Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-14 00:00:00

30 листопада 2023 року [PERSON] звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Відділ по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, про позбавлення батьківських прав, відповідно до якої просила суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що шлюб між позивачем та відповідачем [PERSON] розірвано рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області 17 грудня 2014 року та стягнуто аліменти на користь позивача з відповідача на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З дитиною відповідач не спілкується з 10 річного віку. Відповідач не телефонував сину, не бачився з ним, не спілкувався за допомогою соціальних мереж. В 2015 році позивачка дізналася від батьків відповідача, що начебто він поїхав до росії на заробітки і до теперішнього часу не повертався в Україну. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не виконує покладених на нього батьківських обов`язків, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, чи будь-якої іншої участі у виховані сина. З 2014 року відповідач жодного разу не надав грошові кошти на утримання дитини, не здійснив жодного платежу з аліментів за рішенням суду. Заборгованість з аліментних платежів за період з 03.12.2014 року по 31.10.2023 року складає 245993 грн. 88 коп. Вказала, що 17.06.2017 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] та в шлюбі народився син [PERSON] . Позивачка, чоловік та діти мешкають однією родиною. Син [PERSON] та її чоловік [PERSON] мають дуже добрі стосунки, взаємоповагу та взаєморозуміння, син називає його татом, чоловік разом з нею займається вихованням [PERSON] та у всьому він є синові підтримкою, гарним прикладом та батьківським плечем. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 30 листопада 2023 року, головуючим суддею у розгляді вказаної справи визначено суддю [PERSON] . В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 01 грудня 2023 року судом був направлений запит до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] , відповідь з якого надійшла на адресу суду 08 грудня 2023 року. Згідно з розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ» територіальна підсудність цивільних справ Петровського районного суду міста Донецька визначена Краснолиманському міському суду Донецької області. Розпорядженням голови Верховного Суду від 14.03.2022 року № 7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей» територіальна підсудність справ Краснолиманського міського суду Донецької області визначена Індустріальному районному суду м.Дніпропетровська. Ухвалою судді від 11 грудня 2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2024 року, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача районну адміністрацію Запорізької міської ради по Заводському району. Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2024 року витребувано від районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 29 лютого 2024 року, закрито підготовче провадження у справі. Позивач та представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити з наведених в позові підстав. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Оскільки зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження та місце роботи невідоме, то відповідач викликався до суду відповідно до п.п. 11,12 ст.128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України . Заяв та клопотань не надійшло. Враховуючи, що позивач та представник позивача не заперечували проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Заяв та клопотань до суду не надійшло. Надано Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 21.02.2024 року. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, неповнолітнього [PERSON] , дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2008 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 520. В шлюбі у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , батьками якого є: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис №707 від 08 грудня 2009 року. Рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від17 грудня 2014 року справа № 236/2273/14-ц за позовною заявою[PERSON] до [PERSON] м про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину, позовні вимоги [PERSON] задоволено та шлюб між подружжям розірвано та стягнено щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання його сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітної плати (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.12.2014 року та до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало чинності. Згідно з Довідкою ВДВС у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління юстиції від 28.11.2023 року заборгованість по виконавчому провадженню №62204414 з примусового виконання виконавчого листа №236/2273/14-ц від 17.12.2014, виданого Краснолиманським міським судом Донецької області щодо стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 часини всіх видів заробітної плати (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.12.2014 та до досягнення дитиною повноліття за період з 03.12.2014 по 31.10.2023 включно складає 245993,88 грн. 17.06.2017 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 550. Прізвище дружини після одруження « [PERSON] ». Згідно висновку районної адміністрації запорізької міської ради по Заводському району від 21 лютого 2024 року «про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] », органом опіки та піклування вирішила, [PERSON] , [INFO] , доцільно позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 3 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїх обов`язків. Як встановлено в судовому засіданні, про що повідомив неповнолітній [PERSON] , батьком з ним не спілкується з 10 річного віку, батько сказав йому, що кожен повинен влаштовувати своє життя. Неповнолітній [PERSON] проживає разом із матір`ю, [PERSON] матеріальну допомогу не надає, жодного разу з 2014 року не сплатив аліменти, так заборгованість з аліментних платежів станом на 01.11.2023 року складає 245993,88 грн. Позивач всі питання щодо виховання, матеріального забезпечення дитини вирішує самостійно. Ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини її батьком підтверджено матеріалами справи, тому суд, враховуючи наявні докази винної поведінки відповідача, яка, безперечно, свідчить саме про безпідставне ухилення батька від виконання своїх обов`язків, вважає позовні вимоги позивача щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З приводу розподілу судових витрат, слід зазначити, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн., який в порядку ст.141 ЦПК України підлягає стягненню на її користь з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved