Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про скасування рішення державного реєстратора, припинення права та визнання права, посилаючись на те, що 10.07.2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 907-ЧД, відповідно до умов якого банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в розмірі 30000 дол. США з оплатою по процентній ставці 11% річних, строком до 09 липня 2020 року. 10.07.2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений Договір іпотеки від 10 липня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Міняйло І.П., зареєстровано в реєстрі за № 4393 щодо нерухомого майна квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 10.07.2007 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Міняйло І.П. здійснено державну реєстрацію іпотеки №5273873 від 10.07.2007 року у Державному реєстрі іпотек щодо нерухомого майна РНОНМ: 18793234. 10.07.2007 року між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов`язалася перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язань за кредитним договором від 10 липня 2007 року. 14.09.2020 року відбувся аукціон з продажу Кредитного портфелю ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», що складається з прав вимоги та інших майнових прав за 224 кредитними договорами фізичних осіб, що забезпечені іпотекою, транспортними засобами та іншою заставою. Лот № GL3N219036. Переможцем аукціону визначено ТОВ «Олком-Лізинг», код за ЄДРПОУ: 40001502. 09.10.2020 року, між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (код ЄДРПОУ: 09807856) та ТОВ «Олком-Лізинг», було укладено Договір про відступлення прав вимоги, за яким в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступив Новому кредитору належні Банку права вимоги, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до позичальників та/або поручителів, зазначених у Додатках № 1,2 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту(овердрафту)), договорами застави та договорами поруки, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстрів у Додатках №1,2 до цього Договору. 09.10.2020 року, між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (код ЄДРПОУ: 09807856) та ТОВ «Олком-Лізинг», було укладено Договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки та застави, за яким в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступив Новому кредитору належні Банку права вимоги, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до Іпотекодавців (Заставодавців), зазначених у Додатку №1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за договорами іпотеки (іпотечними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору. На підставі вищенаведеного, ТОВ «Олком-Лізинг» набув право вимоги за Кредитним договором № 907-ЧД від 10.07.2007 року раніше укладеним між [PERSON] , як позичальником (Боржником) та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», код ЄДРПОУ: 09807856. \~ \~ \~ \~ Окрім права вимоги за Кредитним договором № 907-4Д від 10.07.2007 року, ТОВ «Олком-Лізинг» набуло права вимоги за договорами забезпечення, а саме: договором іпотеки від 10.07.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Міняйло І.П., зареєстровано в реєстрі за № 4393; договором поруки від 10.07.2007 року (поручитель [PERSON] ). Таким чином, ТОВ «Олком-Лізинг» набуло право вимоги та є правонаступником ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» за кредитними договорами № 907-ЧД від 10.07.2007 року, та договорами забезпечення, тобто є Кредитором та Іпотекодержателем. 10.03.2017 року рішенням Соснівського районного суду у м. Черкаси у справі №712/6556/16-ц у задоволенні позову ПАТ Банк «Фінанс та Кредит» відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] задоволено та визнано недійсним кредитний договір від 10 липня 2007 року, укладений між ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та [PERSON] . Визнано недійсним договір іпотеки від 10 липня 2007 року, укладений між ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та [PERSON] . Визнано недійсним договір поруки від 03 липня 2007 року, укладений між ТОВ «Банк Фінанси та Кредит» та [PERSON] . Виключено з державного реєстру іпотек запис про обтяження належної [PERSON] квартири, знято заборону відчуження квартири та виключено з єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження зазначеної квартири. 27.07.2017 року рішенням апеляційного суду Черкаської області у справі №712/6556/16-ц апеляційну скаргу ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» задоволено частково. Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 березня 2017 року в частині задоволення зустрічних позовних вимог про визнання недійсним договору поруки від 03 липня 2007 року, укладеного між ТОВ «Банк Фінанси та Кредит» та [PERSON] скасовано, у задоволенні позову в цій частині відмовлено. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. 06.06.2018 року постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду у справі № 712/6556/16-ц касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - задоволено частково. Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 березня 2017 року, в частині, що не скасована апеляційним судом, та рішення апеляційного суду Черкаської області від 27 липня 2017 року в частині залишення без змін рішення суду першої інстанції скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. 28.08.2020 року рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси у справі №712/6556/16-ц позов ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] , на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ЄДРПОУ: 09807856: 261 078,73 грн - сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту; 111 407,32 грн - сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту; 3 983,37 грн - сума строкової заборгованості по відсоткам; 46 478,09 грн - сума простроченої заборгованості по відсоткам; 161 868,78 грн - пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсоткам та 5 923,79 грн - суму судового збору, а всього 590 грн. В іншій частині позову позивачу відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», третя особа: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Міняйло Г.П. про визнання договорів недійсними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення. 03.12.2020 року постановою Черкаського апеляційного суду у справі №712/6556/16-ц апеляційну скаргу [PERSON] - залишено без задоволення, а рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 28 серпня 2020 року у справі за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступник ТОВ «Олком-Лізинг» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступник ТОВ «Олком-Лізинг», третя особа приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Міняйло І.П. про визнання договорів недійсними та зобов`язання вчинити певні дії - без змін. За результатом розгляду даного спору між тими ж сторонами було підтверджено факт наявності не погашеної заборгованості [PERSON] за Кредитним договором у розмірі 590\~740,08 грн. Підтверджено факт відсутності підстав для визнання Договору іпотеки недійсним. Підтверджено факт наявності порушеного права Кредитора. Як вже зазначалося, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 березня 2017 року у задоволенні позову ПАТ Банк Фінанси та Кредит відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] задоволено та визнано недійсним кредитний договір від 10 липня 2007 року, укладений між ПАТ Банк Фінанси та Кредит та [PERSON] . Визнано недійсним договір іпотеки від 10 липня 2007 року, укладений між ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та [PERSON] . Визнано недійсним договір поруки від 03 липня 2007 року, укладений між ТОВ «Банк Фінанси та Кредит» та [PERSON] . Виключено з державного реєстру іпотек запис про обтяження належної [PERSON] квартири, знято заборону відчуження квартири та виключено з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження зазначеної квартири. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 27 липня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» задоволено частково. Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 березня 2017 року в частині задоволення зустрічних позовних вимог про визнання недійсним договору поруки від 03 липня 2007 року, укладеного між ТОВ «Банк Фінанси та Кредит» та [PERSON] скасовано, у задоволенні позову в цій частині відмовлено. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. 12.08.2017 року приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєва Інна Юріївна здійснила державну реєстрацію припинення іпотеки у Державному реєстрі іпотек, номер запису про іпотеку №21847404 (спеціальний розділ) від 10.07.2007 року, індексний номер рішення: 36591155 від 12.08.2017 року щодо іпотеки: квартири (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1329318471101, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ) на підставі рішення від 10.03.2017 року Соснівського районного суду м. Черкаси у справі №712/6556/1 б-ц та рішення від 27.07.2017 року Апеляційного суду Черкаської області у справі №712/6556/ 16-ц. 17.08.2017 року [PERSON] через п`ять днів після припинення запису про іпотеку іпотечна квартира була відчужена на підставі Договору купівлі-продажу, серія та номер: 3197, виданий 17.08.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Алєксєєва І.ІО., підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 36659357 від 17.08.2017 11:25:04, приватний нотаріус Алєксєєва Інна Юріївна, Черкаський міський нотаріальний округ, Черкаська обл. на користь [PERSON] однокімнатна квартира загальною площею 30,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та яка є предметом іпотеки за Договором іпотеки від 10 липня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Міняйло І.П., зареєстровано в реєстрі за № 4393. Отже, станом на сьогодні іпотечна квартира (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1329318471101, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ) перебуває у власності [PERSON] , а у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутній запис про чинність іпотеки за Договором іпотеки № 907-ЧД від 10.07.2007 року, що підтверджується Інформацією з ДРРПННМ за №331663650 від 09.05.2023 року. ТОВ «Олком-Лізинг» вважає, що укладений між Відповідачами Договір купівлі-продажу від 17.08.2017 року посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І.Ю та зареєстрований у реєстрі за № 3197 - вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, а тому має ставитися судом під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину - правочниу, що вчинений боржником на шкоду кредиторам. Відчуження [PERSON] майна після пред`явлення до нього позову про стягнення заборгованості в принципі є недобросовісною дією та зловживанням правами, оскільки порушує майнові інтереси ТОВ «Олком-Лізинг», як кредитора і направлені на недопущення звернення стягнення на майно боржника, яке є предметом іпотеки. Спірні правовідносини між відповідачем-1 та відповідачем-2 характеризуються тим, що відповідачі намагаються приховати від позивача іпотечну квартиру на яку може бути звернуто стягнення, а тому позивач заважує, що відповідачі намагалися змінити титульного власника квартири після звернення позивача в суд із позовною заявою про стягнення заборгованості у межах справи №712/6556/16-ц, а тому такий фраудаторний правочин повинен бути визнано недійсним. Отже, відчуження предмета іпотеки без згоди Іпотекодержателя є нікчемним правочином з моменту його укладення, оскільки така нікчемність встановлена законом саме у ст. 12 ЗУ «Про іпотеку». ТОВ «Олком-Лізинг» також вважає, що Договір купівлі-продажу від 17.08.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І.Ю, зареєстрований у реєстрі за № 3197 укладений між [PERSON] та [PERSON] є нікчемним правочином, оскільки вчинений на шкоду кредитору/іпотекодержателю, без згоди іпотекодержателя, що порушує імперативні приписи ст.ст. 9, 12 ЗУ «Про іпотеку», які визначають саме недійсність встановлену законом. Так як [PERSON] знав про існування заборгованості перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ТОВ «Олком-Лізинг» за відповідним кредитним договором, а його дії направлені виключно на уникнення відповідальності перед кредитором щодо погашення заборгованості та унеможливлений самого кредитора вчинити дії на звернення стягнення на предмет іпотеки. Дії [PERSON] полягають у реалізації свого права розпорядження майном, однак вчиняються з прямим умислом завдати шкоди іншій особі, а тому такі дії є формою зловживання своїм правом. [PERSON] , як попередній власник предмету іпотеки уклав правочин з розпорядження належним йому майном з метою унеможливити задоволення вимоги іншої особи-стягувача (ТОВ «Олком-Лізинг») за рахунок майна цього власника, може бути кваліфіковане як зловживання правом власності, оскільки власник використовує правомочність розпорядження майном на шкоду майновим інтересам кредитора. Предмет іпотеки було відчужено Іпотекодавцем за ціною 49 500,00 гри. відповідно до п.5 Договору купівлі-продажу квартири від 17.08.2017 року, що позивачем рахується як не ринкова вартість квартири. ТОВ «Олком-Лізинг» також вважає, що у випадку якщо суд дослідивши всебічно повно та об`єктивно докази наявні в матеріалах справи встановить, що укладений правочин купівлі продажу квартиру є нікчемним, тому що укладений з порушенням імперативних приписів ст.9 та ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» без отримання згоди іпотекодержателя суд повинен про це зазначити в мотивувальній частині рішення, а в резолютивній частині рішення задовольнити вимоги позивача про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з припиненням права власності відповідача- 2 та визнанням прав позивача, іпотекодержателя щодо квартири яка є предметом іпотеки. Окрім того, ТОВ «Олком-Лізинг» звертає увагу суду, що у пункті 7.19 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/73/17 зазначено, що внесення нотаріусом до реєстру запису про припинення іпотеки є офіційним підтвердженням існування юридичного факту припинення іпотеки відповідно до підстав, передбачених положеннями чинного законодавства, але такий факт не створюється реєстраційною дією нотаріуса. Існування спірного запису в реєстрі про припинення іпотеки не позбавляє іпотекодержателя права доводити обставини дійсності такої іпотеки в суді (пункт 7.19 зазначеної постанови Великої Палати Верховного Суду). ТОВ «Олком-Лізинг» вважає, що оскільки запис про іпотеку було припинено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі скасованого судового рішення, яке не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення; виключення відомостей про право іпотеки з відповідного Державного реєстру, зокрема, на підставі судового рішення не впливає на чинність самої іпотеки; скасування того судового рішення, що мало наслідком внесення до Державного реєстру іпотек запису про припинення іпотеки, не відновлює дію останньої, оскільки іпотека зберігає чинність незалежно від відсутності певний час відомостей про неї у відповідному державному реєстрі; запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно, тому вимоги ТОВ «Олком-Лізинг», як правонаступника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» щодо нерухомого майна: 132931847110], що знаходиться 'за адресою: [ADDRESS] , про визнання прав Іпотекодержателя за Договором іпотеки від 10.07.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Міняйло І.П., зареєстровано в реєстрі за № 4393 є законними. Теперішнім власником предмета іпотеки, якою є квартира загальною площею 30.1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , РНОНМ: [NUMBER] є [PERSON] . Отже, станом на сьогодні, [PERSON] є новим іпотекодавцем за Договором іпотеки від 10.07.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Міняйло Ї.Г1., зареєстровано в реєстрі за № 4393 в порядку правонаступництва на підставі ст. 23 ЗУ «Про іпотеку», а тому вимоги про визнання прав іпотекодержателя також може бути застосована і до Відповідача-2. Як вже зазначалося, 17.08.2017 року недобросовісним іпотекодавцем було відчужено іпотечне нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , третій особі - [PERSON] на підставі фраудаторного правочину купівлі продажу чим самим застосовано право на зло з метою уникнення відповідальності перед своїм кредитором відповідати за неповернення кредиту іпотечним майном, що передавалось в заставу як забезпечення виконання вимог. Позивач просить суд врахувати й наступні факти, які підтверджують законність вимог позивача та обґрунтовують поважність пропуску строку позовної давності, яка має бути поновлена судом, а саме: Підстава недійсності Договору іпотеки від 10.07.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Міняйло І.П., зареєстровано в реєстрі за № 4393 у вигляді рішення від 10.03,201'/ року Соснівського районного суду м. Черкаси у справі №712/6556/16-ц була скасована лише 06.06.2018 року постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду у справі №712/6556/16-ц, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції, який допустив порушення. Лише 28.08.2020 року рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси, у справі №7.12/6556/16-ц позов ПАТ «Банк «Фінанси та. кредит» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] , на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ЄДРПОУ: 09807856:. 