Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

На розгляд суду передано цивільну справу за вказаним позовом. Позивач клопотав про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні. Ухвалою суду вирішено розглядати справу у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором №763342676 в розмірі 28456,00 грн, з яких 8000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 20456 грн заборгованість за відсотками. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 29.03.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №763342676. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено Договір Факторингу №28/1118-01, за яким клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти і передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. 31.12.2020 Додатковою угодою №26 до Договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Відповідно до Реєстру боржників №136 від 01.06.2021 до Договору факторингу №28/1118-01 перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором №763342676. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №20102022, за яким ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належні йому Права вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 28456 грн. Позивач стверджує, що Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий Кредит у строки, передбачені Кредитним договором. Відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Представник позивача у позовній заяві зазначив, що у разі його неявки в судове засідання, розглянути справу без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів також не заперечив. Відповідач не з`явилася в судове засідання, причини неявки не повідомила. Клопотань не надходило. Відзиву не подано. Відповідачу судом надіслана копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістка про час та місце розгляду справи та роз`яснено право подати в зазначений строк відзив з посиланням на докази. Суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши подані на їх підтвердження письмові докази, суд вирішив наступне. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Із прийняттям Закону України Про електронну комерцію № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Надані позивачем роздруківки електронних документів (Паспорт споживчого кредиту до Договору №763342676, Договір №763342676, Графік розрахунків на а.с.5-8) містять інформацію про те, що 29.03.2021 від імені фізичної особи [PERSON] , ПН 3077004766, підписано одноразовим ідентифікатором Договір №763342676 (Додаток №1 до Договору), за яким Кредитодавець (ТОВ «Манівео») зобов`язується надати Позичальникові ( [PERSON] ) Кредит на суму 8000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансово кредиту продукту «СМАРТ».\~ Договір був підписаний від імені позичальника за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор № MNV553JE, номер телефону [NUMBER] . Ідентифікатор відправлено 29.03.2021 о 13-35, введено 29.03.2021 о 14-24 год. Зі змісту платіжного доручення (а.с.9) встановлено, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» дало доручення на переказ коштів згідно Договору 763342676 від 29.03.2021 [PERSON] для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] . Зазначено, що платіж проведено 29.03.2021. Зі змісту розрахунку заборгованості за період із 21.10.2022 по 30.11.2023 за Кредитним договором 763342676 від 29.03.2021, заборгованість за кредитним договором складає 28456 грн, з яких 8000 грн заборгованості по основному боргу, а решта нараховані та не сплачені відсотки. Позичальником жодного разу не вносились грошові кошти ні на сплату відсотків, ні на повернення кредиту. Розрахунок заборгованості не містить інформації на підтвердження розміру нарахованих відсотків. Виписка по картці відсутня. Оцінивши сукупність наявних у справі доказів на предмет їх достатності, суд констатує, що сукупність наявних у справі доказів не підтверджує ряд обставин, що мають юридичне значення для вирішення спору: Не підтверджено, що електронний договір було укладено. Так, не підтверджено прийняття [PERSON] публічної оферти позивача. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, ВІДПОВІДІ про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до цієї норми закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана трьома способами: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). В інформаційній системі Манівео, де розміщено пропозицію надання кредиту, передбачено заповнення заявки на отримання кредиту, у якій необхідно зазначити персональні дані, податковий номер, номер контактного мобільного телефону, та реквізити картки, на яку належить перерахувати кредитні кошти. Проте, на підтвердження прийняття відповідачем публічної оферти позивача не надано жодного доказу. У справі відсутня роздруківка електронної заявки (ВІДПОВІДІ), що б мала бути заповнена Відповідачем з метою укладання електронного договору про надання кредиту. Таким чином, достатні докази на підтвердження тієї обставини, що між сторонами спору було укладено електронний договір відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» - відсутні. Крім того, не підтверджено належність платіжної картки № [NUMBER] [PERSON] , чи домовленість між сторонами кредитного договору про безготівкове перерахування кредитних коштів саме на цю платіжну картку. Також, є недостатньою сукупність доказів на підтвердження переходу права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №763342676 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс». Позивач повідомив у тексті позовній заяві, що право вимоги до [PERSON] за договором 763342676\~ від ТОВ «Манівео» до ТОВ «Таліон плюс» перейшло\~ на підставі Реєстру боржників №136 від 01.06.2021. Проте, копія Реєстру до позову не додана. Таким чином, відсутній ланцюжок переходу права вимоги за вказаним кредитним договором до позивача. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відтак, позов задоволенню не підлягає з підстав недоведеності укладення кредитного договору, надання кредиту, переходу права вимоги до позивача, недоведеності розміру заборгованості по процентах. Судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного, згідно ст.ст.19, 27, 83, 175, 274-275 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed