Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача У листопаді 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що з відповідачкою [PERSON] з 2006 року перебували у фактичних шлюбних відносинах. За час фактичних шлюбних відносин у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються свідоцтвами про народження дітей. 15 березня 2017 року вони зареєстрували шлюб, однак подружнє життя не склалося, відповідачка перестала цікавитися сім`єю та дітьми. З цих підстав зу листопаді 2017 вона припинили спільне проживання і рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 19.12 2018 року шлюб між ними розірвано. З часу розірвання шлюбу доньки проживають з ним у квартирі [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстроване його місце проживання, проте доньки проживають без реєстрації, що підтверджується довідкою №М-03-4521 від 27.10.2023 року та довідкою комітету самоорганізації населення мікрорайону Ружична № 174 від 30.10.2023, актами про фактичне проживання дітей. Фактично утриманням, вихованням, організацією навчання, лікування дітей займається лише він, що підтверджується довідкою Хмельницького ЗОШ № 19, довідкою Коропецького обласного ліцею-інтернату від 30.08.2023. Проте, забезпечити реалізацію всіх прав дітей щодо їх реєстрації не має можливості, оскільки потрібна згода їх матері, яку вона надавати відмовляється. Просить визначити місце проживання дітей з батьком. Позивач в судовому засіданні позов в частині визначення місця проживання доньки [PERSON] з ним підтримав, просить його задовольнити. Позовні вимоги в частині визначення місця проживання доньки [PERSON] , [INFO] залишив без розгляду, оскільки вона досягла чотирнадцятирічного віку, і вправі визначити місце проживання з одним із батьків сама.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлена про час і місце розгляду справи у передбаченому законом порядку. Відзиву на позов не подала. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Направив висновок органу опіки та піклування та витяг з рішення виконкому Хмельницької міської ради, просить справу розглянути у відсутності повноважного представника про доцільність визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] з батьком. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 28 листопада 202 року відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 29.02.2024 позов в частині визначення місця проживання неповнолітньої доньки залишено без розгляду. Ухвалою суду від 29 лютого 2024 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті на 29 лютого 2024 року. 29 лютого 2024 року ухвалено рішення у справі. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Суд, вислухавши доводи позивача, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №3552. Позивач разом із старшою донькою та малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] фактично проживають разом з батьком за його місцем проживання та реєстрації у квартирі під номером вісім по [ADDRESS] . Вказані обставини підтверджуються довідкою комітету самоорганізації населення мікрорайону Ружична за № 174 від 30.10.2023 щодо проживання доньок [PERSON] та [PERSON] , актом про фактичне проживання за № 100 від 30.10.2023. Позивач мотивує позов, що обидві доньки знаходяться на його утриманні, відповідач фактично самоусунулась від участі у вихованні дітей. Також вона відмовляється надавати нотаріальну згоду на їх реєстрацію, з метою захисту прав дитини на свободу пересування та вільний вибір місця перебування, вважає визначити місце проживання малолітньої доньки з ним. 4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав Права позивача суд вважає порушеними та такими, що підлягають судовому захисту. Суд вважає, що відповідно до вимог Закону права дитини є порушеними, а тому слід визначити місце проживання дитини з батьком без згоди її матері.. Згідно висновку органу опіки та піклування щодо розв`язання спору між батьками про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , погодженого рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області №287 від 22.02.2024 року орган опіки та піклування рекомендує визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] разом з її батьком, [PERSON] . У висновку вказано, що матір дитини на бесіду щодо вирішення питання проживання малолітньої доньки на бесіду не прибула, жодних документів, своїх контактів для зв`язку, можливості обстежити умови проживання не надала. Малолітня [PERSON] на засіданні комісії з питань захисту прав дитини повідомила, що проживає разом із татом і рідко бачиться з мамою, Бажає проживати з батьком. Практичний психолог Хмельницької СЗОШ № 19 І-ІІІ ступенів імені академіка Михайла Павловського надала висновок щодо прихильності дитини до кожного з батьків. Дівчинка позитивно ставиться до батька, а також увагу та теплоту батька, що є проявом батьківської опіки та любові. Навпаки, відношення матері до дитини є ворожим, будь-які форми турботи й опіки стосовно дитини відсутні. 5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно ч. 1ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За нормами з ч.ч. 1, 2ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до частини першої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з частиною першою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. За приписами частини третьої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Згідно з п.п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Україною 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі Конвенція про права дитини), яка в силу положень ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (п. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини). П. 1 ст. 18 Конвенції передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року» кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, в якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Mamchur v. Ukraine, заява №10383/09, п. 100, ECHR, 16 липня 2015 року). Враховуючи, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] постійно проживає разом з батьком, наявний спір між батьками про її місце проживання, згоду матері позивач не може отримати внаслідок нехтування нею цих правил, то суд вважає, що в інтересах дитини необхідно визначити місце проживання малолітньої дитини за місцем проживання батька за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved