Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] , від імені якого на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Бегеба Н.М., звернувся до суду з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, [PERSON] , [PERSON] про тлумачення заповіту та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] , на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , що належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 15 січня 2001 року відділом приватизації відкритого сільськогосподарського акціонерного товариства «Зоря». Він являється єдиним спадкоємцем на дане нерухоме майно згідно заповіту баби, посвідченого секретарем Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 03 листопада 2003 року за р. №32. Проте нотаріус відмовила йому в оформленні спадкових прав, тому що згідно правовстановлюючого документу на квартиру бабі належала 1/3 частка квартири, а в заповіті зазначено, що вона заповіла цілу квартиру. Такий зміст заповідального розпорядження є некоректним, оскільки іншими співвласниками є він та його мати і відповідно дочка померлої - [PERSON] . Всі вони являються співвласниками даної квартири в рівних частках. Представник позивача адвокат Бегеба Н.М. подала до суду заяву, де підтримала позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування та просила розглянути справу за відсутності сторони позивача. Представник співвідповідача Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, співвідповідачі [PERSON] , [PERSON] також направили до суду заяви, якими визнали позов та просили розглянути справу без їх участі. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.\~1216-1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень ст. ст. 1216 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1222\~ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в м. Старокостянтинові Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис №214 згідно даних свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 14 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області. За життя [PERSON] склала заповіт на ім`я позивача [PERSON] , якому заповіла квартиру [ADDRESS] . Даний заповіт посвідчено секретарем Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 03 листопада 2003 року за р. №32. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за №31775006, наданої Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 24 вересня 2012 року даний заповіт є чинний. У відповідності до довідки «Про сумісну реєстрацію до дня смерті», наданої Центром громади міста Старокостянтинова Хмельницької області виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області за №395 від 24 січня 2013 року [PERSON] на день смерті була зареєстрована по [ADDRESS] . В склад її сім`ї входив внук [PERSON] . Зі змісту копій матеріалів спадкової справи №651/2012, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 24 вересня 2012 року до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що остання розподілила частину свого майна між спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] по заповітах, в тому числі для [PERSON] заявлене нерухоме майно. Також спадкоємцем за законом являється дочка співвідповідачка [PERSON] . Всі спадкоємці, окрім позивача [PERSON] , оформлили свої спадкові права. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації відкритого сільськогосподарського акціонерного товариства «Зоря» 15 січня 2001 року на підставі розпорядження від 28 листопада 2000 року за №4, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках кожному належить на праві приватної власності квартира по [ADDRESS] . За змістом\~статті 317 ЦК України\~право розпоряджання майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном. У\~статті 1256\~ЦК України зазначено, що тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до\~статті 213 цього Кодексу. Відповідно до частин 1 та\~\~2\~статті 213 ЦК України\~зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину, при цьому, частина 2\~статті 213 ЦК України\~не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину. При тлумаченні заповіту не допускається і внесення змін у зміст заповіту, ураховуючи також, що заповіт це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, яким вона відповідно до законодавства має право розпоряджатися на момент укладення заповіту. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо заповіт містить суперечливі положення, за вимогою заінтересованих осіб застосовується тлумачення заповіту (ст.1256\~ЦК України) за умови, якщо відсутні підстави визнання заповіту недійсним, тобто тлумаченню підлягає лише дійсний заповіт. Для тлумачення змісту заповіту застосовуються також загальні правила тлумачення змісту правочинів встановлені\~ст.\~213\~ЦК України. За таких обставин, суд вважає за необхідне розтлумачити заповіт без внесення змін у його зміст, виходячи з волі [PERSON] , яка фактично заповіла [PERSON] у власність належну їй 1/3 частку квартири по [ADDRESS] . До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшла вищевказана 1/3 частка квартири по [ADDRESS] . Листом державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області Заворотної Т.В. за №1659/02-14 від 26 вересня 2023 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на заявлену нерухомість в зв`язку з тим, що згідно правовстановлюючого документа на заявлену квартиру [PERSON] належала 1/3 частка, а в заповіті зазначено, що [PERSON] заповіла [PERSON] цілу квартиру. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України ). Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці другому пункту 23 постанови Пленумом Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги те, що позовні вимоги позивача не суперечить вимогам закону та не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, а також те, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та прийняв спадщину, відсутній спадковий спір, однак він не може оформити право власності на вказане спадкове майно з вищевказаних причин, враховуючи, що іншого шляху для захисту спадкових прав позивача немає, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони законні, обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Оскільки позивач не наполягав на стягненні судових витрат, тому їх слід залишити за ним.

Outcome: approved