261 078,73 гри - сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту;. 111 407,32 грн. - сума простроченої заборгованості по основному, боргу кредиту; 3 983,37 грн - сума строкової заборгованості по відсоткам; 46 478,09 грн - сума простроченої заборгованості по відсоткам; 161 868,78 гри - пеня, за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсоткам та 5 923,79 грн - суму судового збору, а всього - 590\~740,08 грн. В іншій частині позову позивачу відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», третя особа: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Міняйло І.П. про визнання договорів недійсними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення. 03.12.2020 року постановою Черкаського апеляційного суду у справі №712/6556/16-ц апеляційну скаргу [PERSON] - залишено без задоволення, а рішення Соснівського районного суду,міста Черкаси від 28 серпня 2020 року у справі за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступник ТОВ «Олком-Лізинг» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступник ТОВ «Олком-Лізинг», третя особа приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Міняйло Г.П. про визнання договорів недійсними та зобов`язання вчинити певні дії - без змін. \~ \~ \~ \~ Тобто лише 03.12.2020 року спір між сторонами було остаточно вирішено та рішення від 28.08.2020 року Соснівського районного суду м. Черкаси у справі №712/6556/16-ц набрало законної сили після його апеляційного перегляду, тим самим підтвердивши що підстав для недійсності іпотечного договору немає, а отже вилучення запису про іпотеку з Державного реєстру іпотек з метою подальшого відчуження предмета іпотеки також немає. Таким чином, строк для звернення до суду з позовною заявою від дати вчинення фраудаторного правочину закінчується 17.08.2020 року. На підставі вищенаведеного, ТОВ «Олком-Лізинг» просить суд врахувати висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 19.01.2023 року у справі №199/782/21, в якій зазначено, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVІD-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVІD-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Отже, ТОВ «Олком-Лізинг» має всі належні підстави для поновлення пропущеного строку на право звернення до суду та забезпеченням доступу до правосуддя, а тому просить суд поновити пропущений строк. Просить поновити ТОВ «Олком-Лізинг» пропущений строк на звернення до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним правочину, скасування рішення приватного нотаріуса, припинення права власності, визнання права іпотекодержателя. \~ \~ \~ \~ Позовну заяву ТОВ «Олком-Лізинг» до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним правочину, скасування рішення приватного нотаріуса, припинення, права власності, визнання права іпотеко держателя задовольнити повністю. Визнати недійсним Договір купівлі-продажу від 17.08.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І.Ю. зареєстрований у реєстрі за № 3197, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про припинення іпотеки від 12.08.2017 року номер рішення: 36591155 (номер запису про обтяження: 21847404) щодо Об`єкта нерухомого майна: 132931847101, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси, серія та номер: 712/6556/16-ц, виданий 10.03.2017, видавник: Соснівський районний суд м. Черкаси; рішення Апеляційного суду Черкаської області серія та номер: 22ц/793/1046/17; вданий 27.07.2017, видавник: Апеляційній суд Черкаської області (відомості внесено до реєстру: 12.08.2017 14:01:57, приватний нотаріус Алексєєва Інна Юріївна, Черкаський міський нотаріальний округ, Черкаська обл. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.08.2017 номер рішення: 36659357 (номер запису про право власності/довірчої власності: 21915810) (з відкриттям розділу), - приватний нотаріус Алексєєва Інна Юріївна, Черкаський міський нотаріальний округ, Черкаська обл. у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна: 1529318471101, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 3197, виданий 17.08.2017 (видавник: ПН Алексєєва І.Ю. Припинити право власності [PERSON] щодо об`єкта нерухомого майна: 1329318471101, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності №21915810 від 17.08.2017 року. Визнати за ТОВ «Олком-Лізинг», код ЄДРПОУ: 40001502 (адреса місця реєстрації: 01033, м. Київ) вул. Прахових Сім`ї, 58/10), як правонаступника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», як Іпотекодержателя за договором іпотеки від 10.07.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Міняйло І.П., зареєстровано в реєстрі за № 4393, право іпотеки щодо нерухомого майна: квартира, загальною площею 30,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1329318471101, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Стягнути з Відповідачів солідарно на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» судові витрати в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд в позові відмовити з підстав зазначених у відзиві. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не зверталась. Відповідачем [PERSON] відзив на позов не надано. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч. 2\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною третьою\~статті 3 ЦПК України\~визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що 10.07.2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 907-ЧД, відповідно до умов якого банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в розмірі 30000 дол. США з оплатою по процентній ставці 11% річних, строком до 09 липня 2020 року. 10.07.2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений договір іпотеки від 10 липня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Міняйло І.П., зареєстровано в реєстрі за № 4393 щодо нерухомого майна квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 10.07.2007 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Міняйло І.П. здійснено державну реєстрацію іпотеки №5273873 від 10.07.2007 року у Державному реєстрі іпотек щодо нерухомого майна РНОНМ: 18793234. 10.07.2007 року між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов`язалася перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язань за кредитним договором від 10 липня 2007 року. 14.09.2020 року відбувся аукціон з продажу Кредитного портфелю ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», що складається з прав вимоги та інших майнових прав за 224 кредитними договорами фізичних осіб, що забезпечені іпотекою, транспортними засобами та іншою заставою. Лот № GL3N219036. Переможцем аукціону визначено ТОВ «Олком-Лізинг», код за ЄДРПОУ: 40001502. 09.10.2020 року, між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (код ЄДРПОУ: 09807856) та ТОВ «Олком-Лізинг», було укладено Договір про відступлення прав вимоги, за яким в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступив Новому кредитору належні Банку права вимоги, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до позичальників та/або поручителів, зазначених у Додатках № 1,2 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту(овердрафту)), договорами застави та договорами поруки, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстрів у Додатках №1,2 до цього Договору. 09.10.2020 року, між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (код ЄДРПОУ: 09807856) та ТОВ «Олком-Лізинг», було укладено Договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки та застави, за яким в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступив Новому кредитору належні Банку права вимоги, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до Іпотекодавців (Заставодавців), зазначених у Додатку №1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за договорами іпотеки (іпотечними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору. На підставі вищенаведеного, ТОВ «Олком-Лізинг» набув право вимоги за Кредитним договором № 907-ЧД від 10.07.2007 року раніше укладеним між [PERSON] , як позичальником (Боржником) та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», код ЄДРПОУ: 09807856. \~ \~ \~ \~ Окрім права вимоги за Кредитним договором № 907-4Д від 10.07.2007 року, ТОВ «Олком-Лізинг» набуло права вимоги за договорами забезпечення, а саме: договором іпотеки від 10.07.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Міняйло І.П., зареєстровано в реєстрі за № 4393; договором поруки від 10.07.2007 року (поручитель [PERSON] ). Таким чином, ТОВ «Олком-Лізинг» набуло право вимоги та є правонаступником ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» за кредитними договорами № 907-ЧД від 10.07.2007 року, та договорами забезпечення, тобто є Кредитором та Іпотекодержателем. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. 10.03.2017 року рішенням Соснівського районного суду у м. Черкаси у справі № 712/6556/16-ц в задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», третя особа приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Міняйло І.П., про визнання договорів недійсними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано недійсним кредитний договір № 907-ЧД від 10.07.2007 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю Банк «Фінанси та кредит», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит», та громадянином України [PERSON] . Визнано недійсним договір іпотеки № 907-ЧД від 10.07.2007 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю Банк «Фінанси та кредит», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит», та громадянином України [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Міняйло Іриною Петрівною за № 4393. Визнано недійсним договір поруки № 907-ЧД від 03.07.2007 року, між товариством з обмеженою відповідальністю Банк «Фінанси та кредит», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит», та громадянкою України [PERSON] . Виключено з державного реєстру іпотек запис про обтяження належної [PERSON] квартири [ADDRESS] , зняти заборону відчуження квартири [ADDRESS] та виключити з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження квартири [ADDRESS] . 27.07.2017 року рішенням апеляційного суду Черкаської області у справі №712/6556/16-ц апеляційну скаргу ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» задоволено частково. Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 березня 2017 року в частині задоволення зустрічних позовних вимог про визнання недійсним договору поруки від 03 липня 2007 року, укладеного між ТОВ «Банк Фінанси та Кредит» та [PERSON] скасовано, у задоволенні позову в цій частині відмовлено. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. 06.06.2018 року постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду у справі № 712/6556/16-ц касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - задоволено частково. Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 березня 2017 року, в частині, що не скасована апеляційним судом, та рішення апеляційного суду Черкаської області від 27 липня 2017 року в частині залишення без змін рішення суду першої інстанції скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. 28.08.2020 року рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси у справі №712/6556/16-ц позов ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] , на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ЄДРПОУ: 09807856: 261 078,73 грн - сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту; 111 407,32 грн - сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту; 3 983,37 грн - сума строкової заборгованості по відсоткам; 46 478,09 грн - сума простроченої заборгованості по відсоткам; 161 868,78 грн - пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсоткам та 5 923,79 грн - суму судового збору, а всього 590 грн. В іншій частині позову позивачу відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», третя особа: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Міняйло Г.П. про визнання договорів недійсними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення. 03.12.2020 року постановою Черкаського апеляційного суду у справі №712/6556/16-ц апеляційну скаргу [PERSON] - залишено без задоволення, а рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 28 серпня 2020 року у справі за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступник ТОВ «Олком-Лізинг» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступник ТОВ «Олком-Лізинг», третя особа приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Міняйло І.П. про визнання договорів недійсними та зобов`язання вчинити певні дії - без змін. За результатом розгляду даного спору між тими ж сторонами було підтверджено факт наявності не погашеної заборгованості [PERSON] за Кредитним договором у розмірі 590\~740,08 грн. Підтверджено факт відсутності підстав для визнання Договору іпотеки недійсним. Підтверджено факт наявності порушеного права Кредитора. Як вже зазначалося, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 березня 2017 року у задоволенні позову ПАТ Банк Фінанси та Кредит відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] задоволено та визнано недійсним кредитний договір від 10 липня 2007 року, укладений між ПАТ Банк Фінанси та Кредит та [PERSON] . Визнано недійсним договір іпотеки від 10 липня 2007 року, укладений між ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та [PERSON] . Визнано недійсним договір поруки від 03 липня 2007 року, укладений між ТОВ «Банк Фінанси та Кредит» та [PERSON] . Виключено з державного реєстру іпотек запис про обтяження належної [PERSON] квартири, знято заборону відчуження квартири та виключено з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження зазначеної квартири. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 27 липня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» задоволено частково. Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 березня 2017 року в частині задоволення зустрічних позовних вимог про визнання недійсним договору поруки від 03 липня 2007 року, укладеного між ТОВ «Банк Фінанси та Кредит» та [PERSON] скасовано, у задоволенні позову в цій частині відмовлено. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. 12.08.2017 року приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєва Інна Юріївна здійснила державну реєстрацію припинення іпотеки у Державному реєстрі іпотек, номер запису про іпотеку №21847404 (спеціальний розділ) від 10.07.2007 року, індексний номер рішення: 36591155 від 12.08.2017 року щодо іпотеки: квартири (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1329318471101, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ) на підставі рішення від 10.03.2017 року Соснівського районного суду м. Черкаси у справі №712/6556/1 б-ц та рішення від 27.07.2017 року Апеляційного суду Черкаської області у справі №712/6556/ 16-ц. 17.08.2017 року [PERSON] після припинення запису про іпотеку іпотечна квартира була відчужена на підставі Договору купівлі-продажу, серія та номер: 3197, виданий 17.08.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Алєксєєва І.ІО., підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 36659357 від 17.08.2017 11:25:04, приватний нотаріус Алєксєєва Інна Юріївна, Черкаський міський нотаріальний округ, Черкаська обл. на користь [PERSON] однокімнатна квартира загальною площею 30,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та яка є предметом іпотеки за Договором іпотеки від 10 липня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Міняйло І.П., зареєстровано в реєстрі за № 4393. На даний час іпотечна квартира (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1329318471101, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ) перебуває у власності [PERSON] , а у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутній запис про чинність іпотеки за Договором іпотеки № 907-ЧД від 10.07.2007 року, що підтверджується Інформацією з ДРРПННМ за №331663650 від 09.05.2023 року. ТОВ «Олком-Лізинг» вважає, що укладений між Відповідачами Договір купівлі-продажу від 17.08.2017 року посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І.Ю та зареєстрований у реєстрі за № 3197 - вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, а тому має ставитися судом під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину - правочниу, що вчинений боржником на шкоду кредиторам. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Згідно з частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Цивільно-правовий договір (у тому числі й договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (у тому числі, вироку). Договори, направлені на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України) є недійсними. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Велика Палата Верховного Суду вказала, що погоджується з висновками, зробленими у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.02.2019 у справі № 646/3972/16-ц (провадження № 61-28761св18) та зазначає, що позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (п.6 ч. 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (ч.2 ст. 