Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів на утримання дітей та визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява надійшла до суду 20 грудня 2023 року. 25 грудня 2023 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями. Позивач посилається на те, що судовим наказом від 04 січня 2022 року у справі № 185/10065/21 з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 185/3708/22 від 16 жовтня 2023 року, яке набрало законної сили 16 листопада 2023 року, виключено відомості про [PERSON] як батька з актових записів про народження дітей [PERSON] та [PERSON] . Таким чином з 16 листопада 2023 року відсутні підстави для стягнення аліментів на утримання дітей з [PERSON] на користь [PERSON] . Позивач просить: -звільнити його від сплати аліментів на утримання дітей користь [PERSON] , -визнати таким, що не підлягає виконанню, судовий наказ від 04 січня 2022 року у справі № 185/10065/21. Ухвалою від 26 грудня 2023 року відкрито провадження у справі, встановлено відповідачу строк подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі Копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками відповідачка [PERSON] отримала 13 січня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзиву на позов не надійшло. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві. Відповідачка у судове засідання, призначене для розгляду справи по суті, не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Причину неявки відповідачка не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань від неї не надійшло. Свою позицію по справі відповідачка висловила у підготовчому засіданні, зазначила, що позовні вимоги не визнає, оскільки їй було невідомо про перебування у провадженні суду справи за позовом [PERSON] про оспорювання батьківства та про призначення в межах цієї справи судово-генетичної експертизи. Тепер їй відомо про ухвалення судом рішення, яким виключено відомості про позивача як батька з актових записів про народження дітей. На теперішній час це рішення нею не оскаржено. З доданих до позовної заяви документів видно, що з 14 лютого 2014 року [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням суду від 12 травня 2020 року у справі № 185/11067/19, яке набрало законної сили 07 серпня 2020 року, шлюб розірвано. (а.с.5) Судовим наказом від 04 січня 2022 року у справі № 185/10065/21 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), починаючи з 29 листопада 2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. (а.с.6) Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2023 року у справі № 185/3708/22 виключено відомості про батька [PERSON] з актових записів про народження дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судове рішення набрало законної сили 16 листопада 2023 року. (а.с.7-9) \~ Згідно з вимогами статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. Такого обов`язку в особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає. Згідно з частиною другою статті 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем тощо). Дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. У справі, яка розглядається судом, позивач просить звільнити його від сплати аліментів на утримання дітей, оскільки з актових записів про народження дітей виключені відомості про нього як батька. Аліментний обов`язок позивача був заснований на факті батьківства, а виключення відомостей про батька з актових записів про народження дітей у зв`язку з тим, що позивач не є біологічним батьком дітей, підтверджує, що позивач не є (і, відповідно, ніколи не був) батьком дітей. Наслідком ухвалення судом рішення про виключення з актових записів про народження дітей відомостей про позивача як батька дітей є, зокрема, відсутність у позивача від самого початку існування спірних правовідносин обов`язку утримання дітей, адже за змістом положень статті 180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки. Отже виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення у розумінні частини другої статті 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення його від сплати аліментів на утримання цих дітей. Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, що викладений у постанові від 21 липня 2021 року, справа № 477/1165/20. Тому наявні підстави для звільнення позивача від сплати аліментів на користь відповідачки на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вимога про визнання судового наказу про стягнення аліментів таким, що не підлягає виконанню, є зайвою і не підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір на користь держави у розмірі 2147 грн 20 коп. (а.с.1) На день звернення позивача до суду мінімальний розмір судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового чи немайнового характеру складав 1073 грн 60 коп. Пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1073 грн 60 коп. \~

Outcome: partial