Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. Позивач звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", товариства з обмеженою відповідальністю "Вершина Карпат" про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31 жовтня 2020 року, близько 09 год. 00 хв., водій вантажного автомобіля "Урал", номерний знак [NUMBER] , до якого був причіплений напівпричіп, номерний знак [NUMBER] , їдучи у напрямку с. Терново, через с. Крива, по вул. Народна, неподалік будинку № 263, Тячівського району, під час з`їзду з пагорба проявив неуважність та допустив зіткнення заднім лівим колесом вищевказаного причепа з їдучим назустріч автомобілем марки "Мерседес Спринтер", номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, а транспортний засіб "Мерседес Спринтер", номерний знак [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень. Відомості про дану подію внесені до ЄРДР за № 12020070160000783. Відповідно до висновку № 137/09 судової автотехнічної експертизи по матеріалах досудового розслідування № 12020070160000783, складеного 19 вересня 202 року: у даній дорожній ситуації водій автомобіля "Мерседес Спринтер", номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , у відповідності до вимог п.п. 12.3; 12.1 ПДР України повинен був, із технічної точки зору, вести свій автомобіль по своїй смузі руху з безпечною швидкістю (тобто швидкістю, яка дає змогу водієві постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним), а з моменту виявлення небезпеки для руху, негайно, застосувати гальмування для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу; у заданій дорожній ситуації водій автомобіля "Урал", номерний знак [NUMBER] , з спеціалізованим причепом марки "ТМЗ 802", номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , у відповідності до вимог п.п. 1.2; 1.5; 2.3; 12.1; 11.2; 11.3; та 1.10 (в частині тлумачення поняття "небезпека для руху") ПДР України, повинен був, з технічної точки зору, вести свій автомобіль по своїй смузі руху з безпечною швидкістю (тобто швидкістю, шо дає змогу водієві постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним), бути уважним до дорожньої обстановки, не виїжджаючи на зустрічну смугу руху, щоб не створити небезпеки іншим учасникам руху; при заданих вихідних даних водій автомобіля "Мерседес Спринтер", номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , своїми односторонніми діями не мав технічної можливості уникнути зіткнення з зустрічним автомобілем "Урал", номерний знак [NUMBER] , з спеціалізованим причепом марки "ТМЗ 802", номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , причіп якого виїхав на його смугу руху; при заданих вихідних даних, з технічної точки зору, водій автомобіля "Урал", номерний знак [NUMBER] , з спеціалізованим причепом марки "ТМЗ 802", номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , мав технічну можливість уникнути заносу причіпа автомобіля в даній дорожній ситуації, і полягала ця технічна можливість у виконанні вказаним водієм п.п. 1.5; 2.3: 12.1; та 1.10 (в частині тлумачення поняття "безпечна швидкість") ПДР України, тобто для уникнення заносу причіпа автомобіля водієві [PERSON] , з технічної точки зору, достатньо було діяти так, як вказано в п. 2 даного дослідження; якщо дорожня ситуація розвивається таким чином, як це вказано у вихідних даних, то при заданому комплексі вихідних даних, враховуючи, що місце зіткнення автомобіля "Мерседес Спринтер", номерний знак [NUMBER] , та причіпа автомобіля "УРАЛ" знаходиться на смузі руху автомобіля "Мерседес Спринтер", номерний знак [NUMBER] , то умовою настання даної ДТП, з технічної точки зору, є факт виїзду причіпу автомобіля "Урал", номерний знак [NUMBER] , з спеціалізованим причепом марки "ТМЗ 802", номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , на зустрічну смугу руху, тобто факт невідповідності дій водія автомобіля "Урал", номерний знак [NUMBER] , з спеціалізованим причепом марки "ТМЗ 802", номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , технічним вимогам п.п. 1.2: 1.5; 2.3; 12.1: 11.2; 11.3 ПДРУкраїни знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з фактом ДТП. Зазначає, що внаслідок протиправних дій [PERSON] їй була заподіяна матеріальна і моральна (немайнова) шкода. Матеріальна шкода полягає у вартості витрат пов`язаних з пошкодженням, належного їй автомобіля марки "Мерседес Спринтер", номерний знак [NUMBER] , внаслідок ДТП. Відповідно до виконаного на її замовлення звіту №18/02/2021 від 24 лютого 2021 року про визначення вартості матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля "Мерседес Спринтер", номерний знак [NUMBER] , вартість поновлювального ремонту складає 766166 грн. 31 коп., а ринкова вартість автомобіля на момент пошкодження складає 289849 грн. 08 коп., а вартість автомобіля після пошкодження складає 102616 грн. 76 коп. Оскільки вартість відновлювального ремонту її автомобіля перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, то такий автомобіль являється фізично знищеним. В свою чергу, вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля "Мерседес Спринтер", номерний знак [NUMBER] , в