Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Подану заяву обґрунтовують тим, що [INFO] в селі Підбереззя, Луцького району, Волинської області померла мати заявниці [PERSON] . Внаслідок смерті останньої відкрилася спадщина. За життя спадкодавець склала заповіт, в якому заповіла все належне майно з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось і все те, що буде належати на день смерті, а саме житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в с. Підбереззя, присадибна земельна ділянку, земельна частка /пай/ заповідає своїй дочці [PERSON] , дочці [PERSON] та сину [PERSON] в рівних частинах кожному. На час відкриття спадщини спадкодавець була зареєстрована на постійному місці проживання та фактично проживала в будинку [ADDRESS] . 17.01.2024 заявник [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Панасюк І.І. для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак під час огляду поданих документів, нотаріусом було виявлено помилку в документах, а саме, в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 284582 виданого 26.02.2008 Горохівською райдержадміністрацією де мати заявниці записана, як [PERSON] , а в свідоцтві про смерть виданого Горохівським ВДРА ЦС у Луцькому районі Колинської області ЗМУ МЮ (м.Львів) мати записана [PERSON] на підставі чого нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 8/02-31. З урахуванням того, що заявник не може оформити спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] , без встановлення факту, що має юридичне значення, тому заявник звертається до суду з даним позовом в якому просить, встановити факт, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 284582 виданого 26.02.2008 Горохівською райдержадміністрацією виписаний на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] дісно належить [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 23.01.2024 відкрито провадження за правилами окремого провадження та витребувано від Приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Панасюк І. І. належним чином посвідчені копії матеріалів спадкової справи № 25/2023 [PERSON] , [INFO] , яка померла13.07.2023. На виконання вище вказаної ухвали від Приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Панасюк І. І. надійшли до суду належним чином посвідчені копії матеріалів спадкової справи № 25/2023 [PERSON] , [INFO] , яка померла13.07.2023. На адресу Деснянського районного суду міста Києва, від представника заявника [PERSON] - адвоката Степанюк М. Я., надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Від [PERSON] до суду надійшла заява. Відповідно до якої, остання просить проводити розгляд справи без її участі, заявлені вимоги визнає в повному обсязі. До суду від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги визнає повністю. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності заявника та заінтересованих осіб. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла у віці 91 років [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18.07.2023 серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження від 01.01.1977 серії [NUMBER] (а.с. 7) батьками [PERSON] , [INFO] є батько [PERSON] , мати [PERSON] . В подальшому внаслідок укладення шлюбу прізвище « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 29.06.1977 (а.с.7). Отже, судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . 17.01.2024 [PERSON] звернулася до Приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Панасюк І. І. з приводу видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] . Проте, постановою від 17.01.2024 № 8/02-31 на 2/02-31 від 17.01.2024 Приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Панасюк І. І., відмовлено громадянці України [PERSON] у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з невідповідністю державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на ім`я « [PERSON] » померлій « [PERSON] » (а.с.11). Враховуючи викладене, оскільки нотаріусом не було встановлено чи дійсно державний акт належить померлій [PERSON] , то заявнику було рекомендовано звернутися до суду за захистом прав. Разом з тим, виправити допущену помилку в Державному акті на право приватної власності на землю неможливо, так як відповідно до п.2.9 «Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю….», що затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.1999, виправлення в Державних актах на право приватної власності на землю не допускаються. Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД № 284582 від 26.02.2008 виданий на ім`я « [PERSON] » (а.с. 9). Проте, як встановлено судом, у вищевказаному державному акті ім`я померлої [PERSON] зазначено як « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Факт належності померлій [PERSON] державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 284582 від 26.02.2008 підтверджується копіями документів, що знаходяться в матеріалах справи та були досліджені в ході судового розгляду справи. Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно листа Верховного Суду України 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності померлій [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу померлій [PERSON] дає змогу заявнику реалізувати свої спадкові права. За таких обставин, аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що мала місце помилка у написанні імені померлої в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 284582 від 26.02.2008 замість вірного « [PERSON] », вказано помилково « [PERSON] ». Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації спадкових прав, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі наведеного та,

Outcome: approved