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена ст. 234 Цивільного кодексу України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена ст. 228 Цивільного кодексу України. При цьому, у своїй Постанові від 01.04.2020 у справі № 182/2214/16-ц Верховним Судом зроблено висновок про те, що не виключається визнання договору недійсним, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства та недопустимості зловживання правом. Так, звертаючись до суду з позовом про визнання договору дарування недійсним позивач посилався на фраудаторність вказаного правочину. Для розуміння, що собою являють фраудаторні правочини, звернемося до висновків, викладених Верховним Судом у Постановах від 17.07.2019 у справі № 299/396/17 та від 24.07.2019 у справі № 405/1820/17, у яких зазначено, що будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину. У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №369/11268/16-ц також зроблено висновок, що цивільно-правовий договір (в тому числі й договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (в тому числі, вироку) про стягнення коштів, що набрало законної сили. Боржник (дарувальник), проти якого ухвалено вирок про стягнення коштів та відкрито виконавче провадження, та обдаровувані, які укладають договір дарування, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора, оскільки укладається договір дарування, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом. Критеріями, які Верховний Суд називає для кваліфікації договору, як фраудаторного, є, зокрема: відчуження майна за наявності значної непогашеної заборгованості; відчуження майна боржником після пред`явлення до нього позову про стягнення такої заборгованості (хоча є і виключення з цього правила, головне довести, що боржник розумів, що має заборгованість і ухилявся таким чином від її сплати); майно відчужено на підставі безвідплатного правочину (з цього правила є також виключення, зокрема, якщо ціна за оплатним договором занижена тощо); майно відчужене на користь пов`язаної особи (родичу або на користь власної юридичної особи); після відчуження майна у боржника відсутнє інше майно, за рахунок якого він може відповідати за своїми зобов`язаннями перед кредитором. Саме ці обставини і є вирішальними при доведенні фраудаторності, а отже й недійсності відповідного договору, адже наявність вказаних обставин свідчить про те, що боржник діяв недобросовісно, зловживаючи своїми цивільними правами на шкоду правам інших осіб, оскільки відчуження належного йому майна відбулося з метою уникнення звернення стягнення кредитором на його майно як боржника. Виходячи з викладеного, основоположною підставою для визнання правочину фраудаторним є укладення особою правочину з відчуження належного їй майна після виникнення у цієї особи обов`язку зі сплати коштів. Водночас, суд дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що спірний договір купівлі-продажу за своєю суттю не являється фраудаторним, а отже в силу ст.234 ЦК України не являється фіктивним, оскільки метою зазначеного договору була не формальний продаж спірного житлового приміщення задля уникнення негативного наслідку боргового зобов`язання, а зазначений договір являв собою реальне волевиявлення сторін. Договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алексєєвою І.Ю., зареєстрований у реєстрі № 3197, укладений між [PERSON] та [PERSON] , був укладений 17.08.2017 року після вступу в законну силу рішення Черкаського апеляційного суду від 27 липня 2017 року, яким рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 березня 2017 року в частині задоволення зустрічних позовних вимог про визнання недійсним договору поруки № 907-ЧД від 03.07.2007 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] - скасовано, а в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено, в решті рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 березня 2017 року залишено без змін, а тому договір купівлі-продажу від 17.08.2017 року не являється фраудаторним. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання недійсним Договір купівлі-продажу від 17.08.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І.Ю. зареєстрований у реєстрі за № 3197, укладений між [PERSON] та [PERSON] не підлягають до задоволення. Позовні вимоги в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.08.2017 номер рішення: 36659357 (номер запису про право власності/довірчої власності: 21915810) (з відкриттям розділу), - приватний нотаріус Алексєєва Інна Юріївна, Черкаський міський нотаріальний округ, Черкаська обл. у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна: 1529318471101, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 3197, виданий 17.08.2017 (видавник: ПН Алексєєва І.Ю.); припинення право власності [PERSON] щодо об`єкта нерухомого майна: 1329318471101, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності №21915810 від 17.08.2017 року, також не підлягають до задоволення, оскільки є похідними від позовних вимог про визнання договору купівлі-продажу недійсним. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. подібні висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)). Згідно з абзацом третім статті 1 Закону № 898-IV іпотека вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише в разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації (частини шоста та сьома статті 3 Закону № 898-IV). Отже, за вказаних умов забезпечення виконання зобов`язання іпотекою гарантує право кредитора одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, зокрема, в позасудовому порядку переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Виключення на підставі судового рішення відомостей про право іпотеки з Державного реєстру іпотек не може впливати на чинність іпотеки, оскільки така підстава припинення іпотеки не передбачена законом. У такому випадку скасування судового рішення, яке стало підставою для внесення до Державного реєстру іпотек запису про припинення іпотеки не відновлює дію останньої, оскільки іпотека є чинною незалежно від наявності таких відомостей у Державному реєстрі іпотек. Оскільки запис про іпотеку було припинено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі скасованого судового рішення, яке не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення; виключення відомостей про право іпотеки з відповідного Державного реєстру, зокрема, на підставі судового рішення не впливає на чинність самої іпотеки; скасування того судового рішення, що мало наслідком внесення до Державного реєстру іпотек запису про припинення іпотеки, не відновлює дію останньої, оскільки іпотека зберігає чинність незалежно від відсутності певний час відомостей про неї у відповідному державному реєстрі; запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно, тому вимоги ТОВ «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ», як правонаступника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про припинення іпотеки від 12.08.2017 року номер рішення: 36591155 (номер запису про обтяження: 21847404) щодо Об`єкта нерухомого майна: 132931847101, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси, серія та номер: 712/6556/16-ц, виданий 10.03.2017, видавник: Соснівський районний суд м. Черкаси; рішення Апеляційного суду Черкаської області серія та номер: 22ц/793/1046/17; вданий 27.07.2017, видавник: Апеляційній суд Черкаської області (відомості внесено до реєстру: 12.08.2017 14:01:57, приватний нотаріус Алексєєва Інна Юріївна, Черкаський міський нотаріальний округ, Черкаська обл. та визнаня за ТОВ «Олком-Лізинг», код ЄДРПОУ: 40001502 (адреса місця реєстрації: 01033, м. Київ) вул. Прахових Сім`ї, 58/10), як правонаступника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», як Іпотекодержателя за договором іпотеки від 10.07.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Міняйло І.П., зареєстровано в реєстрі за № 4393, право іпотеки щодо нерухомого майна: квартира, загальною площею 30,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1329318471101, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 28.08.2020 року рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси, у справі №7.12/6556/16-ц позов ПАТ «Банк «Фінанси та. кредит» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] , на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ЄДРПОУ: 09807856:. 261 078,73 гри - сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту;. 111 407,32 грн. - сума простроченої заборгованості по основному, боргу кредиту; 3 983,37 грн - сума строкової заборгованості по відсоткам; 46 478,09 грн - сума простроченої заборгованості по відсоткам; 161 868,78 гри - пеня, за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсоткам та 5 923,79 грн - суму судового збору, а всього - 590\~740,08 грн. В іншій частині позову позивачу відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», третя особа: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Міняйло І.П. про визнання договорів недійсними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення. Разом із тим, відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до\~ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно із приписами ст.ст.\~260, 261 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими\~статтями 253-255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому норма частини першої\~статті 261 ЦК України\~містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обов`язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача. Верховний Суд у постанові від 23.12.2020 по справі № 127/23910/14-ц дійшов висновку, що правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Позовні вимоги стосуються визнання недійсним договору купівлі-продажу від 17.08.2017 року. Водночас, із вказаними вимогами Концерн «МТМ» звернувся до суду 17.05.2023 року Згідно з п.12\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким було доповнено\~Цивільний кодекс України\~відповідно до\~Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 №540-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені у тому числі статтями\~257\~та\~258 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211\~карантин було встановлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України. Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 № 1236 «з метою запобігання поширенню на України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-, з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території країни діяв карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом» та наступними постановами КМУ з цього ж питання. В подальшому\~Кабінет Міністрів України постановою № 1336 від 15.12.2021\~продовжив дію адаптивного карантину на території України до 31 березня 2022 року продовжено внесення змін до постанови № 1236 від 9 грудня 2020 р., постановою від 09.12.2020 №1236 продовжено дію до 30.04.2023 року. Постановою від 27.04.2023 №383 продовжено дію до 30.06.2023 року. Отже Карантин в Україні безперервно встановлено з 12.03.2020 до 30.06.2023 року. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята\~статті 261 ЦК України). Отже, до вимог ТОВ «Олком-Лізинг», строк позовної давності до яких не сплив на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, не можуть бути застосовані наслідки пропуску строку позовної давності. Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України\~до стягнення з відповідачів на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1342 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved