Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

У грудні 2023 року підприємство теплових мереж «Ковельтепло» (далі - ПТМ «Ковельтепло», підприємство) звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості з оплати постачання теплової енергії в розмірі 19207,61 гривень. Позов обґрунтований тим, що підприємство надає послуги з централізованого опалення, в тому числі в квартиру [ADDRESS] , що на праві спільної часткової власності належить відповідачам. Розрахунок оплати послуг з централізованого опалення квартири проводиться на підставі показників загальнобудинкового вузла комерційного обліку (теплового лічильника), виходячи з вартості 1 Гкал, пропорційно опалювальній площі квартири 61,0 кв.м. Відповідачі зобов`язання з оплати послуг належним чином не виконують, у зв`язку з чим станом на 01.12.2023 за період з січня 2022 року по листопад 2023 рокуутворилася заборгованість в розмірі 19207,61 грн. Приймаючи до уваги те, що ухвалою суду від 15.11.2023 відмовлено ПТМ «Ковельтепло» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості, позивач просив стягнути з відповідачів солідарно заявлену заборгованість і 2684 гривні судового збору. Відповідачі правом подати відзив на позовну заяву не скористалися. На підставі пункту 1 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, письмово клопотав про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Належним чином повідомлені в порядку пункту 3 частини восьмої статті 128, частини другої статті 129 ЦПК України відповідачі в судове засідання не з`явилися. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України. Вивчивши письмові докази суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. За матеріалами справи відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №349046756. У будинку діє система централізованого опалення, встановлений загальнобудинковий лічильник теплової енергії. Послуги з теплопостачання надає ПТМ «Ковельтепло». Особовий рахунок № [NUMBER] відкритий на ім`я [PERSON] , який 23.07.2012 уклав із ПТМ «Ковельтепло» договір про надання послуг, відповідно до умов якого теплопостачальна організація зобов`язалась своєчасно надавати споживачеві відповідні послуги, а споживач - своєчасно оплачувати отримані послуги. Суб`єктами користування послугами визначено [PERSON] та членів його сім`ї. Розрахунок вартості послуги з централізованого опалення квартири проводиться на підставі показів теплового лічильника, встановленого в будинку [ADDRESS] , виходячи з вартості 1 Гкал пропорційно опалювальній площі приміщення 61,0 кв.м. З грудня 2021 року споживачам нараховується плата за абонентське обслуговування, розмір якої визначений наказом директора ПТМ «Ковельтепло» від 15.10.2021 №204. Згідно з розрахунковими листами у відповідачів станом на 01.12.2023 існує заборгованість зі сплати послуг з теплопостачання за період з січня 2022 року по листопад 2023 року в розмірі 19207,61 гривень. Організаційні та правові засади регулювання відносин у сфері надання послуг з теплопостачання врегульовані нормами Цивільного кодексу України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Законом України «Про теплопостачання». У період виникнення спірних правовідносин Закон України «Про житлово-комунальні послуги» діяв у двох редакціях - в редакції Закону від 24.06.2004 та у редакції Закону №21890-VIII від 09.11.2017, який набрав чинності з 09.06.2018. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-ІV, як і статтями 7,9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VІІІ визначений обов`язок виконавця забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг, тоді як на споживача покладається обов`язок своєчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Обидва Закони відносять послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) до житлово-комунальних послуг. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] як співвласники житла зобов`язані в силу статті 322 ЦК України утримувати майно. Відповідно до частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог інших актів цивільного законодавства (частина перша статті 526 ЦК) Суд встановив, що ПТМ «Ковельтепло» надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у належну відповідачам квартиру, відповідачі є споживачами послуг, однак не в повному обсязі оплачують отримані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості на 01.12.2023 становить 19207,61 гривень. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачами не надано суду доказів на спростування того, що вони є належними відповідачами у справі, не спростований розрахунок боргу, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Щодо судових витрат. У частині першій статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволений повністю, тому сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2684 гривень (2415,60 гривень при зверненні з позовом та 268,40 гривень при зверненні з судовим наказом) необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача в рівних частках по 536,80 гривень з кожного.

Outcome: approved