Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

Представник позивачки, адвокат Кузьмінов Д.В. звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 04.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною, та зареєстрований в реєстрі за № 6477, про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором № 99475737 від 27.08.2012 за період з 16.06.2018 по 16.07.2018 в розмірі 11964,84 грн; стягнути з відповідача на користь позивачки грошові кошти в розмірі 2965,77 грн., стягнуті на підставі виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 6477; судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 27 серпня 2012 року вона уклала кредитний договір № 99475737 з ПАТ «Банк Русский Стандарт» про надання кредиту з відкриттям карткового рахунку, строк дії якого три роки, тобто до 28.08.2014. 04.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко Аллою Вікторівною відкрито виконавче провадження ВП № 65972236 на підставі виконавчого напису № 6477 від 04.06.2021 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. Зі змісту виконавчого напису вона дізналася, що нею не сплачено в строк кошти за кредитним договором № 99475737 від 27.08.2012 року укладеним між нею та ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард». Вказує, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо розміру заборгованості, чим порушив вимогу закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та її позиції та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Зазначає, що кредитний договір було укладено 27 серпня 2012 року, строком на три роки, тобто строк позовоної давності сплинув. Отже, на підставі документів, наданих відповідачем третій особі із заявою про вчинення виконавчого напису, не можна встановити безспірність вимог відповідача до позивача, а отже виконавчий напис вчинено з порушенням закону. Відповідно до пункту 3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Кінцевою датою сплати була 28.08.2014, а виконавчий напис виданий 04.06.2021 року отже, вважає виконавчий напис вчинено не законно із грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій, і відповідачем пропущено строк, протягом якого він міг звернутися із заявою про вчинення оскар жуваного виконавчого напису. Тому вважає, що виконавчий напис № 6477 від 04 червня 2021 року має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою від 09 листопада 2023 року позовну заяву адвоката Кузьмінова Д.В. в інтересах [PERSON] залишена без руху із наданням позивачці та її представнику десятиденного строку для усунення недоліків. Ухвалою від 28 грудня 2023 року позовна заява у редакції від 01.12.2023 прийнята до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 07 лютого 2024 року. Задоволено заяву позивачки про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за оспореним виконавчим написом. Ухвалою від 07 лютого 2024 року судове засідання відкладено на 13 березня 2024 року у зв`язку з неявкою учасників справи. Представником позивачки подане клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, підтримання позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача АТ «Банк Форвард» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Надав письмові пояснення, в яких представник відповідача зазначає, що з позовними вимогами не погоджується, вважає позов безпідставним та необгрунтованим, натомість виконавчий напис, вчинений 04.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. № 6477 таким, що в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавствата підлягає виконанню. Так, позивачем в обгрунтування своїх позовних вимог не надано до суду жодних доказів на спростування факту безспірності заборгованості за кредитним договором, між тим кредитна заборгованість позивача перед [INFO] » за кредитним договором боржником не погашена, тому і була стягнута за виконавчим написом нотаріуса. Позивач ненаводить належних доводів щодо неправильності розміру заборгованості, зазначеному у виконавчому написі нотаріуса, позивачем ненадані належні докази іншого розміру заборгованості перед банком. У зв`язку із викладеним, представник відповідача просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, будучи належно повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суд не повідомила. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що по справі можливо прийняти рішення на підставі наданих суду доказів. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 04 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6477, про стягнення із [PERSON] , [INFO] , РНОКПП РНОКПП [NUMBER] , за кредитним договором № 99475737 від 27.08.2012 року, укладеним нею із ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», код ЄДРПОУ 34186061. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.06.2018 по 16.07.2018. Сума повної заборгованості складає 10864,84 грн., у тому числі заборгованість за сумою кредиту 7605,39 грн., заборгованість за процентами 2809,45 грн., плата за пропуск мінімальних платежів 450,00 грн. За вчинення виконавчого напису із боржника підлягає стягненню 1100 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню із [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» складає 11964,84 грн. (а.с.12). 05.07.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко Аллою Вікторівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65972236 про стягнення із боржника [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 11964,84 грн (а.с.15). Згідно з виписки з рахунку АТ КБ «ПриватБанк» 01.11.2023 з картки [NUMBER] [PERSON] списано 2965,77 грн. за ВП № 65972236 з виконання виконавчого напису № 6477, виданого 04.06.2021 приватним нотаріусом КМНО Буждиганчук Є. Ю. (а. с. 17). Судом також встановлено, що 27.08.2012 року між [PERSON] та ПАТ «Банк Русский Стандарт» укладено кредитний договір № 99475737. Сума кредиту 4822,30 грн., строк кредиту 731 днів, ставка по кредиту 0,01% річних. Зазначений договір нотаріально не посвідчений (а.с.8-9). Суд, дослідивши вищевказані докази, зазначає, що у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року №3425-ХІІ виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі й унаслідок цивільно-правової відповідальності, це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічні правила та умови вчинення нотаріусами виконавчого напису містить й Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Водночас цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Верховний Суд зазначає, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». Отже, встановлена законом процедура стягнення боргу підставі виконавчого напису нотаріуса не вважається дотриманою (виконана), якщо боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17. Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Отже, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (правовий висновок, викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, у Постанові Верховного Суду від 22 травня 2020 року у справі № 674/918/17). З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Також відсутні докази суми заборгованості, на підставі яких було вчинено виконавчий напис. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З урахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, в разі задоволення позову на відповідача. Позивачем було сплачено 1073,60 гривень за подання позовної заяви згідно квитанції № 0.0.3283213973.1 від 02.11.2023 року (а.с.6). Оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1073,60 гривень.

Outcome: approved