ДТП, яка мала місце 31 жовтня 2020 року, становить 187232 грн. 32 коп., що відповідає різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. Так-як цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Урал", номерний знак [NUMBER] , з спеціалізованим причепом марки "ТМЗ 802", номерний знак [NUMBER] , якими на момент ДТП керував [PERSON] , застрахована в АТ "СГ "ТАС" (поліс №АР 7973761, поліс №АР 7973758), то водій належного їй автомобіля "Мерседес Спринтер", номерний знак [NUMBER] , [PERSON] звернувся до страховика (АТ "СГ "ТАС") з повідомленням про ДТП, а вона як власник пошкодженого автомобіля 23 лютого 2021 року звернулась до вказаного страховика з заявою про страхове відшкодування. При цьому, умовами вищевказаного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено страхову суму на одного потерпілого, за шкоду заподіяну майну 130 000 грн., розмір франшизи 1500 грн. Однак, страховик відповідача [PERSON] своє зобов`язання по договору страхування не виконав та не відшкодував їй в межах страхового ліміту 128500 грн. Відповідач [PERSON] та власник транспортних засобів, за участю яких відбулася ДТП, будь-яких дій спрямованих на відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП також не вчиняли. Оскільки вартість завданого їй майнового збитку пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача [PERSON] , перевищує ліміт відповідальності страховика, то із [PERSON] , як винної особи, на її користь підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та страховою сумою (187232 грн.32 коп. 128500 грн. 00 коп. ) 58 732 грн. 32 коп. Разом з цим, відповідно до трудового договору 00022 від 28 серпня 2020 року, укладеного між ТОВ "Вершина Карпат", в особі директора Деяка М.М., та [PERSON] , останнього прийнято на посаду водія лісовоза на вказане підприємство, на умовах безстрокового трудового договору, що свідчить про його перебування у трудових відносинах з власником транспортного засобу "Урал", номерний знак [NUMBER] , з спеціалізованим причепом марки "ТМЗ 802", номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , а тому вважає, що юридична особа ТОВ "Вершина Карпат", за умови виконання, в момент ДТП [PERSON] своїх трудових (службових) обов`язків, поряд з страховиком повинна нести відповідальність за завдану водієм шкоду. Крім цього зазначає, що вона зазнала моральних страждань, які полягають у емоційних переживаннях, через фізичне знищення її майна, відсутність зайвих коштів для невідкладної/термінової покупки нового автомобіля, що призвело до побутових незручностей, пов`язаних з неможливістю користуватися належним їй транспортним засобом, порушенні нормальних життєвих зв`язків, ускладненні забезпечення потреб сім`ї в умовах відсутності автомобіля та необхідність користуватися громадським транспортом. Виходячи з наведених обставин, вимог та засад, заподіяну їй відповідачем [PERSON] моральну (немайнову) шкоду у грошовому виразі оцінює у сумі 100 000 грн., оскільки саме такий розмір моральної шкоди відповідатиме характеру та тривалості її страждань, пов`язаних з неможливістю використовувати автомобіль, який знаходиться на спецмайданчику на протязі трьох років, практично знищений та продовжує зазнавати руйнівного впливу, внаслідок атмосферних опадів. Просить стягнути з акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" на користь [PERSON] якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу, 128500 грн.00 коп.; стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Вершина Карпат" на користь [PERSON] у якості відшкодування шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу 58 732 грн. 32 коп. матеріальної шкоди та 100 000 грн. 00 коп. моральної (немайнової) шкоди; стягнути з акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" татовариства з обмеженою відповідальністю "Вершина Карпат" на користь [PERSON] 2800 грн. 00 коп. вартості послуг за проведення оцінки та 15000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, всього 17800 грн.00 коп. Представник приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 31 травня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Мерседес Спринтер", номерний знак [NUMBER] , та лісовозу під керуванням [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована АТ "СГ "ТАС" згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР 7973761 від 07 жовтня 2020 року. Франшиза по полісу становить 1500 грн. 00 коп. 13 січня 2021 року [PERSON] звернулась до АТ "СГ "ТАС" із повідомленням про настання події, а 23 лютого 2021 року із заявою про страхове відшкодування. Однак, позивач не надала страховику документального підтвердження того, що по справі спірної ДТП завершене провадження та прийняте рішення, яке набрало законної сили та встановлено вину особи, цивільно-правову відповідальність якої застраховано у АТ "СГ "ТАС". Просить у задоволенні позову відмовити. Представник товариства з обмеженою відповідальністю "Вершина Карпат" подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що по даній справі право позивача відповідачами не порушувалося, оскільки винуватець ДТП не встановлений. Відносно події дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 31 жовтня 2020 року, було внесено відомості до ЄРДР та порушено кримінальне провадження №12020070160000783 від 01 листопада 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Під час досудового розслідування було проведено експертизи, де згідно висновку експерта № СЕ-19/107-21/3449-1Т від 14 травня 2021 року, встановлено, що в частині виїзду спеціалізованого причепа марки "ТМЗ" моделі "802", номерний знак " [NUMBER] ", на зустрічну смугу руху - технічно неспроможний. У зв`язку з вище наведеним згідно висновку експерта № СЕ-19/107-21/14-ІТ від 21 січня 2021 року встановлено, що з технічної точки зору водій автомобіля марки "Урал" моделі "375Д", номерний знак " [NUMBER] ", з спеціалізованим причепом марки "ТМЗ" моделі "802", номерний знак " [NUMBER] ", був позбавлений технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем "Мерседес Спринтер", номерний знак [NUMBER] , шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху, у зв`язку з чим суперечність дій автомобіля марки "Мерседес Спринтер", номерний знак [NUMBER] , перебувають в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.У зв`язку з тим, що досудовим розслідуванням встановлено відсутність вини [PERSON] у даному кримінальному провадженні, відповідно, 18 травня 2021 року кримінальне провадження закрито, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження. Іншої інформації щодо встановлення вини відповідача [PERSON] в ДТП у відповідача немає. Підозру по даному факту не вручено, до адміністративної відповідальності [PERSON] не притягувався. Вважає, що висновок експерта Каримова В.М. №137/09 від 19 вересня 2023 року було зроблено не зрозуміло з яких підстав, і ймовірно по замовленню відповідачки. А тому, відношення до даної справи взагалі немає. Просить в задоволенні позову відмовити. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Крім цього, надав письмові пояснення, в яких зазначив, що пред`являючи позов, позивач [PERSON] виходила з того, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тому, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Позивач не зобов`язаний доводити вину відповідача у заподіянні шкоди. Особа, якій спричинено шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Поряд з цим, [PERSON] на підтвердження обставин спричинення шкоди саме відповідачем [PERSON] надала суду висновок № 137/09 судової автотехнічної експертизи по матеріалах досудового розслідування № 12020070160000783, складений 19 вересня 2023 року, яким встановлено, що при заданому комплексі вихідних даних, враховуючи, що місце зіткнення автомобіля "Мерседес Спринтер", номерний знак [NUMBER] , та причіпа автомобіля "УРАЛ" знаходиться на смузі руху автомобіля "Мерседес Спринтер", номерний знак [NUMBER] , то умовою настання даної ДТП, з технічної точки зору, є факт виїзду причіпу автомобіля "УРАЛ", номерний знак [NUMBER] , з спеціалізованим причепом марки "ТМЗ 802", номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , на зустрічну смугу руху, тобто факт невідповідності дій водія автомобіля "УРАЛ", номерний знак [NUMBER] , з спеціалізованим причепом марки "ТМЗ 802", номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , технічним вимогам п.п. 1.2; 1.5; 2.3; 12.1; 11.2; 11.3 ПДР України знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з фактом ДТП. Не визнаючи позовних вимог, представник відповідача [PERSON] надала суду два висновки інженерно-транспортної експертизи від 21 січня 2021 року та від 14 травня 2021 року. Так, у висновку №СЕ-19/107-21/14-ІТ від 21 січня 2021 року, експерт виходив з того, що оскільки експертним та слідчим шляхом не встановлено точного місця зіткнення та не встановлено єдиного варіанту розвитку ДТП, то для відповіді на поставлені запитання необхідно використовувати два варіанти розвитку подій, що вказані у вихідних даних, відповідно до показів свідків та двох різних моментів виникнення небезпеки (1. на підставі відомостей потерпілого [PERSON] , свідків [PERSON] та [PERSON] ; 2. на підставі суперечливих даних [PERSON] ). Однак, такий підхід не відповідав обставинам кримінального провадження, оскільки за результатами проведення слідчих дій беззаперечно встановлено місце зіткнення транспортних засобів - вантажного автомобіля марки "УРАЛ", номерний знак [NUMBER] , з спеціалізованим причепом марки "ТМЗ 802", номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки "Мерседес Спринтер", номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , а саме на відстані 0.5 м. від центру проїзної частини на смузі руху [PERSON] . Відтак, у заключній частині висновку експерт не надав категоричної відповіді на жодне з поставлених на експертизу питань, а поставив надані відповіді у залежність від двох варіантів розвитку подій: на підставі відомостей потерпілого [PERSON] , свідків [PERSON] та [PERSON] ; на підставі даних водія [PERSON] , який усвідомлюючи невідворотність відповідальності, надав суперечливі дані, з метою уникнення такої. Таким чином, внаслідок надання слідчим вибіркових суб`єктивних вихідних даних, які не відображали в повній мірі обставини ДТП, експерт був позбавлений можливості провести об`єктивне дослідження та надати достовірні відповіді на поставлені питання. Як вбачається, з висновку експерта №СЕ-19/107-21/3449-ІТ від 14 травня 2021 року, у дослідницькій частині вказаного висновку, експерт констатував, що з технічної точки зору, при заданих у показах свідків та водіїв даних про те, що вантажний автомобіль марки "Урал", моделі "375Д" номерний знак [NUMBER] , рухався по своїй смузі руху зі швидкістю руху в 40-45 км./год., то виїзд спеціалізованого причепа марки "ТМЗ" моделі "802", номерний знак [NUMBER] , на зустрічну смугу руху технічно неможливий. Однак, таке посилання на покази свідків є безпідставним, оскільки свідки [PERSON] та [PERSON] під час допитів їх в якості свідків, не вказували зазначені експертом величини швидкості руху автомобіля УРАЛ, а навпаки зазначали про те, що той рухався швидко, ближче до середини проїзної частини та після вжиття ним заходів щодо уникнення зіткнення, причеп виїхав на зустрічну смугу руху. Більше того, експерт при проведенні експертизи навіть не досліджував можливість подолання без заносу ділянки дороги з заокругленням праворуч, з урахуванням дій водія [PERSON] до моменту зіткнення, спрямованих на його уникнення (гальмування, зміну напрямку руху), хоча на такі вказував і сам [PERSON] . Так, у дослідницькій частині висновку експерт зазначив, що встановлена гранична швидкість руху автомобіля марки УРАЛ з спеціалізованим причепом марки "ТМЗ", буде аналогічною і для автомобіля марки Мерседес Спринтер. Тобто, експерт дійшов висновку, що як автомобіль Мерседес Спринтер, довжиною 5,64 м., шириною 1,74 м. так і вантажний автомобіль УРАЛ з встановленим на ньому маніпулятором та з причепом, сукупною довжиною понад 11 м., шириною 2,69, за рівних умов, можуть проїхати певне заокруглення на дорозі, з шириною смуги руху в одному напрямку 3,0 м., не виїхавши на зустрічну смугу руху. Провівши експертизу в зазначений спосіб, судовий експерт дійшов помилкових висновків про те, що з технічної точки зору механізм розвитку даної автопригоди запропонований [PERSON] є технічно спроможний, а механізм запропонований [PERSON] та свідками [PERSON] , [PERSON] в частині виїзду спеціалізованого причепа марки "ТМЗ", моделі 802, на зустрічну смугу руху - технічно неспроможний. За таких обставин, надані представником відповідача висновки не є належними та достовірними доказами, які б спростовували презумпцію вини [PERSON] у деліктних правовідносинах. Натомість, наданий позивачем висновок експерта № 137/09 судової автотехнічної експертизи, складений 19 вересня 2023 року, з урахуванням об`єктивних вихідних даних, зібраних на виконання вказівок прокурора за результатами проведення комплексу слідчих та процесуальних дій, в достатній мірі свідчить про спричинення шкоди саме відповідачем [PERSON] , що в свою чергу підтверджує обґрунтованість доводів позовної заяви. Представник товариства з обмеженою відповідальністю "Вершина Карпат" в судовому засіданні проти позову заперечила, дала пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Представник приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 08 листопада 2023 року справу за позовом [PERSON] до приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", товариства з обмеженою відповідальністю "Вершина Карпат" та [PERSON] про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, прийнято до розгляду та відкрито провадження у ній. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 лютого 2024 року у даній справі закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду по суті. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 лютого 2024 року відмовлено у клопотанні представника відповідача про зупинення провадження у даній справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 04 березня 2024 року за заявою позивача залишено без розгляду позов [PERSON] до приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", [PERSON] та товариства з обмеженою відповідальністю "Вершина Карпат" про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в частині позовних вимог до [PERSON] . ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] [PERSON] є власником автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 313CDI, номерний знак [NUMBER] (а.с. 9). Із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12020070160000783 від 31 жовтня 2020 року відомо, що водій вантажного автомобіля марки "УРАЛ", номерний знак [NUMBER] , з причепом, номерний знак [NUMBER] , їдучи в напрямку с. Терново, через с. Крива, по вул. Народна, неподалік будинку № 263, Тячівського району, під час з`їзду з пагорба проявив неуважність та допустив зіткнення заднім лівим колесом вищевказаного причепа з їдучим назустріч автомобілем марки "Мерседес Спринтер", номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження (а.с. 10). Згідно висновку № 137/09 від 19 вересня 2023 року судової автотехнічної експертизи по матеріалах досудового розслідування № 12020070160000783, призначеної слідчим Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Чолан В.І., складеного 19 вересня 2023 року: у даній дорожній ситуації водій автомобіля "Мерседес Спринтер", номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , у відповідності до вимог п.п. 12.3; 12.1 ПДР України повинен був, із технічної точки зору, вести свій автомобіль по своїй смузі руху з безпечною швидкістю (тобто швидкістю, яка дає змогу водієві постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним), а з моменту виявлення небезпеки для руху, негайно, застосувати гальмування для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу; у заданій дорожній ситуації водій автомобіля "Урал", номерний знак [NUMBER] , з спеціалізованим причепом марки "ТМЗ 802", номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , у відповідності до вимог п.п. 1.2; 1.5; 2.3; 12.1; 11.2; 11.3; та 1.10 (в частині тлумачення поняття "небезпека для руху") ПДР України, повинен був, з технічної точки зору, вести свій автомобіль по своїй смузі руху з безпечною швидкістю (тобто швидкістю, шо дає змогу водієві постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним), бути уважним до дорожньої обстановки, не виїжджаючи на зустрічну смугу руху, щоб не створити небезпеки іншим учасникам руху; при заданих вихідних даних водій автомобіля "Мерседес Спринтер", номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , своїми односторонніми діями не мав технічної можливості уникнути зіткнення з зустрічним автомобілем "Урал", номерний знак [NUMBER] , з спеціалізованим причепом марки "ТМЗ 802", номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , причіп якого виїхав на його смугу руху; при заданих вихідних даних, з технічної точки зору, водій автомобіля "Урал", номерний знак [NUMBER] , з спеціалізованим причепом марки "ТМЗ 802", номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , мав технічну можливість уникнути заносу причіпа автомобіля в даній дорожній ситуації, і полягала ця технічна можливість у виконанні вказаним водієм п.п. 1.5; 2.3: 12.1; та 1.10 (в частині тлумачення поняття "безпечна швидкість") ПДР України, тобто для уникнення заносу причіпа автомобіля водієві [PERSON] , з технічної точки зору, достатньо було діяти так, як вказано в п. 2 даного дослідження; якщо дорожня ситуація розвивається таким чином, як це вказано у вихідних даних, то при заданому комплексі вихідних даних, враховуючи, що місце зіткнення автомобіля "Мерседес Спринтер", номерний знак [NUMBER] , та причіпа автомобіля "УРАЛ" знаходиться на смузі руху автомобіля "Мерседес Спринтер", номерний знак [NUMBER] , то умовою настання даної ДТП, з технічної точки зору, є факт виїзду причіпу автомобіля "Урал", номерний знак [NUMBER] , з спеціалізованим причепом марки "ТМЗ 802", номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , на зустрічну смугу руху, тобто факт невідповідності дій водія автомобіля "Урал", номерний знак [NUMBER] , з спеціалізованим причепом марки "ТМЗ 802", номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , технічним вимогам п.п. 1.2: 1.5; 2.3; 12.1: 11.2; 11.3 ПДР України знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з фактом ДТП (а.с. 11-14). Із звіту № 18/02/2021 від 24 лютого 2021 року про визначення вартості матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля "Мерседес Спринтер", номерний знак [NUMBER] , відомо, що вартість відновлювального ремонту складає 766166 грн. 31 коп., а ринкова вартість автомобіля на момент пошкодження складає 289849 грн. 08 коп., а вартість автомобіля після пошкодження складає 102616 грн. 76 коп. Вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля "Мерседес Спринтер", номерний знак [NUMBER] , в ДТП, яка мала місце 31 жовтня 2020 року, становить 187232 грн. 32 коп. Вартість складання даного звіту становить 2 800 грн. 00 коп. (а.с.15-46, 52). Згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів [NUMBER] та [NUMBER] , товариство з обмеженою відповідальністю "Вершина Карпат" є власником автомобіля "Урал 375Д", номерний знак [NUMBER] , з спеціалізованим причепом марки "ТМЗ 802", номерний знак [NUMBER] (а.с. 47). Із Полісу № АР/7973761 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відомо, що станом на 31 жовтня 2020 року транспортний засіб "Урал 375Д", номерний знак [NUMBER] , застрахований у АТ "СГ "ТАС" (приватне). Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 130 000 грн. 00 коп., а розмір франшизи становить 1 500 грн. 00 коп. (а.с. 48). Згідно Полісу № АР/7973758 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, станом на 31 жовтня 2020 року спеціалізований причеп марки "ТМЗ 802", номерний знак [NUMBER] , застрахований у АТ "СГ "ТАС" (приватне). Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 130 000 грн. 00 коп., а розмір франшизи становить 1 500 грн. 00 коп. (а.с. 49). Із заяви про страхове відшкодування відомо, що [PERSON] 23 лютого 2021 року звернулася до АТ "СГ "ТАС" (приватне) із заявою про відшкодування шкоди заподіяної в результаті пошкодження автомобіля "Мерседес Спринтер", номерний знак [NUMBER] , під час ДТП, що сталася 31 жовтня 2020 року (а.с. 50). Згідно трудового договору 00022 від 28 серпня 2020 року, [PERSON] прийнятий на посаду водія лісовоза у ТОВ "Вершина Карпат" (а.с. 51). Із висновку експерта №СЕ-19/107-21/14-ІТ від 21 січня 2021 року відомо, що для відповіді на поставлені запитання експерт використовував два варіанти розвитку подій, що вказані у вихідних даних, відповідно до показів свідків та двох різних моментів виникнення небезпеки (1. на підставі відомостей потерпілого [PERSON] , свідків [PERSON] та [PERSON] ; 2. на підставі відомостей [PERSON] ). При розвитку подій згідно варіанту 1, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій автомобіля "Урал 375Д", номерний знак [NUMBER] , з спеціалізованим причепом марки "ТМЗ 802", номерний знак [NUMBER] , [PERSON] повинен був діяти згідно вимог пункту 12.3 чинних ПДР України з посиланням на термін "небезпека для руху", які є в пункті 1.10 ПДР України. При розвитку подій згідно варіанту 2, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій автомобіля "Урал 375Д", номерний знак [NUMBER] , з спеціалізованим причепом марки "ТМЗ 802", номерний знак [NUMBER] , [PERSON] повинен був діяти згідно вимог пункту 11.3 чинних ПДР України. В даній дорожній ситуації: при розвитку подій згідно варіанту 1, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій автомобіля "Mercedes-Benz Sprinter 313CDI", номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , повинен був діяти згідно вимог пунктів 10.1 та 11.3 чинних ПДР України; при розвитку подій згідно варіанту 2, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій автомобіля марки "Урал 375Д", номерний знак [NUMBER] , з спеціалізованим причепом марки "ТМЗ 802", номерний знак [NUMBER] , [PERSON] повинен був діяти згідно вимог пункту 12.3 чинних ПДР України з посиланням на термін "небезпека для руху", які є в пункті 1.10 ПДР України. З технічної точки зору, при наданих на дослідження даних: при розвитку подій згідно варіанту 1, водій автомобіля марки "Урал 375Д", номерний знак [NUMBER] , з спеціалізованим причепом марки "ТМЗ 802", номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , був позбавлений технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем "Mercedes-Benz Sprinter 313CDI", номерний знак [NUMBER] , шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху; при розвитку подій згідно варіанту 2, технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем"Mercedes-Benz Sprinter 313CDI", номерний знак [NUMBER] , для водія автомобіля "Урал 375Д", номерний знак [NUMBER] , з спеціалізованим причепом марки "ТМЗ 802", номерний знак [NUMBER] , [PERSON] полягає у дотриманні ним вимог пункту 11.3 ПДР України. В даній дорожній ситуації: при розвитку подій згідно варіанту 1, технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем "Урал 375Д", номерний знак [NUMBER] , з спеціалізованим причепом марки "ТМЗ 802", номерний знак [NUMBER] , для водія автомобіля "Mercedes-Benz Sprinter 313CDI", номерний знак [NUMBER] , [PERSON] полягає у дотриманні ним вимог пунктів 10.1 та 11.3 ПДР України; при розвитку подій згідно варіанту 2, водій автомобіля "Mercedes-Benz Sprinter 313CDI", номерний знак [NUMBER] , був позбавлений технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем "Урал 375Д", номерний знак [NUMBER] , з спеціалізованим причепом марки "ТМЗ 802", номерний знак [NUMBER] , шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху. З технічної точки зору, при заданих вихідних даних: при розвитку події згідно варіанту І, суперечність дій водія автомобіля марки "Mercedes-Benz Sprinter 313CDI", номерний знак [NUMBER] , [PERSON] технічним вимогам пунктів 10.1 та 11.3 чинних ПДР України, перебувають в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди; при розвитку події згідно варіанту 2, суперечність дій водія автомобіля марки автомобіля марки "Урал 375Д", номерний знак [NUMBER] , з спеціалізованим причепом марки "ТМЗ 802", номерний знак [NUMBER] , [PERSON] технічним вимогам пункту 11.3 чинних ПДР України, перебувають в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.149-163). Згідно висновку експерта № 10/551 від 01 грудня 2020 року, аналіз пошкоджень та слідів на транспортних засобах дає змогу зробити висновок про те, що дані пошкодження утворилися в результаті контактування передньою лівою більше кутовою частиною автомобіля марки "Mercedes-Benz Sprinter 313CDI", номерний знак [NUMBER] , з лівою стійкою коника та лівим колесом задньої осі причепа-розпуска марки "ТМЗ 802", номерний знак [NUMBER] , в зчепленні з автомобілем марки "Урал", номерний знак [NUMBER] . В момент первинного контактування автомобіль марки "Mercedes-Benz Sprinter 313CDI", номерний знак [NUMBER] , передньою лівою більше кутовою частиною контактував з лівою стійкою коника та лівим колесом задньої осі причепа-розпуска марки "ТМЗ 802" в зчепленні з автомобілем марки "УРАЛ". При цьому кут між поздовжніми осями транспортних засобів в момент первинного контактування міг бути у межах 40°±5°. Зіткнення автомобіля марки "Mercedes-Benz Sprinter 313CDI", номерний знак [NUMBER] , та причепа-розпуска марки "ТМЗ 802", номерний знак [NUMBER] , в зчепленні з автомобілем марки "Урал", номерний знак [NUMBER] , відбулось на проїзній частині дороги в місці, що передує початку фіксації слідів "осип" на схемі умовне позначення 6. В зв`язку з недостатньою кількістю слідової інформації, відсутні сліди шин автомобіля на поверхні дороги, то точне місце зіткнення та положення в цей момент транспортних засобів но відношенню до сталих елементів дороги встановити не надається можливим (а.с. 163-172). Із висновку експерта № СЕ-19/107-21/3449-ІТ від 14 травня 2021 року, з технічної точки зору механізм розвитку даної автопригоди, який запропонований водієм [PERSON] в частині швидкості руху автомобіля "Урал 375Д", номерний знак [NUMBER] , з спеціалізованим причепом марки "ТМЗ 802", номерний знак [NUMBER] , в 40-45 км/год є технічно спроможний; механізм розвитку даної автопригоди, який запропонований свідками [PERSON] , [PERSON] та водієм [PERSON] в частині швидкості руху автомобіля "Mercedes-Benz Sprinter 313CDI", номерний знак [NUMBER] , в 30-35 км/год є технічно спроможний, в частині виїзду спеціалізованого причепа марки "ТМЗ 802", номерний знак [NUMBER] , на смугу зустрічного руху технічно неспроможний (а.с.206-212). V. Оцінка Суду. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Згідно ч. 1.4 ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Відповідно ч. 1.6 ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Згідно ч. 1.7 ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Відповідно до ч.1,2,5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Отже, вичерпний перелік випадків, коли не настає цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу як джерела підвищеної небезпеки - це якщо шкода була завдана внаслідок непереборної сили або мав місце умисел потерпілого. Матеріали справи не містять жодних доказів про наявність непереборної сили чи умислу у діях потерпілого. На думку суду, у позивача немає можливості надати відповідачам вирок суду або постанову про закриття кримінального провадження, оскільки по кримінальному провадженні №12020070160000783 від 31 жовтня 2020 року проводиться досудове розслідування. Крім цього, відповідно до ухвали Верховного Суду України від 19 жовтня 2011 року у справі №6- 208св10 під справою, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства мається на увазі справа, порушена у встановленому законом порядку, що розглядається відповідним судом. Порушення кримінальної справи органами досудового слідства не є підставою для зупинення провадження у справі. Кримінальне провадження проводиться з метою встановлення вини водія у вчиненому правопорушенні. При цьому встановлено факт завдання шкоди позивачу. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача, коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Враховуючи вищенаведене, вина водія у вчиненому кримінальному правопорушенні не має правового значення для вирішення справи щодо виплати страхового відшкодування. Верховний Суд України 03 грудня 2014 року, при розгляді цивільної справи №6-183цс14 зробив правовий висновок, відповідно до якого законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен довести факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що відмова ПрАТ "Страхова група "ТАС" у виплаті страхового відшкодування через відсутність вироку суду або постанови про закриття кримінального провадження є необґрунтованою та такою, що порушує право позивача на отримання страхового відшкодування. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ст.3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Згідно ст.6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом ст.ст. 9, 22-31, 35, 36 ЗаконуУкраїни "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Враховуючи вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Згідно ч.1 ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч.2 ст.36 ЗаконуУкраїни "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно ст.30\~Закону України\~"Про\~обов`язкове страхування\~цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів",\~транспортний засіб\~вважається фізично\~знищеним,\~якщо його\~ремонт є\~технічно неможливим\~чи економічно\~необґрунтованим.\~Ремонт вважається\~економічно необґрунтованим,\~якщо передбачені\~згідно з\~звітом (актом)\~чи висновком\~про оцінку,\~виконаним оцінювачем\~або експертом\~відповідно до\~законодавства,\~витрати на\~відновлювальний ремонт\~транспортного засобу\~перевищують вартість\~транспортного засобу\~до дорожньо-транспортної\~пригоди.\~ Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Отже, порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, який регламентовано статтею 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду (п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від І березня 2013 року N 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки). Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистою немайнового або майновою права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.1 та 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч.1 та 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, мас право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Сторонами не заперечується факт того, що застрахований у ПрАТ "СГ ТАС" автомобіль "Мерседес Спринтер", номерний знак [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 31 жовтня 2020 року, за участю автомобіля "Урал", номерний знак [NUMBER] , з спеціалізованим причепом марки "ТМЗ 802", номерний знак [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Однак, відповідач товариство з обмеженою відповідальністю "Вершина Карпат", посилаючись на висновки експерта № 10/551 від 01 грудня 2020 року та №СЕ-19/107-21/14-ІТ від 21 січня 2021 року, заперечує факт заподіяння шкоди позивачу, оскільки вважає, що не встановлений винуватець дорожньо-транспортної пригоди. З цієї ж причини позов не визнається відповідачем приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС". Відповідно до ч.1 ст.110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими\~ст. 89\~цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Судом не береться до уваги висновок експерта №СЕ-19/107-21/14-ІТ від 21 січня 2021 року, оскільки у ньому експерт виходив з того, що експертним та слідчим шляхом не встановлено точного місця зіткнення та не встановлено єдиного варіанту розвитку ДТП, то для відповіді на поставлені запитання необхідно використовувати два варіанти розвитку подій, що вказані у вихідних даних, відповідно до показів свідків та двох різних моментів виникнення небезпеки (1. на підставі відомостей потерпілого [PERSON] , свідків [PERSON] та [PERSON] ; 2. на підставі суперечливих даних [PERSON] ). Однак, згідно висновку № 137/09 від 19 вересня 2023 року судової автотехнічної експертизи, за результатами проведення слідчих дій (під час проведення слідчого експерименту зі свідком [PERSON] ) було встановлено місце зіткнення транспортних засобів - вантажного автомобіля марки "УРАЛ", номерний знак [NUMBER] , з спеціалізованим причепом марки "ТМЗ 802", номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки "Мерседес Спринтер", номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , а саме на смузі руху автомобіля "Мерседес Спринтер", на відстані 3,5 м. від лівого краю проїжджої частини дороги (відносно початкового напрямку руху автомобіля), та на зустрічний смузі руху відносно початкового напрямку руху автомобіля "УРАЛ" з напівпричепом. Отже, внаслідок надання слідчим вибіркових суб`єктивних вихідних даних, які не відображали в повній мірі обставини ДТП, експерт був позбавлений можливості провести об`єктивне дослідження та надати достовірні відповіді на поставлені питання. Позивачем доведено факт заподіяння їй шкоди та її розмір, тому у ПрАТ "СГ "ТАС" не було підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування. Оскільки сума страхового відшкодування в розмірі 128500 грн.00 коп. (за мінусом франшизи: 130 000 грн. 00 коп. 1 500 грн. 00 коп.) не покриває розміру матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу, то різницю між фактичним розміром шкоди та страховою сумою (187232 грн.32 коп. 128500 грн. 00 коп. ) 58 732 грн. 32 коп. слід стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Вершина Карпат". Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди слід задовільнити та: стягнути з акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" на користь [PERSON] у якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу, 128500 грн. 00 коп.; стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Вершина Карпат" на користь [PERSON] у якості відшкодування шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу 58 732 грн. 32 коп. матеріальної шкоди. Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно зі ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Дослідженими у суді матеріалами справи незаперечно встановлено, що з участю [PERSON] , який працював водієм у ТОВ "Вершина Карпат", сталася ДТП, внаслідок чого було пошкоджено майно, що належить позивачу. Очевидно, що позивач переніс і душевні страждання, нервовий стрес, переживання, оскільки, внаслідок пошкодження автомобіля він не міг ним користуватися, змушений був змінювати звичайний ритм свого життя, витрачав час на поновлення своїх прав, а тому, суд вважає, що в цій частині, позов підлягає до часткового задоволення, і достатньою сумою, яка здатна компенсувати моральні страждання [PERSON] , є сума у розмірі 10 000 гривень, виходячи із характеру, тривалості страждань та негативних наслідків, розумності та справедливості. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~ Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з приватного акціонерного\~товариства "Страхова\~група "ТАС" в користь держави судовий збір в сумі 1 285 грн. 00 коп., а з товариства з обмеженою відповідальністю "Вершина Карпат" в користь держави судовий збір в сумі 1 073 грн. 60 коп. Також, з товариства з обмеженою відповідальністю "Вершина Карпат в користь позивача слід стягнути 1 073 грн. 60 коп. сплаченого судового збору. Крім цього, з приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" та товариства з обмеженою відповідальністю "Вершина Карпат" в користь позивача слід стягнути по 1 400 грн. 00 коп., з кожного, за проведення звіту з оцінки майна. Позивачем не доведено факт оплати адвокату 15 000 грн. 00 коп. за надання правничої допомоги, тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial