Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулась до суду із позовом до [PERSON] у якому просить стягнути на користь заборгованість за кредитним договором №9365765498 від 03.12.2021 року в розмірі 93 306,45 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 03.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 9365765498, а також отримав примірник кредитного договору та погодив отримати шляхом роздрукування з веб сайту кредитодавця умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «Центр Фінансових рішень». 27.01.2023 між ТзОВ «ФК «Центр Фінансових рішень» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 20230127, у відповідності до умов якого ТзОВ «ФК «Центр Фінансових рішень» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «ФК «Центр Фінансових рішень» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 20230127 від 27.01.2023, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 93 306,45 грн., з яких: 70 1110,39 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6,89 грн. - сума заборгованості за річними відсотками, 23 189,17 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками. Згідно з п.6.2.3 вказаного договору факторингу, права вимоги переходять до ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТзОВ «ФК «Центр Фінансових рішень» умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення Права Вимоги. Додаткового оформлення відступлення Права Вимоги у цих випадках не вимагається. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №9365765498 від 03.12.2021 року в сумі сумі 93 306,45 грн., з яких: 70 1110,39 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6,89 грн. - сума заборгованості за річними відсотками, 23 189,17 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками. Просить позов задовольнити. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.12.2023 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», скерував на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади. Клопотань про відкладення чи про розгляд справи у відсутності відповідача до суду не надходило, а також відповідач не подав відзив на позовну заяву. Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін. Тому, за згодою представника позивача, у відповідності до вимог ст.280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно із ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням наведених норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Обравши відповідний спосіб захисту права, позивач в силу ст.12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог. Відповідно до положень ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ст. 626 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. ст.629, 638 ЦК України). 03.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 9365765498, а також отримав примірник кредитного договору та погодив отримати шляхом роздрукування з веб сайту кредитодавця умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «Центр Фінансових рішень». 27.01.2023 між ТзОВ «ФК «Центр Фінансових рішень» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 20230127, у відповідності до умов якого ТзОВ «ФК «Центр Фінансових рішень» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «ФК «Центр Фінансових рішень» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно з п.6.2.3 вказаного договору факторингу, права вимоги переходять до ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТзОВ «ФК «Центр Фінансових рішень» умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення Права Вимоги. Додаткового оформлення відступлення Права Вимоги у цих випадках не вимагається. Відповідно до п.1.2 договору факторингу сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора права вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Як вбачається з витягу з реєстру боржників до договору факторингу №20230127 від 27.01.2023, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі сумі 93 306,45 грн., з яких: 70 1110,39 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6,89 грн. - сума заборгованості за річними відсотками, 23 189,17 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №9365765498 від 03.12.2021 року, заборгованість [PERSON] станом на 27.01.2023 не погашена, залишок заборгованості складає 93 306,45 грн. Так, відповідачем зобов`язань за вищезгаданим договором кредиту не виконано. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.526,530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.549 ЦК України та умов договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно із ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідно до розрахунків, наданих позивачем, утворилася заборгованість в розмірі в сумі 93 306,45 грн., з яких: 70 1110,39 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6,89 грн. - сума заборгованості за річними відсотками, 23 189,17 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч.1 ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право вимоги до [PERSON] згідно зазначеного укладеного договору факторингу, оскільки відбулось процесуальне правонаступництво у зв`язку із зміною кредитора. Надаючи оцінку долученим до матеріалів справи доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 9365765498 від 03.12.2021 року в розмірі сумі 93 306,45 грн., з яких: 70 1110,39 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6,89 грн. - сума заборгованості за річними відсотками, 23 189,17 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками. Суд вважає, що позов є підставним, оскільки встановлено, що дійсно у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором. Дані обставини справи стверджуються матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об`єктивності. Відповідач в судове засідання не з`явився та не представив суду жодних доказів на спростування вимог позивача. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження під час розгляду справи, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved