Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-14 00:00:00

Заочним рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 07 грудня 2022 року позов задоволено. Стягнуто з\~ [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитом від 30 серпня 2013 року в розмірі 11717,24 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат. Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач [PERSON] подав заяву про перегляд заочного рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 07.12.2022 року. Згідно ухвали судді Тальнівського районного суду від 25.12.2023 року було задоволено самовідвід судді Дьяченка Д.О. Згідно розпорядження голови Тальнівського районного суду від 25.12.2023 року, на підставі ч. 4 ст. 31, ч. 3 ст. 41 ЦПК України матеріали цивільного провадження у справі № 704/447/20 разом з заявою [PERSON] про перегляд заочного рішення Тальнівського районного суду від 07.12.2022 року були передані до Катеринопільського районного суду як найбільш територіально наближеного. Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області\~від 22 лютого 2024\~року, заочне рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 07.12.2022 року у справі № 704/447/20 за позовом публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 11717,24 грн. - скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Як вбачається, 12.06.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, зміненим в ході розгляду справи, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 30.08.2013 року в розмірі 11717,24 грн., з яких: 3307,83 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3307,83 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 8409,41 грн.- заборгованість за простроченими відсотками, а також судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву від 30.08.2013 року, відповідно до виявленого бажання відповідачу було встановлено кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому змінювався. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У зв`язку з порушенням відповідачем умов даного договору, станом на 30.09.2020 року за ним утворилась заборгованість у сумі 426309,76 грн., частину якої, а саме у розмірі 139164,38 грн. (3307,83 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 135856,55 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 30.08.2013 року по 30.10.2018 року) позивач просить стягнути з відповідача. 16.03.2021 року, до початку судового засідання представник позивача надав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 11717,24 грн. (3307,83 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 3307,83 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 8409,41 грн.- заборгованість за простроченими відсотками) та судові витрати. 03.12.2024 року відповідачем [PERSON] подано до суду заяву (а.с. 74), в якій останній заперечив проти задоволення позову та просив відмовити в його задоволенні з підстав спливу строку позовної давності. Відповідно до\~ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. Відповідно до п. 1 ч. 6\~ст. 19 ЦПК України, малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Оскільки предмет позовних вимог не підпадає під обмеження, які визначені ч. 4\~ст. 274 ЦПК України, справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. За змістом\~ст. 279 ЦПК України\~розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Ухвалою суду від 22.02.2024 року постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Суд\~встановив, що 30.08.2013 року [PERSON] заповнив та підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 16), отримавши, як зазначено у позовній заяві, кредит у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок. В анкеті-заяві зазначено, що підписанням цієї анкети-заяви відповідач відповідно до\~ст 634 Цивільного кодексу України\~у повному обсязі приєднується до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», які розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою privatbank.ua, та які разом з пам`яткою клієнта і тарифами становлять договір банківського обслуговування, примірник якого отримав шляхом самостійного роздрукування. При цьому, тип картки, яку бажає оформити клієнт після ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, бажаний кредитний ліміт у анкеті-заяві не зазначені. Згідно з наданим позивачем розрахунком (а.с. 94-97) заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 30.09.2020 року становить 426309,76 грн., з яких: 3307,83 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 421701,93 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 1300 грн. заборгованість за пенею. Враховуючи, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення повної суми заборгованості за кредитом, позивач вважав можливим стягнути з відповідача частину заборгованості за кредитним договором від 30.08.2013 року в сумі 139164,38 грн., яка складається з: 3307,83 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 135856,55 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 30.08.2013 року по 30.10.2018 року. В подальшому, позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог (а.с. 93) про стягнення заборгованості за кредитним договором до суми 11717,24 грн. (3307,83 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 3307,83 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 8409,41 грн. - заборгованість за простроченими відсотками) та надано відповідний розрахунок, станом на 07.02.2021 року (а.с. 98). Відповідно до ч.1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Запропоновані АТ КБ «Приватбанк» умови публічного договору повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Аналіз положень ст. 633,\~634 ЦК України\~дає підстави для висновку, що споживач послуг банку (особа, яка підписує анкету-заяву) приєднується до тих умов, з якими ця особа ознайомлена. В анкеті-заяві позичальника [PERSON] від 30.08.2013 року процентна ставка за користування кредитом, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін не зазначені. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, крім розрахунку заборгованості за договором, посилається на витяг з Тарифів банку, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку як невід`ємні частини кредитного договору. При цьому, з долученої до матеріалів справи роздруківки витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не можливо встановити, що саме цей витяг з Умов та правил розумів відповідач, ознайомився та погодився з ним, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив вказані умови. Доданий позивачем до позовної заяви витяг з Тарифів банку обслуговування кредитних карт «Універсальна» не містить підпису відповідача. Таким чином, витяг з Тарифів та витяг з Умов та Правил, на які посилається позивач, не можуть розцінюватись як частина кредитного договору, укладеного між сторонами 30.08.2013 року шляхом підписання відповідачем анкети-заяви. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19). Вказана позиція застосована також і в постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року в справі № 180/1801/16-ц; від 31 липня 2019 року в справі № 755/1907/16-ц; від 24 липня 2019 року в справі № 203/3169/16-ц; від 31 липня 2019 року в справі 755/13316/16-ц; від 13 листопада 2019 року в справі № 755/17260/16-ц; від 24 липня 2019 року в справі №755/20484/15-ц; 21 жовтня 2019 року в справі №576/439/18; від 22 серпня 2019 року в справі № 243/515/16-ц; від 16 жовтня 2019 року в справі № 180/1706/16-ц; від 11 вересня 2019 року в справі № 753/23698/15-ц; від 30 жовтня 2019 року в справі № 355/558/18; від 04 вересня 2019 року в справі №382/1131/18. За таких обставин відсутні правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками в сумі 8409,41 грн. Щодо застосування строку позовної давності, слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 259 ЦК України). Статтею 261 ЦК України встановлено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Верховний суд України неодноразово висловлювався відносно сроку виконання зобов`язань по кредитам, що надаються у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитні картки, а саме 19.03.2014 року справа № 6-14цс14 та 18.06.2014 року справа №6- 61 цс 14 «Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору». Відповідно до довідок про видачу кредитних карт (а.с. 14,15) відповідачу [PERSON] 30.08.2013 року відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку [NUMBER] зі строком дії до 07.2017 року. Відповідно до відмітки поштового відділення на конверті рекомендованого поштового відправлення за № 0104900203357966 (а.с. 63), позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 04.06.2020 року, тобто в межах встановленого законом строку позовної давності. В той же час, з виписки по картковому рахунку [NUMBER] (а.с. 10-13) вбачається, що відповідач [PERSON] , фактично отримав та користувався кредитними коштами, а отже, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом виконання боржником зобов`язання з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Отже, позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 3307,83 грн. підлягають задоволенню. За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. Так, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, а саме 28% (з 11717,24 грн. на 3307,83 грн.). При поданні позовної заяви позивачем сплачено 2102 грн. судового збору (а.с. 6). З урахуванням часткового задоволення позовних вимог на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 588,56 грн. (28%). Згідно довідки МСЕК від 01.12.2023 року серії АВ №1105688, [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності до 01.12.2024 року, що в розумінні п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» є підставою для звільнення від сплати судового збору. Таким чином, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України та п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», слід компенсувати АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 588,56грн. за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі наведенного та

Outcome: partial