ініціювання віндикаційного позову, адресованого останньому власнику тощо, і аж ніяк не підставою для визнання недійсними правочинів, які були вчинені у межах чинності рішення суду першої інстанції. Окрім того, навіть враховуючи це, [PERSON] користується та продовжує і по даний час безперешкодно користуватися придбаним майном. Щодо вимоги про усунення перешкод у користуванні майном шляхом скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно розділу, що було відкрито для реєстрації права власності за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна №34720680000, то відповідач зазначає, що такий спосіб усунення перешкод у користуванні нерухомим майном взагалі є несумісними поняттями, адже [PERSON] не заперечує, що саме він безперешкодно володіє та користується спірним нерухомим майном, яким саме чином скасування розділу Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно може усунути будь-які навіть гіпотетичні перешкоди у користуванні нерухомим майном, задоволення такої вимоги судом може стати протидією для реалізації рішення суду, яке набрало законної сили, а саме рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року у справі № 620/333/19. Задоволення заявленої позивачем вимоги про скасування у Державного реєстрі прав саме розділу буде нічим іншим, як правовим нонсенсом. Третя особа приватний нотаріус КМНО Похитайло О. О. подала письмові пояснення, в яких зазначила, що 09 серпня 2013 року нею посвідчений договір дарування нежилого приміщення за реєстровим № 1382. За вказаним договором [PERSON] подарувала своїй матері [PERSON] нежилі приміщення з № 1 по № 6 (групи приміщення № [NUMBER] ), літера «А», що знаходяться у будинку [ADDRESS] . Родинні відносини були підтверджені відповідними свідоцтвами про народження та про шлюб [PERSON] , де було змінено прізвище з [PERSON] на [PERSON] . У зв`язку з тим, що зазначені нежитлові приміщення набуті у власність під час перебування у зареєстрованому шлюбі, то чоловіком [PERSON] надана відповідна заява про його згоду на дарування. Для посвідчення договору дарування, нотаріусу, надані відповідні та правовстановлюючі документи, а саме рішення Святошинського районного суду м. Києва № 2/759/3118/13 від 05 квітня 2013 року, яке набрало законної сили. Більш того, право власності на спірні нежилі приміщення було зареєстровано належним чином в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Державну реєстрацію права власності дарувальника за рішенням суду проведено [PERSON] , державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 3357292, номер запису про право власності 910373, реєстраційний номер об`єкта 34720680000. Жодних сумнівів щодо правомірності рішення суду і державної реєстрації прав у нотаріуса Похитайло О. О. не виникло, тим більш, що це був договір між спорідненими особами. Це ж саме можна сказати й про другий договір, коли [PERSON] подарувала своїй доньці [PERSON] . Договір був укладений 10 вересня 2013 року за реєстровим № 1579. Ніяких підозр на те, що шляхом укладання договорів дарування між близькими членами родини можуть вчинятися якісь неправомірні дії, у нотаріуса не було. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07 червня 2019 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2020 року зупинено провадження у справі до вирішення цивільної справи Печерського районного суду м. Києва № 757/12550/20-ц, а також до вирішення цивільної справи Печерського районного суду м. Києва № 757/76821/17-ц. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30 червня 2023 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2020 року у справі № 757/12550/20-ц, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 20 травня 2021 року, відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до державного реєстратора Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Замфіра Олега Миколайовича, Покровської районної державної адміністрації, Товариства з обмеженої відповідальності «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] про визнання незаконними дій державного реєстратора щодо прийняття рішення про реєстрацію, скасування рішення, скасування внесеного запису про право власності, витребування майна. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2023 року у справі № 757/76821/21-ц відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до державного реєстратора Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Замфір Олега Миколайовича, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Батової Людмили Григорівни, [PERSON] , [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», треті особи без самостійних вимог: [PERSON] , Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бочкарьова Алла Володимирівна, про визнання дій незаконними, скасування рішень про реєстрацію права власності та скасування записів про державну реєстрацію права власності. За правилом частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згаданими рішеннями суду встановлено наступне. 04 червня 2008 року [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «Форум» укладено кредитний договір № 0244/08/01-Nv про надання банком кредиту у сумі 145 000, 00 доларів США на придбання двокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 44, 60 кв м, жилою - 27, 00 кв м, строком по 04 червня 2033 року, із платою за користування кредитними коштами у розмірі 13 процентів річних. За пунктом 2.1 кредитного договору, забезпечення повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) є договір іпотеки двокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 44, 60 кв м, жилою - 27, 00 кв м, яка буде належати [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного 04 червня 2008 року між позичальником та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , посвідченим нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О. М. за реєстровим № 2379. 03 червня 2013 року [PERSON] , змінивши своє прізвище на дошлюбне [PERSON] , отримала новий паспорт громадянки України серії [NUMBER] , виданого Ніжинським МВ УДМС України в Чернігівській області, та 12 червня 2013 року - картку платника податків на той самий реєстраційний номер [NUMBER] , за яким обліковувалася як платник податків за маючи прізвище [PERSON] , але також на прізвище [PERSON] . 04 червня 2008 року [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «Форум» укладено іпотечний договір, посвідчений і зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокуром О. М. за № 2383, із забороною відчуження квартири до припинення дії іпотечного договору, яка зареєстрована за № 2384. 09 березня 2011 року № 312 розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) переведено як виняток житлові приміщення квартири [ADDRESS] , в нежилі, за умови виконання пункту 2 цього розпорядження, а саме, у разі забезпечення проектування та реконструкції частини першого поверху будинку [ADDRESS] (колишня квартира [ADDRESS] , отримання вихідних даних на проектування реконструкції об`єкта, розробки, погодження та затвердження проектно-кошторисної документації у встановленому порядку; до початку виконання робіт - вирішення питання пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва у встановленому порядку, у разі необхідності оформлення права користування земельною ділянкою та одержання в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт, виконання робіт згідно з Правилами благоустрою міста Києва, затвердженими рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року № 1051/1051 (із змінами та доповненнями). 05 квітня 2013 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва у справі № 759/4679/13-ц, яке у подальшому скасовано постановою Київського апеляційного суду від 28 липня 2022 року, припинено право власності [PERSON] на нежилі приміщення з № 1 по № 6 (група приміщень № 1) - на перукарню, загальною площею 43, 20 кв м по [ADDRESS] ; визнано за [PERSON] право власності на нежилі приміщення з № [NUMBER] по № [NUMBER] (групи приміщень № [NUMBER] ) - перукарня, загальною площею 43, 20 кв м по [ADDRESS] . 25 квітня 2013 року державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чернієнком В. Г. на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 квітня 2013 року у справі № 759/4679/13-ц внесено запис № 910373 про право власності [PERSON] на нежилі приміщення з № [NUMBER] по № 6 (групи приміщення № [NUMBER] ) літера «А», загальною площею 43, 2 кв м, у будинку [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта 34720680000. Встановлено, що про обтяження нерухомого майна іпотекою за реєстраційним номером об`єкта 34720680000 не було внесено відомості. 09 серпня 2013 року [PERSON] було подаровано [PERSON] нежилі приміщення з [ADDRESS] , що знаходяться у буд. [ADDRESS] , відповідно до договору дарування нежилого приміщення, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Похитайло О. О. та зареєстрованого за № 1382. Відповідно до змісту пункту 2 договору дарування від 09 серпня 2013 року нежилі приміщення, що даруються, належать дарувальникові [ [PERSON] ] на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва № 2/759/3118/13 від 05 квітня 2013 року. Державну реєстрацію права власності дарувальника у Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Чернієнком В. Г., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер № 3357292, номер запису про право власності 910373, реєстраційний номер об`єкта 34720680000. Встановлено, згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого міським відділом РАЦС м. Ніжин 12 липня 1974 року, що [PERSON] ( [INFO] ) є донькою [PERSON] , і у зв`язку із реєстрацією шлюбу 25 жовтня 1997 року змінила прізвище на [PERSON], відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Ніжинського міськвиконкому Чернігівської області. 10 вересня 2013 року [PERSON] подарувала [PERSON] , а остання прийняла у дар нежилі приміщення з № 1 по № 6 (групи приміщення № [NUMBER] ) літера «А», що знаходяться у буд. [ADDRESS] , відповідно до договору дарування нежилого приміщення, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Похитайло О. О. та зареєстрованого за № 1382. 10 вересня 2013 року, о 11:33:29 год., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Похитайло О. О. зареєстровано право власності за [PERSON] на групу нежилих приміщень з № 1 по № 6 літери «А», загальною площею 43, 2 кв м, у будинку [ADDRESS] , на підставі договору дарування нежитлового приміщення від 10 вересня 2013 року, посвідченого і зареєстрованого також приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Похитало О. О. за № 1579. Встановлено, згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого міським відділом РАЦС м. Ніжин 16 травня 1979 року, що [PERSON] ( [INFO] ) є донькою [PERSON] , і у зв`язку із реєстрацією шлюбу 06 вересня 2003 року змінила прізвище на [PERSON] , відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Ніжинського міського управління юстиції Чернігівської області. Нежилі приміщення з № 1 по № 6 (групи приміщень № 1) - перукарня загальною площею 43, 2 кв м, що знаходиться по [ADDRESS] , на які Святошинським районним судом м. Києва рішенням від 05 квітня 2013 року визнано право власності за [PERSON] , на момент ухвалення оскаржуваного рішення [05 квітня 2013 року] перебували в іпотеці банку. Так, згідно іпотечного договору, укладеного між АКБ «Форум» та [PERSON] , предметом іпотеки є квартира [ADDRESS] . Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради від 09 березня 2011 року було змінено статус квартири та переведено її у нежиле приміщення, як встановлено Київським апеляційним судом у постанові від 10 грудня 2018 року у справі № 759/4679/13-ц. Рішенням Київської міської ради III сесія VIII скликання від 20 грудня 2016 року № 704/1708 «Про уточнення назв, перейменування вулиць та провулків у місті Києві» перейменовано [ADDRESS] у м. Києві на [ADDRESS] . 26 вересня 2017 року відбулися електронні торги через Товарну біржу «Електронні торгові системи» з продажу права вимоги за кредитним договором № 0244/08/01-Nv, укладеним з фізичною особою, забезпеченого двокімнатною квартирою, загальною площею 44, 60 кв м, жилою - 27, 00 кв м, за адресою: [ADDRESS] . Переможцем електронних торгів 26 вересня 2017 року стало ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп». 10 жовтня 2017 року ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір № 775-Ф про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги банку до позичальника та іпотекодавця, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржника, спадкоємців боржника, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за кредитним договором та іпотечним договором, з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього договору. Також 10 жовтня 2017 року між ПАТ «Банк «Форум» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав за іпотечним договором, укладеним між банком та [PERSON] . Згідно з додатком № 1 до договору № 775-Ф про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10 жовтня 2017 року, договір про відступлення права вимоги поширюється на кредитний договір № 0244/08/01-Nv від 04 червня 2008 року, додаткову угоду від 30 грудня 2009 року до кредитного договору, додатковий договір від 22 березня 2010 року до кредитного договору, іпотечний договір від 04 червня 2008 року за № 2383, договір про внесення змін від 30 грудня 2009 року за № 3899 до іпотечного договору, укладені [PERSON] як позичальником та Акціонерним комерційним банком «Форум» як кредитором та іпотекодержателем, правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум». 12 жовтня 2017 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» засобами поштового зв`язку направило позичальнику [PERSON] вимогу / іпотечне повідомлення про дострокове погашення заборгованості у порядку ст. ст. 35, 37-38 Закону України «Про іпотеку». 20 жовтня 2017 року [PERSON] отримано вимогу / іпотечне повідомлення про дострокове погашення заборгованості у порядку ст. ст. 35, 37-38 Закону України «Про іпотеку», відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 1660500335975. 17 листопада 2017 року ФОП [PERSON] (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 1008/16 від 14 грудня 2016 року) на замовлення ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» здійснено оцінку нежилого приміщення у складі: нежитлове приміщення першого поверху загальною площею 43, 2 кв м, що розташований за адресою: [ADDRESS] , з метою визначення ринкової вартості майна /а. с. 134/. Звіт про оцінку майна від 17 листопада 2017 року зареєстрований у Фонді державного майна України за № 2460944_17112017_ZV-171117-042. 24 листопада 2017 року державний реєстратор Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Замфір О. М. прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 383422087, а саме про реєстрацію права власності ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на нежитловий будинок (приміщення) [ADDRESS] , загальною площею 43, 2 кв м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно 1418344780000). Запис № 23565729, який оспорюється [PERSON] , про право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна 1418344780000 вчинено 24 листопада 2017 року, о 22:52:00 год., на підставі іпотечного договору (із змінами), серія та номер: п/р 2383, виданого 04 червня 2008 pоку, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чернокур О. М.; договору про відступлення прав за іпотечним договором, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О. М., 04 червня 2008 року за реєстровим номером 2383, серія та номер: р/н [NUMBER] , виданого 30 грудня 2009 pоку, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Антипова І. В.; поштові описи вкладень до цінних листів, серія та номер: б/н, видані 12 жовтня 2017 року, видавник Укрпошта; Вимога/іпотечне повідомлення про дострокове погашення заборгованості, серія та номер: 1210/12; 1210/13, видане 12 жовтня 2017 pоку, видавник: ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП»; листи про відступлення права вимоги новому кредитору, серія та номер: 1210/10; 1210/11, виданий 12 жовтня 2017 pоку, видавник: ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП»; повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором від 04 червня 2008 року, серія та номер: 024408/01-Nv, виданий 12 жовтня 2017 року, видавник: сторони договору; рекомендовані повідомлення про вручення, серія та номер: б/н, видавник Укрпошта. 04 грудня 2017 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Батова Л. Г. внесла запис про право власності № 23729440 до Державного реєстру речових прав на об`єкт нерухомого майна 1418344780000 - приміщення 1 у будинку [ADDRESS] , загальною площею 43, 2 кв м, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого та зареєстрованого приватним нотаріусом Батовою Л. Г. за № 5304, за [PERSON] . Постановою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 квітня 2013 року у справі № 759/4679/13-ц скасовано і відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання за нею право власності на нежилу будівлю літерою «Н», загальною площею 200 кв м, що розташована по [ADDRESS] ; припинення права власності [PERSON] на вказану нежилу будівлю; визнання за [PERSON] права власності на нежилі приміщення з № 1 по № 6 (групи приміщень № 1) - перукарня загальною площею 43, 2 кв м, що знаходиться по [ADDRESS] ); припинення права власності [PERSON] на вказані нежилі приміщення. 10 квітня 2019 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, який значиться, згідно з правовстановлюваного документу як нежитловий будинок (приміщення) - площею 43, 2 кв м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А. В. та зареєстрованого за № 451. За пунктами 5, 6 договору купівлі-продажу нерухомого майна від 10 квітня 2019 року, нерухоме майно, що відчужується, належало продавцю [ [PERSON] ] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л. Г. 04 грудня 2017 року за № 5304. Право власності на нерухоме майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, про що призваним нотаріусом Батовою Л. Г. надано Витяг № 106157308, номер запису про право власності № 23729440 та реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1418344780000. 24 березня 2021 року Верховний Суд постановою у справі № 759/4679/13-ц скасував постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року і направив справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 28 липня 2022 року постановою Київського апеляційного суду у справі № 759/4679/13-ц заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 квітня 2013 року - скасовано у частині задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про зобов`язання виконати умови договору, припинення права власності на нежилі приміщення з № 1 по № 6 (групи приміщень № 1) - перукарня, загальною площею 43,20 кв м по [ADDRESS] ) і визнання за [PERSON] право власності на нежилі приміщення з № [NUMBER] по № 6 (групи приміщень № [NUMBER] ) - перукарня, загальною площею 43, 20 кв м по [ADDRESS] ) і ухвалено у цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог [PERSON] . В іншій частині заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 квітня 2013 року - залишено без змін. Позиція суду та оцінка аргументів сторін Положеннями статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Право на інтерес теж по суті захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Загальні положення про право власності викладені у главі 23 ЦК України. Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна при наявності дій осіб, спрямованих на перешкоджання вільного користування та розпорядження власником своїм майном, вимагати усунення таких перешкод. Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частин першої та другої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Згідно з частиною першою та другою статті 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Позивач мотивував свій позов положеннями статей 203, 228 ЦК України. Категорії публічного порядку застосовується не до будь-яких правовідносин у державі, а лише щодо суттєвих основ правопорядку. З огляду на зазначене, можна зробити висновок, що публічний порядок - це публічно-правові відносини, які мають імперативний характер і визначають основи суспільного ладу держави. Отже, положеннями статті 228 ЦК України визначено перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок. У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз`яснено, що такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об`єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об`єктів цивільного права тощо. Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об`єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок. До подібних висновків щодо умов порушення публічного порядку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц (провадження № 14-28 цс 20), від 20 липня 2022 року у справі № 923/196/20 (провадження № 12-58 гс 21). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на час укладення договору дарування від 09 серпня 2013 року, а також остання та [PERSON] на час укладення договору дарування від 10 вересня 2013 року були обізнані про те, що 25 квітня 2013 року на момент внесення державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чернієнком В. Г. на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 квітня 2013 року у справі № 759/4679/13-ц запису № 910373 про право власності [PERSON] на нежилі приміщення з № 1 по № 6 (групи приміщення № 1) літера «А», загальною площею 43, 2 кв м, у будинку [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта 34720680000 не було внесено відомості про обтяження нерухомого майна іпотекою за реєстраційним номером об`єкта 34720680000. Крім того, на момент державної реєстрації права власності (03.04.2013 року) на підставі свідоцтва про право власності від 19.01.2012 року за [PERSON] об`єкту нерухомого майна - квартирі [ADDRESS] вже був присвоєний реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 1418344780000. Під час здійснення державної перереєстрації права власності на підставі свідоцтва про право власності від 19.01.2012 року за [PERSON] присвоєно інший реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 34720680000. Таким чином, державним реєстратором допущено порушення вимог законодавства, щодо реєстрації об`єктів нерухомого майна відкриваючи новий розділ на нерухоме майно, не перевіривши відомості в Державному реєстрі прав щодо майна яке реєструє, що призвело до відкриття декількох розділів на один об`єкт нерухомого майна, а тому при вчиненні таких дій було грубо порушено вимоги діючого законодавства України. Наведені обставини свідчать про те, що при укладенні оспорюваних правочинів в його сторін була вина, яка виражалася у намірі порушити публічний порядок, адже такі правочини спрямовані на використання всупереч закону приватної власності, об`єкту нерухомого майна - квартирі [ADDRESS] . Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність їх задоволення.

Outcome: approved