Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

Представник позивача - адвокат Наталюк Н.М. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у даній цивільній справі мотивуючи свої вимоги наступним. Позивач [PERSON] поніс витрати на професійну правничу допомогу відповідно до договору про надання правової допомоги № 450 від 07.09.2022 року на суму 7000 грн та 14000 грн. Таким чином, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 21000 грн, а також витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи в сумі 5735 грн 52 коп. Представник позивача Наталюк Н.М. у судове засідання не з`явився, але надав заяву у якій просить розглядати справу у його відсутність. Представник відповідача - фермерського господарства «Чернишова Івана Гавриловича» - Чернишов І.Г. у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Представник відповідача - фермерського господарства «Чернишова Івана Гавриловича» - Терлич В.Г. надіслав до суду заперечення, у якому заперечував проти задоволення заяви через неналежне обґрунтування вимог. Питання про стягнення витрат за проведення почеркознавчої експертизи вирішено в ухваленому рішенні суду. Розділ 1 Договору № 450 «Предмет договору» не місить конкретизації щодо справи в межах якої надається правова допомога. Розділ 2 Договору № 450 (пункти 2.1.5--2.1.8) містить посилання про надання правової допомоги в господарських, адміністративних справах, посилання на захист інтересів Клієнта під час процедур адміністративного оскарження податкових повідомлень рішень, в кримінальних провадженнях, тощо. Саме умови договору між адвокатом та клієнтом повинні обґрунтовувати розрахунок витрат на правничу допомогу, яку сторона позивача вимагає до стягнення з відповідача. Розділ 4 Договору № 450 містить посилання в пункті 4.2. що сума гонорару визначається адвокатом в актах про надання правової допомоги. Дані акти відсутні в матеріалах справи і не надані адвокатом на підтвердження розміру гонорару. Пункт 4.3. Договору № 450 визначає розмір гонорару за 1 годину роботи адвоката в 800 грн. Натомість розрахунок який надав адвокат суду місить посилання на фіксовану ціну участі в судових засіданнях 1000 грн, яка відсутня в умовах договору, а посилання що за результатами роботи складається акт виконаних робіт, який містить облік робочого часу затраченого адвокатом не виконано адвокатом під час звернення до суду, оскільки такий акт відсутній в справі і не доданий до заяви про ухвалення додаткового рішення. Самі розрахунки суми гонорару за надану правничу допомогу містять посилання на участь адвоката в судових засіданнях загальною кількістю 12 по 1000 грн за кожне судове засідання. Проте в розрахунках не наведено ні дат, ні тривалості цих судових засідань. Призначені судові засідання суддею Волковою О.М. жодного разу не проводились. З 23.11.2023 року справа розглядалась суддею Мамаєвим В.А., проте сторони приймали участь в засіданнях лише 20.12.2023 року, 15.01.2024 року та 31.01.2024 року в режимі відеоконференцій. Розрахунок 2 суми гонорару містить посилання на 5 годин витрачених адвокатом на вивчення матеріалів справи та представництво інтересів Клієнта по вартості 1 години в 800 грн. Проте представництво інтересів Клієнта відбувається саме під час судових засідань, які обраховані окремо, а відсутність конкретики які саме матеріали справи вивчав адвокат унеможливлюють визначитись з реальністю адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), та відповідність критерію розумності їхнього розміру, враховуючи з конкретні обставини справи. Квитанції на 7000 грн та 14000 грн, які адвокатом долучені до справи в обґрунтування факту оплати гонорару, є неналежними доказами сплати коштів, оскільки не відповідають формам первинних бухгалтерських документів які використовуються під час грошових розрахунків між адвокатом та Клієнтом. Представником позивача не дотримані вказані вище вимоги закону, очевидна неспівмірність витрат на правничу допомогу, виходячи з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а тому просить відмовити в задоволенні Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення. Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 01.02.2024 року позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю, зобов`язано фермерське господарство «Чернишова Івана Гавриловича» усунути перешкоди у користування земельною ділянкою кадастровий номер 6823387000:10:001:0273 площею 2,0000 га, що належить на праві власності [PERSON] , шляхом повернення земельної ділянки [PERSON] . Також вирішено питання про розподіл судового збору та витрат, пов`язаних із залученням експерта, а саме стягнуто з фермерського господарства «Чернишова Івана Гавриловича» на користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок; стягнуто з фермерського господарства «Чернишова Івана Гавриловича» на користь [PERSON] витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи у розмірі по 5735 (п`ять тисяч сімсот тридцять п`ять) гривень 52 копійки. Питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу не вирішувався. Оскільки відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України представником позивача зроблено заяву про надання суду доказів таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Тому суд відповідно до вимог п. 5 ч. 7 ст. 265 ЦПК України призначив судове засідання для вирішення питання щодо витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами 1-6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 цього Закону). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону № 5076-VI). Професійну правничу допомогу у даній справі позивачу надавав адвокат Наталюк Назар Миколайович відповідно до договору про надання правової допомоги від 07.09.2022 року № 450. До вказаного договору про надання правової допомоги від 07.09.2022 року № 450 додано розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу, а саме: 1. зустріч з клієнтом та надання консультації - 0,25 год. х 800 грн = 200 грн; 2. складання позовної заяви - 4,0 год. х 800 грн = 3200 грн; 3. складання клопотання про призначення почеркознавчої експертизи - 1,0 год. х 800 грн = 800 грн; 4. складання клопотання про витребування доказів - 1,0 год. х 800 грн = 800 грн; 5. участь у судових засіданнях - 1 с/з - 1000 грн х 2 = 2000 грн. Також до договору про надання правової допомоги від 07.09.2022 року № 450 додано розрахунок 2 суми гонорару за надану правничу допомогу, а саме: 1. вивчення матеріалів справи та представництво інтересів клієнта - 5,0 год. х 800 грн = 4000 грн; 2. участь у судових засіданнях - 1 с/з - 1000 грн х 10 = 10000 грн. На виконання вимог договору про надання правової допомоги від 07.09.2022 року № 450 оплата послуг адвоката Наталюка Н.М. у розмірі 21000 грн підтверджується квитанціями від 13.09.2022 року на суму 7000 грн та від 05.02.2024 року на суму 14000 грн. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що вказано у ч. 6 ст. 137 ЦПК України. Представником відповідача Терличем В.Г. подано клопотання про зменшення розміру судових витрат у якому через очевидну неспівмірність витрат позивача на правничу допомогу, виходячи з критерію реальності адвокатських послуг та критерію розумності їхнього розміру просить відмовити в задоволенні Суд вправі зменшувати розмір витрат на правову допомогу, в разі заявлення іншою стороною клопотання про їх не співмірність. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.03.2018 року (справа № 907/357/16). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява N 19336/04) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд погоджується з доводами представника відповідача Терлича В.Г. про те, що питання про розподіл витрат на проведення судової почеркознавчої експертизи у розмірі 5735 грн 52 коп. вирішене судом при ухваленні рішення Віньковецького районного суду від 01.02.2024 року, а тому клопотання представника позивача про стягнення з відповідача цих судових витрат є необґрунтованим і задоволенню не підлягає. Також суд погоджується з доводами представника відповідача Терлича В.Г. про порушення принципу реальності при визначені представником позивача розміру витрат на професійну правничу допомогу. Так, відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону № 5076-VI передбачено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. Також відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону № 5076-VI до договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права, а отже виконання договору про надання правничої допомоги є обов`язковим для сторін в силу ст. 629 ЦК України. Згідно п. 4.3 Договору про надання правової допомоги від 07.09.2022 року № 450 (надалі Договір № 450) за правову допомогу, передбачену п.п.1.1. Договору Клієнт сплачує Адвокату винагороду, розмір якої визначається виходячи з вартості 1 години роботи - 800 грн. За результатами роботи складається акт виконаних робіт, який містить облік робочого часу затраченого адвокатом. Тому суд вважає порушенням критерію реальності і співмірності при визначені представником позивача вартості витрат на правничу допомогу за участь у судових засідань виходячи із фіксованої вартості - 1000 грн за 1 судове засідання, оскільки Договором № 450 передбачено обов`язок Клієнта (Позивача) сплачувати Адвокату винагороду лише виходячи з вартості 1 години роботи - 800 грн. Верховний суд у своїй постанові від 09.12.2021 року у справі № 922/3812/19 дійшов висновку, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Аналогічні правові висновки Верховного Суду викладені у постановах від 06 березня 2019 року у справі N 922/1163/18, від 07 вересня 2020 року у справі N 910/4201/19, від 19 листопада 2021 року у справі N 910/4317/21. Також не відповідає дійсності і кількість судових засідань у яких, як зазначає представник позивача, він взяв участь - 12 судових засідань, оскільки він взяв участь лише в 5 судових засіданнях. Судом проведено розрахунок часу протягом якого представник позивача брав участь у 5 судових засіданнях: 01.12.2022 року 49 хв. (а.с. 53-57 Том № 1); 27.01.2023 року 95 хв. (а.с. 91-95 Том № 1); 02.03.2023 року 50 хв. (а.с. 161-162 Том № 1); 15.01.2024 року 87 хв. (а.с. 65-66 Том № 1); 31.01.2024 року 24 хв. (а.с. 73-74 Том № 2). Тому реальний час, який представник позивача взяв у судових засіданнях, склав 305 хв. = 5 год. 05 хв., а реальна вартість такої послуги складає 5 год. 05 хв. х 800 грн/год. (60 хв.) = 4066 грн 67 коп. Тому інша частина винагороди Адвоката за участь у судових засіданнях у розмірі 7933 грн 33 коп. (12000 грн - 4066 грн 67 коп.) не відповідають критерію реальності та співмірності, а отже є необґрунтованою. Також суд погоджується з доводами представника відповідача Терлича В.Г. про те, що виокремлення представником позивача у розрахунку 2 суми гонорару за надану правничу допомогу від 05.02.2024 року такої послуги - вивчення матеріалів справи та представництво інтересів клієнта як самостійного виду адвокатських послуг не відповідає критеріям обґрунтованості, дійсності та розумності, оскільки дана послуга охоплюється послугою участі Адвоката у судових засіданнях, так як представництво це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному судочинстві перед фізичними та юридичними особами (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI), тобто Адвокат захищаючи інтереси Клієнта у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи здійснює представництво Клієнта. Таким чином, реальні витрати на професійну правничу допомогу склали 9066 грн 67 коп. (21000 грн - 7933 грн 33 коп. - 4000 грн), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а отже заява представника позивача Наталюка Назара Миколайовича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню частково, а у стягненні судових витрат за проведення експертизи необхідно відмовити.

Outcome: partial