Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Начальник Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Полтавській області Кулинич О.А. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення збитків, завданих рибному господарству України у сумі 19 788,78 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10 травня 2023 року близько 04 год 10 хв на річці Псел в районі с. Потоки Кременчуцького району Полтавської області [PERSON] ловив рибу під час нересту забороненим знаряддям лову сіткою лісковою, спіймав риби: лящ в кількості 12 шт., чим завдав державі збитки на суму 19 788 грн. 78 коп., своїми діями порушив пп.1, п.1 розділу 4 Правил любительського та спортивного рибальства від 19.09.2022 року, відповідальність за яке передбачена частиною 4 статті 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач стверджує, що постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11.08.2023 року №536/965/23 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно громадянина [PERSON] за частиною 4 статті 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито за пунктом 7 статті 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Питання про стягнення збитків завданих рибному господарству судом не вирішувалося. 15 вересня 2023 року на адресу [PERSON] було направлено попередження про необхідність добровільної сплати завданих ним збитків. Оскільки на день звернення до суду [PERSON] заподіяну шкоду добровільно не відшкодовано, вона підлягає стягненню у примусовому порядку. Враховуючи викладене, позивач прохає стягнути з відповідача завдані збитки у розмірі 19 788, 78 грн. та витрати по сплаті судового збору. 11 березня 2024 року на адресу суду надійшло клопотання начальника Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Полтавській області Оксани Кулинич, що в зв`язку зі зміною назви юридичної особизмінити найменування позивача у справі №536/2393/23 з Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Полтавській області на Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Полтавській області. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04 грудня 2023 року відкрито провадження у справі №536/2393/23 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до розгляду. Позивач Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Полтавській областісвого представника в судове засідання не направили, надали до суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, дату і місце розгляду справи повідомлений належним чином ? засобами рекомендованого повідомлення поштового зв`язку, а також шляхом публікації оголошення на веб-сайті Кременчуцького районного суду Полтавської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. При цьому, відповідач не повідомив причини неявки, до суду не звертався із заявою про відкладення розгляду справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ? Кременчуцька територіальна громада свого представника в судове засідання не направили, надали до суду заяву про розгляд справи без участі представника територіальної громади, проти позовних вимог не заперечують. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 10 травня 2023 року близько 04 год 10 хв на річці Псел в районі с. Потоки Кременчуцького району Полтавської області [PERSON] ловив рибу під час нересту забороненим знаряддям лову сіткою лісковою, спіймав риби: лящ в кількості 12 шт., чим завдав державі збитки на суму 19 788 грн. 78 коп., своїми діями порушив пп.1, п.1 розділу 4 Правил любительського та спортивного рибальства від 19.09.2022 року, відповідальність за яке передбачена частиною 4 статті 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11.08.2023 року №536/965/23 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно громадянина [PERSON] за частиною 4 статті 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито за пунктом 7 статті 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Питання про стягнення збитків завданих рибному господарству судом не вирішувалося. 15 вересня 2023 року на адресу [PERSON] було направлено попередження про необхідність добровільної сплати завданих ним збитків. Оскільки на день звернення до суду [PERSON] заподіяну шкоду добровільно не відшкодовано, вона підлягає стягненню у примусовому порядку. Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини 6 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вимог частини 3 статті 40 КУпАП, питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Відповідно до статті 27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів. Згідно із пунктом 9 «Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 липня 1998 року №1126, вимоги щодо здійснення любительського і спортивного рибальства та застосування знарядь і способів лову (добування), норми, заборонені місця і його терміни, встановлюються правилами любительського і спортивного рибальства за басейно-територіальним принципом, які затверджуються Мінагрополітики за поданням Держрибагентства, за погодженням з Міндовкіллям. Відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу IV «Правил любительського і спортивного рибальства» забороняється добування (вилов) такими знаряддями ? сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями добування (вилову), за винятком раколовок конструкції «хапка», підсак та ручних драг, встановлених цими Правилами розмірів. Підпунктом 4 пункту 4 розділу IV «Правил любительського і спортивного рибальства» забороняється добування (вилов) у період нересту, за виключенням добування (вилову) водних біоресурсів на не заборонених органами рибоохорони ділянках рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) гачковими знаряддями (добування) вилову з кількістю гачків не більше двох на рибалку або спінінгом з однією штучною приманкою з берега. Окрім того, згідно із «Правилами любительського і спортивного рибальства», сітки відносяться до промислових знарядь лову. Згідно приписів статті 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до частини 4 статті 63 Закону України «Про тваринний світ» громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку і розмірах, встановлених законодавством. Згідно із частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 68, ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до статті 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодування за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Згідно розрахунку збитків, завданих рибному господарству України, здійсненого відповідно до Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених Постановою КМУ від 21.11.2011 року № 1209, розмір збитків, завданих [PERSON] внаслідок незаконного зайняття рибним промислом становить 19 788, 78 грн. За наведених підстав, суд дійшов висновку, що шкода у сумі 19 788,78 грн. була спричинена державі з вини відповідача внаслідок скоєного ним адміністративного правопорушення. Відповідачем по справі не надано доказів помилковості чи неправильності такого розрахунку, у зв`язку із чим суд вважає його достовірним. За приписами статті 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. З наведеного убачається, що природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади (у даному випадку Кременчуцької територіальної громади. Таким чином, шкода, завдана внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, повинна бути відшкодована відповідній місцевій раді за місцем завдання шкоди, а саме Кременчуцькій територіальній громаді. За приписами статей 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ураховуючи, що доведено вину [PERSON] у незаконному вилові риби, чим завдано шкоди державі на суму 19 788, 78 грн., а тому саме на відповідача покладено зобов`язання її відшкодувати. У добровільному порядку шкоду відповідачем не відшкодовано. З огляду на викладене та ураховуючи, що протиправність дій [PERSON] , якими завдано шкоду державним інтересам шляхом незаконного вилову водних біоресурсів, суд дійшов висновку про наявність підстав для її відшкодування, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Кременчуцької територіальної громади шкоду у сумі 19 788,78 грн. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у сумі 2 684,00 грн.

Outcome: approved