Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Заявник [PERSON] вказуючи, що в архівних довідках, що стосуються книг нарахування заробітної плати по радгоспу "Україна" відділок Боків за 1981-1983, 1985-1987 роки від 05 січня 2024 року №09/10 та радгоспу "Боківський", селянської спілки "Боківська" с. Боків за 1990-1997 роки від 08 січня 2024 року №10/10, виданих архівним сектором Підгаєцької міської ради Тернопільського району Тернопільської області, його прізвище зазначено не вірно, звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, оскільки це йому необхідно для подальшого звернення до органів Пенсійного фонду України, з питанням призначення пенсії. В судове засідання заявник не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Прохання про розгляд справи у його відсутності викладено у поданій суду заяві, що не суперечить вимогам ЦПК України. В судове засідання представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільської області не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Прохання про розгляд справи у його відсутності, викладено у поданому суду письмовому запереченні по справі, у якому також, з підстав викладених у ньому, просить справу залишити без розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити, виходячи із наступних підстав. У відповідності до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що заявник народився [INFO] в сім`ї: матері - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26 січня 1991 року та паспортом останнього. Відомості про батька заявника у вищезгаданому свідоцтві про його народження відсутні. Як вказує заявник, відомості про батька в свідоцтво про його народження, не внесено, оскільки його мати [PERSON] проживала із його батьком - [PERSON] без реєстрації шлюбу. Встановлено, що шлюб між батьками заявника було зареєстровано лише 06 травня 1986 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06 травня 1986 року. У зв`язку з реєстрацією шлюбу мати заявника змінила прізвище із дошлюбного - [PERSON] на прізвище чоловіка - [PERSON] . У трудовій книжці серії [NUMBER] від 06 травня 1982 року прізвище заявника було помилково записано за прізвищем його батька, а саме: [PERSON] , а не згідно свідоцтва про народження та паспорта - [PERSON] , що підтверджується також копією трудової книжки серії [NUMBER] від 06 травня 1982 року, у яку було перенесено усі записи його трудової діяльності із попередньої трудової книжки серії [NUMBER] . У зв`язку з вищенаведеним у книгах нарахування заробітної плати по радгоспу "Україна" відділок Боків за 1981-1983, 1985-1987 роки та радгоспу "Боківський", селянської спілки "Боківська" с. Боків за 1990-1997 роки, прізвище заявника помилково вказано [PERSON] , замість вірно [PERSON] . Той факт, що вищезазначені правовстановлюючі документи, що стосуються нарахування заробітної плати заявнику за 1981-1983, 1985-1987 роки та за 1990-1997 роки, належать заявнику, окрім вищевказаного, підтверджується також інформацією Литвинівського старостинського округу Підгаєцької міської ради Тернопільського району Тернопільської області від 25 січня 2024 року за №62, з якої видно, що на території вказаного старостинського округу осіб із прізвищем, ім`ям та по батькові - [PERSON] , окрім [PERSON] , [INFO] , не було і немає, оскільки [PERSON] та [PERSON] є одна й та ж особа. Заявник на даний час немає іншої можливості одержати виправлені правовстановлюючі документи, приналежність яких він просить встановити, так як радгоспи та селянські спілки у яких він працював, не існують. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Враховуючи вищезазначене, слід зробити висновок про те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 16 червня 2021 року № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 03 лютого 2021 року у справі №644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 18 листопада 2020 року у справі №554/3600/19 (провадження № 61-8937св20), від 25 листопада 2020 року у справі №636/4087/19 (провадження№ 61-13847св20), від 19 червня 2019 року у справі №752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі №750/9847/18 (провадження № 61-18230св19). Заявник просить встановити факт належності йому правовстановлюючих документів, посилаючись при цьому на те, що іншої можливості встановити факт належності йому цих документів немає. Суд вказує на те, що законом прямо віднесено встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів до справ окремого провадження (розділ IV ЦПК України). Судом встановлено, що у даному випадку відсутній спір про право на що посилається представник заінтересованої особи у поданому запереченні, оскільки лише в разі встановлення судом приналежності заявнику вказаних документів, органом Пенсійного фонду України може бути прийнято на їх підставі рішення про зарахування чи відмову в призначенні пенсії. Чинним законодавством встановлено порядок подання до органів Пенсійного фонду України документів про призначення та/або перерахунок пенсії та вимоги до таких документів, які не допускають зазначення у них даних, які не збігаються із даними паспорта особи, яка звернулася щодо її прізвища, ім`я та по батькові. Підтвердження факту приналежності документів, що містять суперечності, певній особі, здійснюється в рамках окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку цивільного судочинства, про що неодноразово вказують суди апеляційної та касаційної інстанцій у своїх рішеннях. За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підставна, а тому підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved