Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-14 00:00:00

22.05.2023 ПрАТ «Харківенергозбут» звернулось до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача: 1) заборгованість за електричну енергію у сумі 32019,19 грн. шляхом перерахування на п/р із спеціальним режимом використання [NUMBER] в АТ «Ощадбанк», МФО 351823; 2) понесені витрати на отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 33,00 грн. та судового збору у розмірі 2952,40 грн. шляхом перерахування їх на п/р [NUMBER] в філії ХОУ АТ «Ощадбанк», код ЄДРПОУ 42206328. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до постанов НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268, від 19.06.2018 № 505 ПрАТ «Харківенергозбут» є постачальником універсальних послуг та має ліцензію з постачання електричної енергії. Договір про постачання електричної енергії є публічним договором приєднання, укладається сторонами з урахуванням ст.ст.633, 634, 641, 642 ЦК України, умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, та є однаковими для всіх споживачів. Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, комерційна пропозиція, копія ліцензії на провадження даного виду діяльності ПрАТ «Харківенергозбут» розміщені на сайті для публічного доступу zbutenergo.kharkov.ua. В силу п.13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» приєднанням споживача до договору постачання електричної енергії (акцептуванням договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують бажання укласти договір : надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунку постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] , та згідно з договором від 01.01.2019 є побутовим споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «Харківенергозбут». Враховуючи наведені приписи, а також факт споживання електричної енергії за вказаною адресою та проведені оплати у попередніх періодах, [PERSON] приєднався до умов договору про постачання електричної енергії від 01.01.2019 на умовах комерційної пропозиції для побутових споживачів. В силу п.5 ч.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п.5.10, п.6.2 Договору споживач зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі оплачувати надані житлово-комунальні послуги, в даному випадку, спожиту електроенергію, у строк, визначений у комерційній пропозиції. Згідно з п.3 комерційної пропозиції розрахунковим періодом є календарний місяць, оплата електричної енергії, у т.ч. послуги з її розподілу, оплачуються один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначений за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі рахунку, виставленого Споживачу Постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, у т.ч. послуги з її розподілу. За період з 01.01.2022 по 30.04.2023 за вищевказаною адресою, згідно переданих у відповідності до вимог п. 11 Постанови № 312, п. 4.3 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, п. 1.1. Розділу ІХ Кодексу комерційного обліку від оператора системи розподілу АТ «Харківобленерго» даних засобів комерційного обліку станом на 30.04.2023 показники становлять 22380, на які проведено нарахування за електричну енергію у розмірі 32019,12 грн.. Вказана сума оплати нарахована на підставі тарифів на електричну енергії, визначених у Комерційних пропозиціях № № 17, 21 для побутових споживачів (згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.08.2021 № 859 фіксована ціна для споживачів на електричну енергію становить 1,68 грн., за наявності окремого обліку споживання електричної енергії за періодами часу розрахунки проводяться за фіксованою ціною на електричну енергію із застосуванням коефіцієнту, за двозонним диференціюванням за періодами часу 0,5 фіксованої ціни в години нічного мінімального навантаження енергосистеми (з 23-ї до 7-ї години)). Рахунок відповідачем не сплачено. Несплата відповідачем вартості використаної електроенергії слугувала підставою звернення РПрАТ «Харківенергозбут» до суду з вимогами про стягнення заборгованості. Представник позивача зазначив, що ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 07.02.2023 по справі № 613/147/23 відмовлено у видачі судового наказу з підстав відсутності відомостей про реєстрацію [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] з 17.04.2009 є власником житлового будинку за вказаною адресою, а отже, з урахуванням приписів ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», є споживачем житлово-комунальних послуг за вказаною адресою. Місцем виконання договору є адреса електроустановки споживача, до якої постачається електроенергія: [ADDRESS] . З огляду на викладене, пояснив, що даний позов пред`явлено за місцем виконання договору, а сума судового збору, сплачена за подачу заяви про видачу судового наказу, в розмірі 268,40 грн. підлягає стягненню з відповідача одночасно з судовим збором за подачу позовної заяви в сумі 2684,00 грн. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 10.08.2023 матеріали цивільної справи за позовом ПрАТ «Харківенергозбут» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Дзержинського районного суду м. Харкова, оскільки відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.09.2023 позовну заяву ПрАТ «Харківенергозбут» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію направлено за підсудністю до Богодухівського районного суду Харківської області. 07.11.2023 дана справа надійшла до Богодухівського районного суду Харківськоїобласті та за результатами автоматизованого розподілу була передана в провадження судді Сеник О.С.. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 08.11.2023 позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу запропоновано в установлений судом строк подати письмовий відзив на позов. Засоби забезпечення позову не вживались. 15.02.2024 представником відповідача подано відзив на позов, у якому зазначено, що матеріали справи не містять доказів вчинення відповідачем дій, що свідчать про бажання укласти договір з ПрАТ «Харківенергозбут» та приєднання його до комерційних пропозицій №№ 10, 17, 21. Представник відповідача пояснив, що спірні правовідносини у цій справі охоплюють період з 01.01.2022. Набагато раніше цієї дати працівники ПрАТ «Харківенергозбут» почали пропонувати [PERSON] сплачувати за електроенергію за показниками, які відрізнялись від попередніх, при цьому, по телефону повідомили про встановлення лічильника за електроустановкою позивача, про місцезнаходження якого відповідачу невідомо і наразі. Зі слів сусідів та телефонного дзвінку відповідачу стало відомо, що за кілька будинків від його домоволодіння посередині вулиці на стовпі на висоті 7 метрів від землі встановлено металевий ящик, в якому знаходиться його лічильник. Покази з цього лічильника ані [PERSON] , ані працівники ПрАТ «Харківенергозбут» не знімали, оскільки це неможливо зробити на висоті 7 метрів. По телефону працівники ПрАТ «Харківенергозбут» надсилали відповідачу показники, які вони брали не з лічильника, а з розрахунків, просили сплатити та обіцяли виправити помилки, допущені при встановленні лічильника, а також перенести лічильник. Такі переговори відбувалися кожного місяця. У зв`язку з цим [PERSON] продовжував платити як дисциплінований споживач відповідно до існуючої домовленості. Оскільки ПрАТ «Харківенергозубт» так ті не виконав обіцянки, він перестав платити, при цьому, впевнений, що сплатив більше, ніж споживав. Таким чином, ПрАТ «Харківенергозбут» вчинило дії по встановленню непогодженого з [PERSON] лічильника обліку електроенергії, у зв`язку з чим ні він, як споживач, ні інші особи, включаючи працівників ПрАТ «Харківенергозбут» не мали можливості погодити показники, погодитися чи заперечити сам факт розташування приладу обліку, процедуру вимірювання та реєстрації кількості електричної енергії, інших фізичних параметрів у точці вимірювання. Такі дії керівника ПрАТ «Харківенергозбут» [PERSON] пов`язує з особистим неприязним ставленням до нього. З посиланням на п.2.3.3, п.2.3.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі по тексту ПРРЕЕ) , стверджує, що власник не несе відповідальності за схоронність обладнання, а в разі, якщо прилади розташовані на території, яка не належить користувачу цих приладів, відповідальність несе особа, яка володіє відповідною територією. Вказує, що ПрАТ «Харківенергозбут» встановило новий лічильник поза межами відповідальності відповідача та без відома [PERSON] , у зв`язку з чим він має сумнів в об`ємі спожитої електроенергії, а відповідно, і в сумі нарахованого боргу. Ухвалою суду від 27.02.2024 у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів відмовлено. 26.02.2024 представником позивача подано відповідь на відзив, у якій зазначено, що в силу п.7 постанови НКРЕКП від 14.04.2018 № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» укладення договору між ПрАТ «Харківенергозбут» та [PERSON] відбулося за фактом споживання електричної енергії та оплати рахунків не за спірний період, а саме перший виставлений рахунок за спожиту електроенергію був виставлений за січень 2019 року та був оплачений відповідачем 26.02.2019. Представник позивача пояснила, що розрахунки за спожиту електроенергію зі споживачем ПрАТ «Харківенергозбут» проводить на підставі показів приладу обліку, переданих від оператора системи розподілу, яким, у відповідності до п.13 розділу ХVІІ Закону України «Про ринок електричної енергії», п.п.4.12, 4.13 ПРРЕЕ, п.10 постанови НКРЕКП № 312 є АТ «Харківобленерго». Визначення обсягу спожитої електричної енергії не відноситься до компетенції ПрАТ «Харківенергозбут», а відноситься до компетенції оператора системи розподілу «АТ «Харківобленерего». Жодного відношення до встановлення «не погодженого зі споживачем» електролічильника ПрАТ «Харківенергозбут» не має. При цьому, станом на дату утворення постачальника електроенергії ПрАТ «Харківенергозбут» (01.01.2019) уже був установлений лічильник, за яким на даний час отримуються показання електроенергії,спожитої [PERSON] , він стоїть і по теперішній час. Зазначила, що 23.02.2024 нею було здійснено виїзд на адресу : [ADDRESS] , зроблено фотографію лічильника та встановлено, що показники є більшими, ніж станом на дату подачі позовної заяви, а відтак, твердження відповідача про те, що він оплатив більше, ніж спожив, є безпідставними. Вказала, що за період з 01.01.2019 до ознайомлення відповідача з відзивом на позов до ПрАТ «Харківенергозбут» не надходило жодних заперечень щодо обсягів споживання, і за період з 01.01.2019 по 31.12.2021 відповідач не мав заборгованості, погоджувався з показниками та межами балансової належності. Пояснила, що відповідачу здійснювались систематичні телефонні дзвінки, в яких повідомлялося про існуючу заборгованість та прохання щодо її оплати, однак, відповідач або бере трубку і скидає (08.08.2022), або відмовляється сплачувати (02.09.2022, 08.09.2022, 14.12.2022, 13.03.2023, 27.06.2023, 15.08.2023, 28.09.2023), або обіцяє частково сплачувати, але після того, як лічильник буде у зоні видимості (18.01.2023), або ж не погоджується з показниками (10.11.2022, 26.12.2023, хоча працівник товариства повідомив, що лічильник опущений і знаходиться у зоні видимості, 31.01.2024). 01.11.2022 особисто нею як представником ПрАТ «Харківенергозбут» був здійснений виїзд на адресу : [ADDRESS] , в ході якого представник позивача спілкувалася з мешканкою домоволодіння [PERSON] та наглядачем його домоволодіння, і просила передати [PERSON] про існуючу заборгованість за електроенергію та необхідність її оплати. Крім того, додатково на адресу відповідача засобами поштового зв`язку були надіслані листи-повідомлення про існуючу заборгованість за електроенергію від 28.07.2022, 08.09.2022, 23.11.2022, 20.01.2023, 20.03.2023, 22.05.2023, 27.09.2023, 25.12.2023. Враховуючи викладене, стверджує, що відповідач належним чином повідомлений про заборгованість за спожиту електроенергію. Пояснила, що з відзивом відповідача позивач ознайомився у системі «Електронний суд» 21.02.2024. У зв`язку з тим, що представник відповідача у відзиві висвітлював питання, які вимагали огляду місцевості та засобу комерційного обліку, необхідно було оформити виїзд на адресу відповідача для виділення автотранспорту, виїзд здійснений 23.02.2024, тому об`єктивно надати відповідь на питання, наведені у відзиві, та подати відповідь на відзив раніше, ніж 23.02.2024, позивач не міг. З огляду на викладене, з посиланням на ч.ч. 1, 2, 4 ст. 127 ЦПК України, представник позивача просить суд поновити строк для подання відповіді на відзив. Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Враховуючи дату подання відзиву (15.02.2024), дату ознайомлення із ним представника позивача (21.02.2024), п`ятиденний строк, установлений судом для подання відповіді на відзив, який обліковується з дня отримання відзиву, та фактичну дату подачі відповіді на відзив (23.02.2024), а також поважність причин пропуску цього строку (необхідність провести виїзд за місцем розташування лічильника для надання відповіді на питання, поставлені у відзиві), суд вважає, що строк на подачу відзиву підлягає поновленню. 27.02.2024 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких представник відповідача зазначив, що ПрАТ «Харківенергозбут» намагається отримати кошти за нібито спожиту електроенергію, не надаючи пояснень та доказів стосовно того, на підставі яких показників були виставлені рахунки. Позивач не має документів на лічильник, не знає, коли і де його було встановлено. Незрозуміло, чому саме має відповідати інвентарний номер лічильника, чи має він опломбування, чи взагалі відповідає зроблений в Росії засіб обліку стандартам, які діють в Україні. Також ПрАТ «Харківенергозбут» повідомляє, що засіб обліку було винесено в зону видимості, і таким чином, фактично підтверджує, що до цього лічильник перебував вище і поза зоною видимості. За таких обставин, незрозуміло, звідки ПрАТ «Харківенергозбут» брало показники для виставлення рахунків. Пояснив, що відповідач не заперечує обізнаності з наявністю заборгованості та підтверджує, що на його адресу здійснювались телефонні дзвінки працівниками ПрАТ «Харківенергозбут», на підставі яких відповідач оплачував кошти ПрАТ «Харківенергозбут», однак, відповідач не розуміє, яким чином і звідки працівники позивача брали показники і які показники використовували. До цього часу працівники позивача не надали жодних документів на лічильник та у відповіді на відзив підтвердили, що не знають, хто і коли установив цей лічильник. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Пояснила, що лічильник, за яким наразі обліковується споживання електроенергії по домоволодінню [PERSON] , був встановлений ще до 01.01.2019, цей лічильник є двозонним, був куплений самим відповідачем та встановлений за його ініціативою на фасаді домоволодіння відповідача. У зв`язку з несанкціонованим споживанням електроенергії відповідачем цей лічильник був перенесений на опору та встановлений за воротами домоволодіння [PERSON] . Після того, як через деякий час цей лічильник було розбито невстановленими особами, його було перенесено ближче до домоволодіння сусідів, для того, щоб була можливість контролювати стан лічильника, та встановлено вище на опорі. Зняття показань лічильника здійснювалось працівниками ПрАТ «Харківобленерго» з використанням вишки. Жодної норми, яка б зобов`язувала оператора системи розподілу або постачальника електроенергії узгоджувати місцезнаходження встановлення лічильника зі споживачем, не існує. Відповідно до постанови НКРЕКП № 1268 ПрАТ «Харківенергозбут» є єдиним постачальником електроенергії для побутових та малих не побутових споживачів у Харківській області. Рахунки на оплату електроенергії щомісячно надавалися відповідачеві у паперовому вигляді, та, крім того, щомісячно надсилалось відповідачу на месенджер «Вайбер», і відповідно до цих рахунків відповідачем здійснювалась оплата спожитої електроенергії. Остання проплата здійснена відповідачем 21.01.2022, після цього він припинив здійснювати оплату електроенергії. Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи викладене, судове засідання слід провести за відсутності представника відповідача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, зазначає наступне. Судом встановлено, що [PERSON] з 17.04.2009 є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 331110508 від 03.05.2023 (а.с. 17). [PERSON] є побутовим споживачем електричної енергії, яку постачає Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» за адресою: [ADDRESS] . На ім`я відповідача було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , що підтверджується довідкою абоненту. У довідці абонента також вказано обсяги електричної енергії, спожитої за адресою: [ADDRESS] , період та дата зняття показань приладу обліку. Так, станом на 31.12.2021 за результатами контрольного обходу показання приладу обліку складали 017571 (витрата 523), станом на 28.06.2022 027797 (витрата 10226), станом на 30.06.2022 027899 (витрата 102), 31.07.2022 029803 (витрата 1904), станом на 31.08.2022 032009 (витрата 2206), 31.03.2023 038662 (витрата 1373), 30.04.2023 039951 (витрата 1329) (а.с.15). Як вбачається зі змісту цієї довідки, споживач [PERSON] жодного разу за вказаний період не здійснив оплати за спожиту електроенергію. Згідно з довідкою ПрАТ «Харківенергозбут» по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] встановлений багатофункціональний прилад обліку. Розрахунок проведений з урахуванням зон. Всього за період з 01.01.2022 по 30.04.2023, який є предметом розгляду у даній справі, спожито 22380 кВт, за ціною 1 кВт: до 250 кВт 1,44 грн. (з ПДВ), понад 250 кВт 1,68 грн.(з ПДВ). До показників електроенергії, спожитої в нічний період, при розрахунку вартості застосовувався коефіцієнт 0,5. Враховуючи відсутність оплати, заборгованість за період з 01.01.2022 по 31.04.2023 становить 32019,12 грн. (а.с.16). Як вбачається зі змісту рахунку за електроенергію за січень 2019 року, виставленого 20.02.2019, копію якого було надано представником позивача, показання приладу обліку станом на 31.01.2019 становили 476 кВт, у т.ч. за показниками «День» - 333 кВт, за показниками «Ніч» - 143 кВТ, всього, з урахуванням тарифу 0,90 грн. за 1 кВт/год, відповідачу нараховано за спожиту електроенергію за січень 2019 року 613,26 грн. Показання приладу обліку станом на 31.01.2019 складали 2354, у т.ч. за показниками «День» - 1659, за показниками «Ніч» - 695 кВт. Відповідно до наданого позивачем скріншоту з бази даних АСРПБ, вказаний рахунок на суму 613,26 грн. оплачено відповідачем 28.02.2019, в подальшому відповідачем здійснювались оплати за спожиту електроенергію 13.03.2019 на суму 2,00 грн., 17.05.2019 на суму 1627,00 грн., 16.08.2019 на суму 1100,00 грн., 09.10.2019 на суму 1143,55 грн., 18.10.2019 на суму 554,92 грн., 23.11.2019 на суму 632,57 грн., 26.12.2019 на суму 590,64 грн., 30.01.2020 на суму 629,22 грн., після цього проплати не здійснювались. Згідно з наданими представником позивача фотографіями лічильника з інвентарним номером 008841058431494, станом на 23.02.2024 показники лічильника складали 42646,71 кВт, у т.ч. за показниками «День» - 29684,8 кВт, за показниками «Ніч» - 12861,91 кВт. Відповідно до довідки абоненту від 23.02.2024 за період з 31.12.2018 по 23.02.2024 за адресою: [ADDRESS] (споживач [PERSON] ), станом на 31.12.2018 показники лічильника електроенергії становили 001878, споживання 477. 26.02.2021 вказаний лічильник був знятий з показниками 014097, винесений на опору і встановлений з показниками «0». Станом на 01.03.2021 показники лічильника становили 000129, споживання 129 кВт, станом на 31.03.2021 001629, споживання 800 кВт, станом на 29.05.2021 005536 споживання 3907 кВт, станом на 30.06.2021 006049, споживання 513 кВт, станом на 31.07.2021 006533, споживання 484 кВт, станом на 06.09.2021 011330, споживання 4797 кВт, станом на 30.09.2021 012721, споживання 1391 кВт, станом на 30.11.2021 017048, споживання 4327 кВт, станом на 31.12.2021 017571, споживання 523 кВт, станом на 28.06.2022 027797, споживання - 10226 кВт, станом на 30.06.2022 027889, споживання 102 кВт, станом на 31.07.2022 029803, споживання 1904 кВт, станом на 31.08.2022 032009, споживання 2209 кВт, станом на 15.11.2022 033997, споживання 1988 кВт, станом на 30.11.2021 034661, споживання 664 кВт, станом на 31.12.2022 035148, споживання 487 кВт, станом на 31.01.2023 035978, споживання 830 кВт, станом на 28.02.2023 037249, споживання 1271 кВт, станом на 31.03.2023 - 038622, споживання 1373 кВт, станом на 30.04.2023 039951, споживання 1329 кВт, станом на 30.09.2023 042656, споживання 2705 кВт, станом на 12.12.2023 лічильник опломбований з показаннями 042656, станом на 23.02.2024 показники становлять 042656. З цієї довідки вбачається, що по домоволодінню [ADDRESS] здійснювалась оплата спожитої електроенергії : 28.02.2019 за січень 2019 року 613,26 грн., 13.03.2019 - за грудень 2018 року в сумі 2,00 грн., 17.05.2019 за квітень 2019 року в сумі 1627,03, 16.08.2019 за липень 2019 року в сумі 1100,00 грн., 09.10.2019 за вересень 2019 року в сумі 1143,55 грн., 18.10.2019 за вересень 2019 року в сумі 554,92 грн., 23.11.2019 за жовтень 2019 року в сумі 632,57 грн., 26.12.2019 за листопад 2019 року в сумі 590,64 грн., 30.01.2020 за грудень 2019 року в сумі 629,22 грн., 30.03.2020 за лютий 2020 року в сумі 1217,40 грн., 19.05.2020 за квітень 2019 року в сумі 1153,83 грн., 02.07.2020 за травень 2020 року в сумі 617,07 грн., 21.08.2020 за липень 2020 року в сумі 1242,87 грн., 20.10.2020 вересень 2020 року в сумі 1254,00 грн., 22.12.2020 року за листопад 2020 року в сумі 1348,86 грн., 12.02.2021 за січень 2021 року в сумі 1468,00 грн., 14.04.2021 за березень 2021 року в сумі 3000,14 грн., 28.07.2021 за червень 2021 року 5000,00 грн., 20.08.2021 за липень 2021 року в сумі 2052,64 грн., 12.11.2021 за жовтень 2021 року в сумі 8877,12 грн., 21.01.2022 за грудень 2021 року в сумі 6984,60 грн.. З викладеного вище вбачається, що з січня 2019 року [PERSON] , як власник домоволодіння [ADDRESS] , приєднався до договору про постачання електричної енергії шляхом фактичного споживання електроенергії та оплати виставленого рахунку (28.02.2019), протягом періоду з 01.01.2019 по січень 2022 року періодично оплачував спожиту електроенергію, після 21.01.2022 проплат не здійснював, останнім оплаченим періодом є грудень 2021 року. Лічильник електроенергії за вказаною адресою був один і той же як станом на 01.01.2019, так і станом на 30.04.2023. 26.02.2021 вказаний лічильник був знятий та встановлений у новому місці (на опорі) з нульовими показниками, за період з 01.03.2021 по 12.12.2023 було спожито електроенергії 042656 кВт, з них за період з 01.01.2022 (показник становив 017571 кВт) по 30.04.2023 (показник становив 039951 кВт) - 22380 кВт, після 30.04.2023 показники спожитої електроенергії послідовно збільшувались. За період з січня 2022 року по 30.04.2023 вартість спожитої електроенергії становила 32019,12 грн. (у т.ч. за тарифом «День» - 26439,84 грн. за 15738 кВт, за тарифом «Ніч» - 5579,28 грн. за 6642 кВт). При цьому, з викладеного вище вбачається, що оплата спожитої електроенергії відповідачем здійснювалась і після того, як 26.02.2021 лічильник був знятий та встановлений поза межами домоволодіння відповідача на опорі. Враховуючи викладене, суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що позивачем не доведено факту приєднання [PERSON] до публічного договору про постачання електроенергії з ПрАТ «Харківенергозубт», та про те, що відповідач оплатив більше електроенергії, ніж спожив. 28.07.2022, 08.09.2022, 23.11.2022, 20.01.2023. 20.03.2023, 22.05.2023, 27.09.2023 відповідачу були направлені повідомлення про наявність заборгованості із зазначенням суми, з пропозицією сплатити суму боргу добровільно у 5-деннний термін з дня отримання вимоги, та попередженням про те, що у разі несплати ПрАТ «Харківенергозбут» звернеться до суду з позовом про стягнення цієї суми. Факт направлення відповідачу цих повідомлень підтверджується наданими представником позивача копіями реєстрів поштових відправлень з календарним штемпелем пошти. Однак, вказані повідомлення були залишені відповідачем без реагування. Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок електричної енергії». Відповідно до ч. 1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно з ч. 4 ст. 319ЦКУкраїни власність зобов`язує. Приписами ст.322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Пунктом 6 ч. 1 ст. 1 вищевказаного Закону визначено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов`язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст.156 ЖК України). Відповідно до Переліку постачальників універсальних послуг на території Харківської області постачальником електричної енергії визначено Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут». Позивач має ліцензію з постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП від 19.06.2018 № 505). Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору. Умови цього договору є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, комерційна пропозиція, копія ліцензії на провадження відповідної діяльності та копії інших документів Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» розміщені на його сайті для публічного доступу: zbutenergo.kharkov.ua. Абзацом п`ятим пункту 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. У відповідності до п. 13 Перехідних положень вказаного Закону, передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам. Відповідно до статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Згідно зі ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам. Згідно з п. 5.10 Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №510000045096 від 01.01.2019, оплата рахунка Постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем (а.с. 7-11). Відповідно до п. 1 Комерційної пропозиції №10 (розповсюджується на побутових споживачів), п.3 Комерційної пропозиції № 17 розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата електричної енергії здійснюється один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показниками розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунку Споживачу Постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в т.ч. за послуги з розподілу електричної енергії. Порядок звіряння фактичного обсягу спожитої електричної енергії за ініціативою однієї зі сторін в порядку, встановленому Правилами роздрібного ринку електричної енергії (п.5 Комерційної пропозиції № 10, 17, 21). Згідно з п.1 Комерційної пропозиції № 17 та фіксовані ціни на електроенергію, що відпускається побутовим споживачам, з 01 жовтня 2021 року по 30 квітня 2022 року складає за 1 кВт/год: за обсяг, спожитий до 250 кВт/год на місяць (включно, за весь обсяг споживання) без ПДВ 1,2 грн., з ПДВ 1,44 грн.; за обсяг, спожитий понад 250 кВт/год на місяць без ПДВ 1,4 грн., з ПДВ 1,68 грн. За наявності окремого обліку споживання електроенергії за періодами часу розрахунки проводяться за фіксованою ціною на електричну енергію із застосуванням таких коефіцієнтів: за двозонним диференціюванням за періодами часу: 0,5 фіксованої ціни в години нічного мінімального навантаження енергосистеми (з 23-ї до 7-ї години), повна фіксована ціна в інші години доби. Фіксовані ціни на електричну енергію для побутових споживачів застосовуються згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.08.2021 № 859 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 05 червня 2019 року № 483». Інформація про діючу ціну електричної енергії розміщується на офіційному веб-сайті постачальника. Сума коштів, яку має оплатити споживач за спожиту в розрахунковому періоді електричну енергію, визначається як добуток фактичного обсягу спожитої електричної енергії на діючу ціну у розрахунковому періоді (а.с. 13). Комерційною пропозицією № 21 продовжено дію вищевказаних тарифів до 31 травня 2023 року (а.с.14). За умовами п. 3 Комерційної пропозиції №17 розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка споживачу постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії. У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті «Призначення платежу» посилань на період, за який здійснюється оплата. Або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані Споживачем за електричну енергію, Постачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості Споживача з найдавнішим терміном її виникнення. Відповідно до п. 6.2 Договору про постачання електричної енергії споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору. Згідно з підпунктом 2 п. 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312, споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до п. 9.1. Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством. Згідно з підпунктом 1 пункту 5.2.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З матеріалів справи встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з постачання електричної енергії за період з 01.01.2022 по 30.04.2023 не виконував, плату за спожиту електроенергію не вносив, внаслідок чого у [PERSON] перед ПрАТ «Харківенергозбут» утворилась заборгованість за електричну енергію за адресою: [ADDRESS] за період з 01.01.2022 по 30.04.2023 в розмірі 32019,12 грн.. Доводи представника відповідача про відсутність у ПрАТ «Харківенергозбут» документів на лічильник, установлений за вищезазначеною адресою, встановлення відповідачем непогодженого з позивачем лічильника суд відхиляє, оскільки в силу Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, встановлення та обслуговування лічильника є компетенцією оператора системи розподілу, яким є ПрАТ «Харківобленерго», а не ПрАТ «Харківенергозбут». Разом з тим, жодною нормою Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії не зобов`язано оператора системи розподілу погоджувати місце встановлення лічильника зі споживачем. При цьому, як зазначила представник позивача та не спростовано відповідачем у справі, двозонний лічильник, який наразі встановлений для обліку електроенергії за адресою: [ADDRESS] , купувався самим відповідачем і встановлювався саме цей лічильник за його ініціативою. При цьому, суд відмічає, що в силу п.2.3.4 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 про затвердження ПРЕЕ відповідальність за збереження і цілісність засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акту про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені. Таким чином, відповідальність за цілісність лічильника несе саме відповідач у справі як користувач електроустановки за адресою : [ADDRESS] . Слід також вказати, що відповідно до п.п.5.5, 6.1 ПРРЕЕ та п. 5 Комерційних пропозицій [PERSON] як споживач, мав право ініціювати звіряння фактичного обсягу спожитої електричної енергії, однак, будучи повідомленим про обсяги спожитої ним електричної енергії відповідно до показників лічильника шляхом направлення рахунків, таким правом не скористався, що підтвердила представник позивача у судовому засіданні, зазначивши, що [PERSON] жодного разу письмово не звертався до ПрАТ «Харківенергозбут» або ПрАТ «Харківобленерго» з приводу незгоди зі спожитими обсягами електричної енергії. Крім того, відповідач не був позбавлений можливості ініціювати позачергову повірку лічильника або ж особисто замовити його експертизу, разом з тим, цього не зробив. Не було ним ініційовано і проведення судової електротехнічної експертизи даного лічильника і його підключення. Твердження відповідача про неможливість зняти показання лічильника, який стояв на висоті 7 метрів, суд вважає необґрунтованими, оскільки, як пояснила представник позивача і не спростовано відповідачем, показання знімалися за допомогою автовишки. При цьому, показання лічильника, починаючи з нульових показників станом на 26.02.2021, послідовно збільшувалися протягом спірного періоду (з 01.01.2022 по 30.04.2023) та продовжували збільшуватися і надалі, і станом на 23.02.2024 складали 42646,71 кВт, що підтверджується зробленими представником позивача фотографіями лічильника та довідкою абоненту. Слід відмітити, що з 12.12.2023 лічильник було опущено на висоту людського зросту, та встановлено на електроопорі безпосередньо біля домоволодіння [ADDRESS] , що підтверджується зробленими представником позивача фотографіями та довідкою абоненту. Однак, наявність можливості повністю відслідковувати показання лічильника та споживання електроенергії не призвела до оплати відповідачем вартості спожитої електроенергії, у т.ч. погашення існуючої заборгованості. Суд зазначає, що на час розгляду справи відповідачем не надано відомостей та доказів, що свідчать про погашення заборгованості. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Враховуючи, що відповідач належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконав, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ПрАТ «Харківенергозбут» заборгованості за електричну енергію за період з 01.01.2022 по 30.04.2023 в розмірі 32019,12 грн. Згідно з\~ч.1,\~п.4\~ч.3\~ст.133\~ЦПК України\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи. При зверненні до суду з даним позовом ПрАТ «Харківенергозбут» сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн. згідно з платіжною інструкцією № 27258 від 08.05.2023. Крім того, при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу ПрАТ «Харківенергозбут» було сплачено 268,40 грн. судового збору, на підтвердження чого надано копію платіжного доручення від 06.01.2023 № 17670. Як зазначає позивач, у видачі судового наказу про стягнення коштів із [PERSON] судом було відмовлено ухвалою суду у справі № 613/147/23, що підтверджується даними Єдиного реєстру судових рішень. Крім того, позивачем було отримано довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за що сплачено 33,00 грн. згідно з квитанцією АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 03.05.2023 № 1991890246399101. Відповідно до ч. 2 ст.\~164\~ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Враховуючи викладене, беручи до уваги висновок суду про задоволення позовних вимог у повному обсязі, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2684,00 грн., судовий збір за подачу заяви про видачу судового наказу в сумі 268,40 грн., а всього у розмірі 2952,40 грн., та витрати по отриманню довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн..

Outcome: approved