Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 22 січня 2024 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства акціонерний Банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») за змістом якої 16 березня 2007 року між банком і [PERSON] укладено договір і відповідач отримав кредит у розмірі 12735,80 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 11,5% річних. 16 березня 2007 року [PERSON] уклала з ПАТ АБ «Укргазбанк» договір поруки за яким несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за невиконання зобов`язань по кредитному договору в повному об`ємі, в тому числі, неустойки, штрафи, пені. У зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. 11 травня 2010 року рішенням суду стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість по кредиту і нарахованих відсотках в сумі 4323,53 доларів США, пені 2488,93 грн. та судові витрати у сумі по 621,53 грн., стягнуто з [PERSON] 3055,00 грн. - штраф за невиконання умов договору застави від 16 березня 2007 року. Вказане рішення суду станом на момент подачі позовної заяви не виконане повністю. Станом на 23 лютого 2022 року [PERSON] має невиконані зобов`язання за кредитним договором від 16 березня 2007 року по кредиту та відсотках та рішенням суду перед ПАТ АБ «Укргазбанк», тому позивачем відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховано 642,84 доларів США - три проценти річних за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за рішенням суду за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року (включно). У зв`язку з тим, що зобов`язання [PERSON] не були виконані перед ПАТ АБ «Укргазбанк», а виконуються протягом тривалого періоду, рішення суду від 11 травня 2010 року не виконане, тому банк просить суд стягнути солідарно з [PERSON] і [PERSON] на свою користь три проценти річних в розмірі 642,84 долари США і судові витрати. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 2. 22 січня 2024 року до суду надійшла вказана позовна заява. 3. 31 січня 2024 року до суду надійшла відповідь про місце реєстрації відповідачів. 4. 01 лютого 2024 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. 5. Судові засідання призначалися на: 26 лютого 2024 року, 07 березня 2024 року. ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 6. Згідно позовної заяви представник позивача просить розгляд справи проводити у їх відсутність, не заперечують проти винесення заочного рішення. 7. 07 березня 2024 року [PERSON] і [PERSON] подали суду заяви і просять розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги повністю визнають і не заперечують проти стягнення з них коштів згідно позовної заяви, вказали, що заяви написали добровільно. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 8. 16 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» (банк) і [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір №962007/1р згідно якого банк надає позичальнику кредит в сумі 12735,80 доларів США на строк з 16 березня 2007 року по 15 березня 2013 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 11,5% річних (п. 1.1). 9. 16 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» (кредитор), [PERSON] (позичальник) і [PERSON] (поручитель) укладено договір поруки №962007/1Р згідно якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору 962007/1р від 16 березня 2007 року, укладеному кредитором з позичальником згідно з яким позичальнику надається кредит в сумі 12735,80 доларів США на строк з 16 березня 2007 року по 15 березня 2013 року зі сплатою процентів за користування кредитом із розрахунку 11,5% річних (кредитний договір) з врахуванням змін та доповнень, якщо такі будуть прийняті сторонами кредитного договору (п. 1.1). Поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за виконання зобов`язань по кредитному договору (п. 1.2). Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж об`ємі, що і позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язань - в повному об`ємі (п. 1.3). 10. 11 травня 2010 року рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області (справа №2-139/10), яке набрало законної сили 26 серпня 2010 року, стягнуто солідарно з [PERSON] та з [PERSON] на користь ПАТ акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Відділення «Хмельницьке обласне управління», - 4323,53 доларів США, заборгованості за кредитним договором №962007/1р від 16 березня 2007 року, та 2488,93 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту і пені за несвоєчасну сплату процентів. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Відділення «Хмельницьке обласне управління», - 3055,00 грн., штраф за невиконання умов договору застави від 16 березня 2007 року. 11. ПАТ АБ «Укргазбанк» сформовано розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором №962007/1р від 16 березня 2007 року згідно якого заборгованість за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних) за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року (включно) становить 642,84 долари США. 12. На підтвердження того, що зобов`язання за кредитним договором від 16 березня 2007 року [PERSON] не виконане ПАТ АБ «Укргазбанк» надано виписку / особовий рахунок за період з 16 березня 2007 року по 29 грудня 2023 року. V. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 13. В силу ч. 1 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. 14. В ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено способи захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти (ч. 2). У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду (ч. 5). Як зазначено у ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2). В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ч. 1 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. У ч. 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2). За змістом ст.ст. 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. 15. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неналежне виконання зобов`язання (за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові) (постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц, від 19 червня 2019 року у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, постанова Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі №535/757/17 та інші). 16. Отже, у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Положення ст. 625 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду. Правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 04 червня 2019 року у справі №916/190/18). При цьому, загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою (п. 8.22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №902/417/18). Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування трьох процентів річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника (постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справах №373/2054/16-ц, №464/3790/16-ц та від 23 жовтня 2019 року у справі №723/304/16-ц). VІ. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 17. У розумінні наведених положень закону позивач, як кредитор, вправі вимагати стягнення з відповідача, як боржника, а також з поручителя, в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання. У даній справі ПАТ АБ «Укргазбанк» заявив вимогу про стягнення з [PERSON] і [PERSON] лише трьох процентів річних. 18. Із досліджених доказів випливає, що рішенням суду від 11 травня 2010 року, яке набрало законної сили, стягнуто з [PERSON] і [PERSON] солідарно на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №962007/1р від 16 березня 2007 року. Отже, судовим рішенням, яке набрало законної сили, підтверджено наявність грошового зобов`язання відповідачів перед позивачем і його порушення. Із виписки / особового рахунку за період з 16 березня 2007 року по 29 грудня 2023 року вбачається, що [PERSON] зобов`язання за кредитним договором виконав не повністю, як не виконав і рішення суду від 11 травня 2010 року. Матеріали справи не містять відомостей, що поручитель [PERSON] виконала зобов`язання за кредитним договором позичальника [PERSON] , відсутні відомості також про повене виконання нею рішення суду від 11 травня 2010 року і погашення заборгованості. За цих обставин суд вважає, що оскільки відповідачі порушили грошове зобов`язання, а з ухваленням рішення суду про стягнення грошових коштів зобов`язання відповідачів сплатити позивачу такі кошти не припинилося та триває до моменту фактичного виконання ними грошового зобов`язання, тому у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України й наявні підстави для стягнення трьох процентів річних за порушення виконання зобов`язання по сплаті грошових коштів. 19. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року №2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 20. Аналіз положень п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України дає суду підстави для висновку, що звільнення позичальника від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, стосується періоду дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. 21. З 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який діє по даний час. 22. У даній справі три проценти річних були розраховані ПАТ АБ «Укргазбанк» за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року (включно). Тобто, ПАТ АБ «Укргазбанк» при проведенні зазначеного розрахунку враховано положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. 23. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 24. У абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року роз`яснено, що за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України (на теперішній час це ч. 4 ст. 206 ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. 25. Із поданих відповідачами [PERSON] і [PERSON] суду заяв вбачається, що вони позовні вимоги визнали повністю і беззаперечно, тобто погодились із правомірністю вимог установи банку до них про стягнення трьох процентів річних, вказану у розрахунку суму трьох процентів річних не оспорюють, відповідно не надали свій розрахунок. 26. Судом не встановлено, що визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 27. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, відповідачі позовні вимоги визнали повністю і беззаперечно, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. VІІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 28. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги підлягають задоволенню, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідачів.

Outcome: approved