Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Представник позивача Смирнов А.І. який діє в інтересах [PERSON] 25.12.2023 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»» про стягнення компенсації витрат страхувальника, яким просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] компенсацію витрат страхувальника у розмірі 33973,08 грн. та сплачений судовий збір. Позов обґрунтовано тим, що 22.05.2019 року в м. Одеса на пр. Шевченка - пр. Гагаріна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Джиллі» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Приморського районного суду м. Одеса від 02.07.2020 року по справі № 522/9617/20 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі було закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Зазначив, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] була застрахована ПрАТ «Страхова група «ТАС». В зв`язку з пропуском строку звернення до ПрАТ «Страхова група «ТАС» з заявою про страхове відшкодування [PERSON] було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Крім того, зазначив, що 26.08.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ПрАТ «Страхова група «ТАС», [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2021 року в задоволенні позову [PERSON] до ПрАТ «Страхова група «ТАС», [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди було відмовлено. 28.05.2022 року [PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП. Вказав, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси, яке набрало законної сили стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 33973,08 грн. та 5000,00 грн. витрат за послуги адвоката. На виконання рішення суду 16.08.2022 року Приморським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист, який було пред`явлено до виконання та відкрито виконавче провадження в ході якого позивачем 13.10.2022 року було сплачено грошові кошти 43439,39 грн. Враховуючи, викладене позивач просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] компенсацію витрат страхувальника у розмірі 33973,08 грн. та сплачений судовий збір. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27 грудня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачам право на подання заперечень на відповідь на відзив. 19.01.2024 року відповідачем було направлено до суду відзив, яким просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 22.05.2019 року в м. Одеса на пр. Шевченка - прю Гагаріна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Джиллі» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Приморського районного суду м. Одеса від 02.07.2020 року по справі № 522/9617/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] була застрахована ПрАТ «Страхова група «ТАС» відповідно до полісу серії АМ 7813805. 07.06.2019 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «Страхова група «ТАС» з повідомленням про настання події з приводу дорожньо-транспортної пригоди що сталося 22.05.2019 року, однак ПрАТ «Страхова група «ТАС» було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі ст. 37 п.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників належних транспортних засобів». Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2021 року по цивільній справі № 522/14197/20 в задоволенні позову [PERSON] до ПрАТ «Страхова група «ТАС», [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди було відмовлено (а.с. 30-33). Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06.07.2022 року по цивільній справі № 522/9722/21 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду спричинену в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 33973,08 грн. та судові витрати та послуги адвоката у розмірі 5000,00 грн. (а.с. 12-20). На виконання рішення суду Приморським районним судом м. Одеси 16.08.2022 року було видано виконавчий лист який було пред`явлено до виконання. З матеріалів справи вбачається, що 13.10.2022 року на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеса від 06.07.2022 року позивачем було сплачено грошові кошти у розмірі 43439,39 грн., що підтверджується квитанцією від 13.10.2022 року ( а.с. 34). Відповідно до ч. 1 ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 991 ЦК України договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Відповідно до п. 9.1 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно зі ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно п.1.3 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілими є юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Відповідно до п. 36.4 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Згідно із ч.ч. 1 та 4 статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена в договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. Потерпілий може одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов`язання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Якщо потерпілий одержав відшкодування від завдавача шкоди у розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином. Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 грудня 2021 року по справі № 754/7936/18. Крім того, у винної особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність не виникає право регресної вимоги до страховика. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] . Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed