Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача Заявник [PERSON] звернулася в суд із заявою, в якій просить суд встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , який народився в селі Старовірівка Шевченківського району Харківської області та помер [INFO] в селі Работине Пологівського району Запорізької області, є сином [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в селі Старовірівка Шевченківського району Харківської області. В обґрунтування заяви посилалася, що [INFO] в селі Роботине Пологівського району Запорізької області на війні загинув її син [PERSON] . Звернувшись до Військової частини [NUMBER] Національної Гвардії України з питання виплати їй грошового забезпечення за померлого військовослужбовця - солдата [PERSON] , вона отримала відмову у проведенні зазначеної виплати, в зв`язку з неможливістю підтвердження родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як сином та батьком, через наявні розбіжності в написанні імені батька загиблого у свідоцтві про розірвання шлюбу між батьками військовослужбовця та у свідоцтві про смерть. Постилалася, що згідно зі свідоцтвом про смерть батька [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] в селі Староверівка Шевченківського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Староверівської сільської ради Шевченківського району Харківської області 27.05.2016. Зауважувала, що у вказаному свідоцтві про смерть батько загиблого військовослужбовця та її сина зазначений, як « [PERSON] ». Водночас, у свідоцтві про розірвання шлюбу між батьками [PERSON] зазначено, що шлюб розірвано між [PERSON] та [PERSON] , після розірвання шлюбу дружині залишено прізвище « [PERSON] ». Посилалася, що у свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . У паспорті громадянина України, виданому на ім`я [PERSON] , відомості про батька загиблого [PERSON] зазначено ім`я « [PERSON] », а не « [PERSON] ». Зауважувала, що у всіх інших документах, що видавалися та складалися стосовно [PERSON] , зазначалося ім`я [PERSON] , як « [PERSON] », а не « [PERSON] ». За вказаних обюставин, як про це зазначала заявниця, в свідоцтві про розірвання шлюбу між батьками [PERSON] , в якому зазначено про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , було допущено помилку, а саме неправильно зазначено ім`я [PERSON] - замість « [PERSON] » зазначено « [PERSON] ». Зазначила, що внаслідок зазначеної помилки вона не може підтвердити родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] , як сином та батьком, та отримати виплату грошового забезпечення померлого військовослужбовця - солдата [PERSON] , її сина, в зв`язку з чим змушена звернутися до суду з даною заявою. Рух справи Московський районний суд м.Харкова ухвалою від 14.12.2023 відкрив провадження у справі, ухвалив розгляд справи здійснювати за правилами окремого провадження, призначив справу до судового розгляду. Аргументи учасників справи Від заінтересованої особи - Військової частини [NUMBER] Національної Гвардії України 28 лютого через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на заяву, в якому представник заінтересованої особи просить суд залишити заяву без задоволення. В обґрунтування обраної позиції посилався, що на переконання військової частини [NUMBER] факт того, що [PERSON] є сином [PERSON] не викликає сумнівів, оскільки у свідоцтві про народження [PERSON] зазначено, що його батьком є [PERSON] , а відтак, факт родинних відносин не потребує додаткового підтвердження. Зазначив, що у даному випадку має місце неправильність запису в акті цивільного стану [PERSON] , а тому, як на думку заінтересованої особи, заявниці необхідно встановлювати факт неправильності запису імені [PERSON] в свідоцтві про розірвання шлюбу, а потім вносити зміни до відповідного актового запису та отримувати відповідний витяг (свідоцтво). Участь у справі заявника та заінтересованої особи Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, засобом електронного поштового зв`язку надіслала на адресу суд заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи за її відсутності, у поданій заяві вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Військової частини [NUMBER] Національної Гвардії України у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, про причини неявки не повідомив, скористався процесуальним правом на подання відзиву на заяву, клопотань про відкладення розгляду справи від представника заінтересованої особи на адресу суду не надходило. Беручи до уваги обставини того, що заявник та заінтересована особа належним чином та своєчасно повідомлялися про дату, час і місце судового засідання, від заявниці надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності вказаних учасників справи. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом Як убачається з копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Шевченківським РВ УМВС України в Харківській області, він виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Шипувате Великобурлуцького району Харківської області (а.с. 14-15). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Староверівською сільрадою Шевченківського району 18.04.1983, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (відомості зазначені російською мовою) (а.с. 13). Відповідно до довідки №13 від 29.01.2024, виданої за підписом в.о. старости Шевченківської селищної ради Старовірівського старостинського округу Ольги Гриценко, згідно з книгами погосподрського обліку за адресою: [ADDRESS] з 1982 року по 2016 рік були зареєстровані: у період часу з 01.01.1983 по 1985: [PERSON] - голова родини, [PERSON] - дружина, [PERSON] - дочка, [PERSON] - дочка, [PERSON] - син, [PERSON] - син (відомості зазначені російською мовою); у період з 1986 по 1990 роки були зареєстровані: [PERSON] - голова родини, [PERSON] - дружина, [PERSON] - дочка, [PERSON] - син, [PERSON] - син, [PERSON] - дочка, [PERSON] - онук, [PERSON] - зять (відомості зазначені російською мовою); у період часу з 1991 по 1995 роки були зареєстровані: [PERSON] - голова родини, [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - син (відомості зазначені російською мовою); у період часу з 1996 по 2000 роки були зареєстровані: [PERSON] - голова родини, [PERSON] - син, [PERSON] - син (відомості зазначені російською мовою); у період з 2001 по 2020 роки були зареєстровані: [PERSON] - голова родини та [PERSON] - син, зазначено, що [INFO] [PERSON] помер (а.с. 17-18). З копії погосподарської книги, яка велася за адресою - [ADDRESS] , проживали та перебували на реєстраційному обліку, серед інших - [PERSON] , [INFO] - чоловік, [PERSON] , [INFO] - дружина, та [PERSON] , [INFO] - син (відомості зазначені російською мовою) (а.с. 31). З огляду на наведене вище, убачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у період часу з 1982 року по 1996 рік проживали разом та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та [INFO] в них народився син - [PERSON] . Як убачається з копії військового квитка серії [NUMBER] , виданого 10 грудня 1964 року, він виданий на ім`я [PERSON] (російською мовою), [INFO] (а.с. 16). Матеріали справи містять копію трудової книжки, заведеної 15.09.1959 на ім`я [PERSON] (російською мовою), 1941 року народження, яка містить відомості щодо трудової діяльності [PERSON] (а.с. 32-38). [INFO] у віці 75 років [PERSON] помер, про що Виконавчим комітетом Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області було складено відповідний актовий запис №12 та 27.05.2016 видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10). Як убачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 09 червня 1992 року, шлюб, зареєстрований Відділом РАЦС Куп`янського виконкому Харківської області між [PERSON] та [PERSON] (російською мовою) було розірвано, про що у книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу проведено запис за №41, після розірвання шлюбу прізвище дружини залишилося, як « [PERSON] » (а.с. 11). За вказаних обставин, у свідоцтві про розірвання шлюбу було допущено помилку в написанні імені [PERSON] , зазначено ім`я [PERSON] , як « [PERSON] », замість правильного - « [PERSON] » (російською мовою - [PERSON] ). Як убачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 04.06.1993 Московським відділом РАЦС м. Харкова, 04.06.1993 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на « [PERSON] » (а.с. 12). Згідно з копією паспорта серії [NUMBER] , його видано на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Як убачається з відповіді на заяву №40/17/11-152 від 05.01.2024, скерованої Військовою частиною [NUMBER] Національної Гвардії України на ім`я [PERSON] за підписом т.в.о. командира військової частини [NUMBER] , на заяву [PERSON] від 22.11.2023 останній повідомлено щодо виплати їй грошового забезпечення військовослужбовця - солдата [PERSON] їй необхідно додати документ про те, що батько військовослужбовця [PERSON] , у свідоцтві про розірвання шлюбу між батьками військовослужбовця - [PERSON] , та в свідоцтві про смерть - [PERSON] , є однією особою (а.с. 9). Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду У відповідності до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Правилами ст. 15, 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положеннями ст. 124, 129 Конституції України гарантовано, що задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За змістом п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За правилами п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 7 постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Так, як убачається з прохальної частини заяви [PERSON] , вона просить встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , який народився в селі Староверівка Шевченківського району Харківської області та помер [INFO] в селі Роботине Пологівського району Запорізьковї області, дійсно є сином [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в селі Старовірівка Шевченківського району Харківської області. У свою чергу, як це убачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Староверівською сільрадою Шевченківського району 18.04.1983, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (відомості зазначені російською мовою) (а.с. 13). Відтак, факт того, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , знаходить своє підтвердження належним та достовірним доказом. Крім того, суд звертає увагу, що заінтересованою особою - Військовою частиною [NUMBER] Національної Гвардії України не оспорюється той факт, що [PERSON] є сином [PERSON] , а відтак, заявниця [PERSON] просить встановити факт, який і так знаходить своє підтвердження належним та достовірним доказом - свідоцтвом про народження [PERSON] . Водночас, як це убачається з відповіді на заяву №40/17/11-152 від 05.01.2024, скерованої Військовою частиною [NUMBER] Національної Гвардії України на ім`я [PERSON] за підписом т.в.о. командира військової частини [NUMBER] , на заяву [PERSON] від 22.11.2023 останній повідомлено щодо виплати їй грошового забезпечення військовослужбовця - солдата [PERSON] їй необхідно додати документ про те, що батько військовослужбовця [PERSON] , у свідоцтві про розірвання шлюбу між батьками військовослужбовця - [PERSON] , та в свідоцтві про смерть - [PERSON] , є однією особою (а.с. 9). Таким чином, військовою частиною [NUMBER] НГУ роз`яснено [PERSON] , що для виплати їй грошового забезпечення військовослужбовця [PERSON] (її сина) їй необхідно надати докази того, що [PERSON] та [PERSON] це одна й та сама особа. Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Тлумачення частини першої статті 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішення спору про право. Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Як убачається з матеріалів справи та як про це зазначалося судом вище, заявниця позбавлена можливості отримати виплату грошового забезпечення військовослужбовця [PERSON] (її сина), оскільки має місце неправильність запису в акті цивільного стану - у свідоцтві про розірвання шлюбу батьків [PERSON] . Порядок внесення змін в записи актів громадянського стану передбачений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року та Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання. Вказані норми передбачають, що внесення змін у записи актів громадянського стану при наявності достатніх підстав і при відсутності спору між заінтересованими особами провадяться органами реєстрації актів громадянського стану. Відмова органів реєстрації актів громадянського стану виправити або змінити запис може бути оскаржена до суду. Відповідно до статей 4, 26 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року (в редакції Закону від 12 лютого 2015 року №191-VІІІ) органи державної реєстрації актів цивільного стану (центральний орган, відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головних управлінь юстиції в областях, районних у містах, міськрайонних управлінь юстиції належать до органів виконавчої влади. Дії або бездіяльність працівника органу державної реєстрації актів цивільного стану можуть бути оскаржені до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, Міністерства закордонних справ України та/або до суду. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Наведене свідчить про те, що у разі коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно положень вищезазначеної норми. При розгляді цих справ суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові, прийнятій 08 грудня 2021 року по справі №464/6696/20, провадження №61-13755св21. З огляду на наведене вище та, враховуючи, що факт того, що [PERSON] є сином [PERSON] знаходить своє підтвердження належним та достовірним доказом - свідоцтвом про народження [PERSON] , беручи до уваги, що Військовою частиною [NUMBER] Національної Гвардії України даний факт не ставиться під сумнів, водночас, Військовою частиною [NUMBER] Національної Гвардії України заявниці [PERSON] відмовлено у виплаті їй грошового забезпечення військовослужбовця - солдата [PERSON] через відсутність доказів, які б свідчили про те, що батько військовослужбовця [PERSON] та [PERSON] це одна й та сама особа, то факт, який [PERSON] просить встановити, не породжуватиме для неї жодних юридичних наслідків. Водночас, суд звертає увагу, що правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України унормовано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, як це закріплено положеннями ч. 3 ст. 13 ЦПК України. Ураховуючи наведене вище, суд не знаходить підстав для задоволення заяви [PERSON] .

Outcome: dismissed