Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

У листопаді 2023 року АТ «Акцент -Банк» звернулись до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.01.2019 року станом на 30.09.2023 року у розмірі 33351,32 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 2684 грн. 00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.01.2019 року [PERSON] приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» з метою укладання кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач, підписавши анкету - заяву, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті https://a-bank/com/ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов вказаного кредитного договору станом на 30.09.2023 року заборгованість по поверненню кредиту становить 33351 грн. 32 коп., з яких: - заборгованість за кредитом 20839 грн. 49 коп., - заборгованість за відсотками 12511 грн. 83 коп. Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу SMS-повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «Акцент-Банк». Посилаючись на наведені обставини та положення ст. ст. 525, 526, 527, 530, ч.1 ст. 598, ст. ст. 599, 610, ч. 2 ст. 615, ст. ст. 629, 1050, 1054 ЦК України, просить стягнути на свою користь із відповідача вказану суму заборгованості. Ухвалою судді від 07.11.2023 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 18.12.2023 року на адресу суду надійшов відзив відповідачки, в якому остання просила відмовити у позовних вимогах, оскільки не укладала ніяких договорів із позивачем, відсутні підтвердження надання кредитних коштів, а також із наданого розрахунку заборгованості неможливо встановити формування заборгованості та її складові. 18.12.2023 року ухвалою суду витребувано у АТ «АКЦЕНТ БАНК» оригінали платіжних доручень про надання [PERSON] суми кредиту та кредитну справу [PERSON] . 22.01.2024 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив. 01.02.2024 року витребувано у АТ «АКЦЕНТ БАНК» інформацію про розмір загальної суми кредитних коштів, перерахованих банком [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) по кредитному договору б/н (внутрішньобанківський референт SAMABWFC00001894952) від 26.01.2019 року у період з 26.01.2019 по 30.09.2023 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, в поданому до суду клопотанні просить слухати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідачки подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, Оскільки в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенню ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено, що 26.01.2019 року відповідачем [PERSON] підписано анкету - заяву про приєднання до надання АТ «Акцент-Банк» банківських послуг без зазначення інформації про використання кредитної картки, виду послуги та бажаного розміру кредитного ліміту, із зазначенням про згоду позичальника про ознайомлення з договором про надання банківських послуг. Згідно довідки за картами, [PERSON] відкрито рахунок і видано картку № [NUMBER] , строком дії до вересня 2026 року. Як вбачається з довідки за лімітами, [PERSON] 26.01.2019 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 0,00 грн., який неодноразово було збільшено до 20900 грн. Згідно наданого банком розрахунку заборгованості за договором № б/н від 26.01.2019, укладеним між АТ «Акцент-Банк» та клієнтом [PERSON] , станом на 30.09.2023 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 33351,32 грн. 77 коп., з яких: - 20 839 грн. 49 коп. - заборгованість за тілом кредиту; - 12 511 грн. 83 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. Одночасно до матеріалів позовної заяви банком надана підписана позичальником копія Паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», яка містить умови кредитування за двома різними кредитними продуктами картка «Універсальна» та картка «Універсальна Gold» без зазначення конкретного обраного відповідачем кредитного продукту, як в цьому паспорті, так і в окремому документі. Натомість зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації наведеної у цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, та про актуальність наданої інформації, яка зберігає чинність та є актуальною до: 01.07.2019. При цьому відповідачем підтверджено лише про отримання ним повної інформації для можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації. Позивачем не надано підтвердження про узгодження та підписання позичальником Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент -Банк» та витягу з Тарифів та умов користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD», витяг з яких наданий банком без прив`язки їх до дати складення. Зміст «Паспорту споживчого кредиту» по суті є інформацією, у якій перелічені фінансові умови надання платіжних карток «Універсальна», «Універсальна GOLD» з отриманням для використання кредитного ліміту коштів, зі сплатою за їх користування процентів за розмірами базових процентних ставок відповідно: - 7,8% в місяць (58,23% річних) для картки «Універсальна»; - 7,4 % в місяць (56,44% річних) для картки «Універсальна ГОЛД» на залишок заборгованості при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту. При цьому має місце позначка, що ця інформація у «Паспорті споживчого кредиту» зберігає чинність та є актуальною до 01.07.2019 року, у якій одночасно міститься застереження, що умови договору про споживчий кредит, який буде обраний позичальником, можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та залежатимуть від проведеної оцінки кредитоспроможності споживача. За змістом статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та статті 9 Закону України «Про споживчий кредит» на кредитодавця покладається відповідальність щодо інформації споживача про умови кредитування до укладення між сторонами самого договору. Така інформація надається споживачу у письмовому вигляді та надає йому можливість визначитися з кредитним продуктом, який у подальшому він може обрати та укласти споживчий кредит на визначених сторонами умовах. Тому така інформація не є тотожною умовам договору, який сторони підписують та цим підписанням визначають суттєві умови договору кредитування, в тому числі і у відповідності до розділу ІІІ Закону України «Про споживчий кредит». За таких обставин приєднаний Банком до матеріалів позову Паспорт споживчого кредиту не визначає конкретних умов кредитування між сторонами, які ними узгодженні шляхом підписання анкети-заяви, в тому числі, з огляду на те, що паспорт містить різні умови кредитування за різними кредитними продуктами, посилання на які в анкеті заяві позичальника відсутні, а також не зазначено вид бажаної банківської послуги, яку споживач бажає отримати, як-от кредит або депозит, відкриття поточного рахунку тощо. Отже, незважаючи на те, що договір, укладений між сторонами повинен складатися із підписаних сторонами анкети-заяви позичальника щодо приєднання, тарифів надання кредиту, умов і правил надання банком послуг та правил користування платіжною карткою, позичальником підписана тільки анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», та не узгоджено з банком інші складові договору про надання банківських послуг, зокрема, розмір відсотків, так як «Умови та Правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» ним не підписані. Підписання Паспорту споживчого кредиту із зазначенням про те, що ця інформація зберігає чинність та є актуальною в банківській установі до 01.07.2019 року, не є безумовним свідченням позичальника щодо обрання ним певного кредитного продукту на конкретну суму з певними умовами кредитування. Зазначене узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду, зробленим у постанові від 23 травня 2022 року під час розгляду справи № 393/126/20 про те, що під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. У відповідності до положень статті 263 ЦПК України цей правовий висновок обов`язковий для застосування до правовідносин, що виникли між учасниками даної цивільної справи. Відповідно до частини 1 і 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору приєднання, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, і повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, то банк має обов`язок підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме такі умови, які ним надані, і не інші. Відтак, положеннями статей 633, 634 ЦК України презюмується, що другий контрагент (споживач послуг банку) може приєднатися лише до тих умов, з якими він ознайомлений. За такого та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін по сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов без зазначення дати їх складення, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки вони достовірно не підтверджують вказаних обставин, а паспорт споживача містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, та з його змісту слідує, що умови кредитування можуть відрізнятися від умов договору про споживчий кредит. У відповідності до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника разом з позикою і процентів від її суми, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до частини 1 статті 1056 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договору) процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Разом із тим, як встановлено із матеріалів справи у анкеті-заяві позичальника [PERSON] від 26.01.2019 року відсутні умови договору про встановлення розміру процентів за користування кредитом. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення із відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості по відсоткам за користування кредитом у сумі 12511 грн. 83 коп. Такого висновку суд дійшов з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, яку суд має враховувати при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин у відповідності до частини четвертої статті 263 ЦПК України. Разом із цим, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав в судовому порядку шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Виходячи із наведеного, та зважаючи на подані позивачем докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення із відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості за кредитом в сумі 20839 грн. 49 коп. За змістом ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, із [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог судовий збір в сумі 1677 грн. 50 коп.

Outcome: partial