Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив встановити факт того, що [PERSON] постійно проживав разом зі своєю сестрою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з вересня 2020 року по 09 грудня 2021 року. А також, просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гончаровою О.С. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що відсутні документи, які підтверджують факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] . В судове\~засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надав суду клопотання, про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.02.2024 року закрито підготовче провадження по справі за позовом [PERSON] до\~Ізмаїльської міської\~ради Одеської\~області про\~встановлення факту\~та визнання\~права власності\~на спадкове\~майнота справу призначено до судового розгляду в загальному позовному порядку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належала 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Ізмаїльського міського суду Одеської області від 29.11.1994 року справа № 2-1108-94, зареєстрованого Ізмаїльським МБТІ в книгу реєстру за № 47-82 від 19.06.1997 року, що також підтверджено довідкою наданою комунальним підприємством Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентразації від 09.08.2023 року за № 1160. Відповідно до повного витягу з Держаного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00041984075 від 24.10.2023 року, [PERSON] , помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, \~які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були \~зачаті за життя спадкодавця і народжені \~живими після відкриття спадщини. За життя\~спадкодавець заповіту\~не залишав,\~що підтверджено\~Інформаційною довідкою\~зі Спадкового\~реєстру (заповіти/спадкові\~договори)\~за №\~74885523\~від 24.11.2023\~року,\~згідно якого\~інформація про\~заповіт складений\~та посвідчений\~від імені\~ [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцем за\~законом першої\~черги відповідно\~до ст.\~1261\~ЦК України\~\~після смерті\~ [PERSON] не має. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері. Спадкоємців за\~законом другої\~черги після\~смерті [PERSON] є його сестра [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.07.1956 року, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00043476167 від 07.02.2024 року, складеного відносно [PERSON] , повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00043476280 від 07.02.2024 року, складеного відносно [PERSON] та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] № 18.03.1967 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу УРСР, згідно якого після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт того, що [PERSON] постійно проживав разом зі своєю сестрою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з вересня 2020 року по 09 грудня 2021 року підтверджений довідкою наданою комунальним підприємством Ізмаїльської міської ради «Житсервіс» від 18.12.2023 року за № 113, згідно якої [PERSON] , який помер [INFO] , мешкав з вересня 2020 року по день смерті за адресою: [ADDRESS] разом з сестрою [PERSON] , померлою [INFO] . Таким чином, судом було встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті брата [PERSON] згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.08.2022 року, виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яку вона фактично прияла після смерті брата [PERSON] , але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 73522261 від 09.08.2023 року, згідно якого інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265\~ цього Кодексу. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії ІІ ЯК № 18.03.1967 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу УРСР. Так, позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено записом в будинковій книзі на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , тому вважається таким, що фактично прияв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання\~права власності\~на спадкове\~майнота право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved