Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-29 00:00:00

ТОВ «Глобал спліт» звернулось до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що\~ 04.08.2021 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5/3669581, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит на споживчі потреби\~ в сумі 280 000, 00 грн. на строк 60 місяців з 04.08.2021\~ до 03.08.2026 зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10% річних. Крім того, за кредитної заборгованості відповідач зобов`язався сплачувати комісію у розмірі 1,50% від суми кредиту щомісячно. 29.08.2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал спліт»\~ було укладено договір № 4-2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимог, відповідно до якого право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 5/3669581 від 04.08.2021 відступлено позивачу. 15.09.2023 відбулась передача права вимоги за вказаним кредитним договором до ТОВ «Глобал спліт» з дати підписання відповідного реєстру прав вимоги за зразком згідно Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги. В цей же день АТ «Креді Агріколь Банк» направило відповідачу повідомлення про те, що відбулось відступлення прав вимоги до ТОВ «Глобал спліт» та необхідність погашення кредитної заборгованості в розмірі 206709,86 грн., яка складається з: строкової заборгованості в сумі 1675,53 грн.; простроченої заборгованості у сумі 103895,52 грн.; нарахованих відсотків у сумі 322,58 грн.; прострочених відсотків у сумі 16816,23 грн.; комісії у сумі 4200 грн.; простроченої комісії у сумі 79800,00 грн. Оскільки відповідач в добровільному порядку не сплачує вказані кошти, позивач змушений звернутись до суду з відповідним позовом. Ухвалою від 12 грудня 2023 року суд постановив розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду подала, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило. Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач у поданій до суду заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 04 серпня 2021 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №5/3669581, відповідно до якого банк надав відповідачу\~ кредит у сумі 280 000 грн. строком на 60 місяців - з 04 серпня 2021 року до 03 серпня 2026 року включно. Згідно з п. 1.4.1 п. 1.4. вказаного кредитного договору відповідач зобов`язався сплачувати банку процентну винагороду щомісячно у розмірі 10.00 % річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором. Відповідно до п. 1.4.2 п.1.4 договору відповідач також зобов`язався також сплачувати комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 1,50 % від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 договору. Пунктом 2.6 зазначеного кредитного договору передбачено, що банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав за договором, а також за договорами про забезпечення, будь-якій третій особі і повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про позичальника та третіх осіб, з якими укладено договори про забезпечення, яка необхідна або яку банк вважатиме доцільною. Відповідно до пам`ятки клієнту за кредитним договором №5/3669581 від 04.08.2021, підписаної сторонами кредитного договору, [PERSON] засвідчив, що проінформований про умови кредитування та умови дострокового погашення кредиту, а також про додаткові можливості . У додатку №1 до договору №5/3669581 від 04.08.2021, підписаним сторонами договору, відображена таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (в т.ч. графік платежів по кредиту, ануїтет). 22.07.2021 відповідач підписав паспорт споживчого кредиту та Додаток 1 до паспорта споживчого кредиту (продукти «Готівковий кредит «Свобода», «Споживчий кредит «Партнерський»), який передбачає суму кредиту, строк кредитування, мету отримання, спосіб та строк надання кредиту тощо. В цей же день [PERSON] підписав заяву-анкету №0 0104255-22072021-001 на отримання готівкового кредиту «Свобода» . АТ «Креді Агріколь Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується випискою з рахунку, відкритого на ім`я [PERSON] . Відповідно до договору про відступлення права вимоги №4-2023 від 29.08.2023 АТ «Креді Агріколь банк»» (первісний кредитор) відступило ТОВ «Глобал спліт» (новий кредитор) права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Згідно з п. 3.1. Договору відступлення права вимоги право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора з дати підписання ними відповідного реєстру прав вимоги за зразком, наведеним в Додатку №1 до договору, що становить його невід`ємну частину та складається з обов`язковим зазначенням інформації (реквізитів) за переліком, що міститься в Додатку №4 до цього Договору та зарахування коштів у розмірі Ціни договору на рахунок первісного кредитора, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей за кредитним договором. Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Як вбачається з витягу з Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги №4-2023 від 29.08.2023 (Реєстр прав вимоги №1) від 15.09.2023 АТ «Креді Агріколь Банк» відступило ТОВ «Глобал спліт» за реєстровим номером 483 право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №5/3669581 від 04.08.2021 у сумі 206709,86 грн. Відповідно до платіжних інструкцій № 150 та №4884 від 18 вересня 2023 року ТОВ «Глобал спліт» здійснило оплату АТ «Креді Агріколь Банк» за відступлення права вимоги за Договором №4-2023 від 29.08.2023 у сумах 12944500,00 грн та 125610,10 грн. 15.09.2023 АТ «Креді Агріколь Банк» на адресу проживання відповідача направив повідомлення, в якому поінформував останнього про відступлення права вимоги ТОВ «Глобал спліт», необхідність виконання зобов`язань за кредитним договором у розмірі 206709,86 грн. на користь нового кредитора ТОВ «Глобал спліт» із зазначенням реквізитів для погашення заборгованості та інформації для зв`язку з новим кредитором. Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором №5/3669581 від 04.08.2021, укладеного між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] , згідно з яким заборгованість станом на 15.09.2023 становить 206709,86 грн та складається із: строкової заборгованості в сумі 1675,53 грн.; простроченої заборгованості у сумі 103895,52 грн.; нарахованих відсотків у сумі 322,58 грн.; прострочених відсотків у сумі 16816,23 грн.; комісії у сумі 4200 грн.; простроченої комісії у сумі 79800,00 грн. Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частинами 1 та 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦПК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. [PERSON] , будучи вільним в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, та будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписавши кредитні документи, погодив таким чином умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Таким\~ чином передана за правом вимоги до нового кредитора ТОВ «Глобал спліт» заборгованість в розмірі 122709,86 грн, яка складається із строкової заборгованості в сумі 1675,53 грн., простроченої заборгованості у сумі 103895,52 грн., нарахованих відсотків у сумі 322,58 грн., прострочених відсотків у сумі 16816,23 грн, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення заборгованості по простроченій комісії в розмірі 4200,00 грн та нарахованій поточній комісії в розмірі 79800,00 грн, то суд виходить з наступного. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемним. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Частиною четвертою статті 42 Конституції України передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Згідно зі статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 (у редакції, чинній на момент укладення спірного кредитного договору), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини третьої статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виходячи зі змісту вказаних норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Оскільки надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при реалізації прав та обов`язків за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами. Оскільки сплата позичальником винагороди за надання фінансового інструменту та винагороди за проведення додаткового моніторингу є платою за послуги, що супроводжують кредит в даному випадку, тому пункти договору, які передбачають сплату такої винагороди є нікчемними, у зв`язку з чим підстави для нарахування банком комісії на підставі нікчемних умов договору є безпідставними і вказані кошти не підлягають сплаті позичальником. Такі висновки викладені Верховним Судом в постанові від 07 червня 2023 року у справі № 686/14530/15 (провадження № 61-13299св22). Згідно з п. 1.4.2 кредитного договору комісійна винагорода у розмірі 1,50% від суми кредитом нараховується за давання банком супровідних послуг з обслуговування кредитної заборгованості, що включає в себе: послуги з розрахунку суми чергового та наспаних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касового обслуговування заборгованості за договором та надання інформаційно-консультаційних послуг, під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через системи дистанційного обслуговування в режимі 24/7 та через довідковий центр банку, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів, тощо. Враховуючи те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги Банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд приходить до висновку про те, що положення пункту 1.4.2 кредитного договору № 5/3669581 від 04.08.2021 є нікчемними. Таким чином, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по простроченій комісії та нарахованій поточній комісії необхідно відмовити з підстав їх необґрунтованості. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. За змістом ч.1,2 наведеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжної інструкції №4948 від 01.12.2023 позивач сплатив 3100 грн. 65 коп. судового збору за звернення до суду з наведеним позовом. Враховуючи, що позов підлягає до часткового задоволення з відповідача на користь позивача належить стягнути 1840,64 грн понесених позивачем витрат по сплаті судового збору, розрахованих пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Докази на понесення позивачем будь-яких інших судових витрат матеріали справи не містять. На підставі наведеного,

Outcome: partial