Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь держави в особі Національної служби здоров`я України 23572,92 грн витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення. В обґрунтування позову зазначає, що 30.11.2022 близько 15:40 год [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «SkodaFabia» д.н.з. [NUMBER] , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ТОВ «Автокредит Плюс», рухався по проїзній частині сполучення «с. Гришківці - с. Дубова» Бердичівського р-н., в смузі для руху в напрямку до с. Дубова та наближався до перехрестя автодороги «Виступовичі - Житромир - М.Подільський». На перехресті вказаної автодороги, водій [PERSON] проявив безпечність та неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, і в порушенні вимог 10.1 16.11 Правил дорожнього руху України затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, здійснюючи проїзд перехрестя не падав перевагу в русі та допустив зіткнення боковою правою частиною керованого ним автомобіля із передньою лівою частиною автомобіля марки «ВАЗ 2101» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі «Виступовичі - Житомир - М.Подільський» в напрямку до м. Житомира та здійснював проїзд вищевказаного перехрестя. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «ВАЗ 2101» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми: синець в тьмяно-потиличній ділянці; закритої травми грудної клітини: закритий перелом 7-го - 8-го ребер зліва; синця на передній черевній стінці, синця в поперековій ділянці перелому тіла 4-го поперекового хребця, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя, але призвели до тривалого розладу здоров`ю. Порушення водієм [PERSON] вимог 10.1., 16.11 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із створенням аварійної обстановка, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками. Загальна вартість лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] становить 99 499,83 грн Разом з тим, Відповідач не відшкодував витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України ні у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, ні після набрання законної сили ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 22.02.2023 у справі №274/8023/22. Вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 09.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засідання прокурор позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач проти задоволення позову заперечив, вважає суму, яку прокурор просить з нього стягнути необґрунтованою. Фіксування судового процесу здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного пристрою на підставі ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. За змістом наведеної норми матеріального права, обов`язок відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину,покладається саме на винну особу, яка вчинила цей злочин, і заподіяла шкоду здоров`ю потерпілої, як умисними, так і необережними діями. Таким чином, законодавець відмежовує поняття витрат на лікування потерпілого від злочину та інституту шкоди, відповідальність за заподіяння якої не завжди покладається на винну особу. Згідно з Постановою Пленуму ВСУ від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених Постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я». Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я» на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день проводиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до приписів ч. ч. 1, 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч. 4 цієї статті. Таким чином, з наведених положень процесуального законодавства вбачається, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.02.2023, справа № 274/8023/22 звільнено [PERSON] , [INFO] , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, згідно ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим. Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №12022060480000926 від 01.12.2022, закрито. Указана ухвала набрала законної сили 02.03.2023. Так, 30.11.2021 близько 15 год. 40 хв. [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «SkodaFabia» д.н.з. [NUMBER] , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ТОВ «Автокредит Плюс», рухався по проїзній частині сполученням «с. Гришківці - с. Дубова» Бердичівського р-н., в смузі для руху в напрямку до с. Дубова та наближався до перехрестя автодороги «Виступовичі - Житомир - М.Подільський». На перехресті вказаної автодороги, водій [PERSON] проявив безпечність та неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, і в порушенні вимог 10.1. 16.11 Правил дорожнього руху України затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, здійснюючи проїзд перехрестя не надав перевагу в русі та допустив зіткнення боковою правою частиною керованого ним автомобіля із передньою лівою частиною автомобіля марки «ВАЗ 2101» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі «Виступовичі - Житомир - М.Подільський» в напрямку до м. Житомир та здійснював проїзд вищевказаного перехрестя. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «ВАЗ 2101» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми: синець в тьмяно-потиличній ділянці; закритої травми грудної клітини: закритий перелом 7-го - 8-го ребер зліва; синця на передній черевній стінці, синця в поперековій ділянці перелому тіла 4-го поперекового хребця, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя, але призвели до тривалого розладу здоров`я. Порушення водієм [PERSON] вимог 10.1., 16.11 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками. Своїми необережними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому [PERSON] середнього ступеню тілесне ушкодження, водій [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України. Відповідно до довідки-розрахунку КНП «Центральна районна лікарня Бердичівського району» Гришковецької селищної, Райгородоцької, Семенівської та Швайківської сільських рад від 09.03.2023 за № 207, [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні (травматологічні ліжка) з 30.11.2022 по 23.12.2022. У відділенні інтенсивної терапії перебував 5 ліжко-днів (вартість одного ліжко-дня складає 16233,48 грн без медикаментів); у хірургічному відділенні перебував 18 ліжко-днів (вартість одного ліжко-дня складає 987,47 без медикаментів). Вартість перебування у відділеннях лікарні, без врахування вартості медикаментів, становить 98941,86 грн; витрати на медикаменти становлять 557,97 грн. Загальна вартість лікування 99499,83 грн. Прокурор зобов`язаний довести, що він звертався до органу, який представляє інтереси держави та, що цей орган погодився на таке представництво. 17.05.2023 КНП «Центральна районна лікарня Бердичівського району» Гришковецької селищної, Райгородоцької, Семенівської та Швайківської сільських рад інформацією на запит від 10.05.2023 повідомило Бердичівську окружну прокуратуру, що відшкодування [PERSON] у добровільному порядку витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину на рахунки лікарні не надходило. Заходи щодо стягнення з останнього вказаних витрат закладу охорони здоров`я не здійснювалось. Судом встановлено, що Національна служба здоров`я України надало згоду на здійснення представництва Бердичівською окружною прокуратурою в суді та не зверталося до суду для стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, що підтверджується листом від 19.10.2023. Виходячи з наведеного, прокурором доведено підстави звернення до суду з даним позовом. Заперечення відповідача щодо позову не знайшли свого підтвердження. Матеріалами справи підтверджено, що протиправними діями [PERSON] потерпілому [PERSON] були заподіяні тілесні ушкодження, внаслідок чого останній перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Центральна районна лікарня Бердичівського району» Гришковецької селищної, Райгородоцької, Семенівської та Швайківської сільських рад і відповідно, закладом охорони здоров`я понесено витрати на його лікування, а отже, з урахуванням наведеного та враховуючи вимоги закону щодо принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача витрат на стаціонарне лікування [PERSON] у розмірі 99499,83 грн. V. Розподіл судових витрат У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави.

Outcome: approved