Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

18.10.2023 року позивач [PERSON] через свого представника звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою на обгрунтування якої зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням суду від 20.11.2015 року був розірваний. Від шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . На даний час зареєстровано шлюб між позивачкою та [PERSON] . Вказує, що відповідач не бере участі у вихованні дитини, не провідує доньку, не цікавиться здоров`ям дитини, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитину. Враховуючи наведене,просить суд позбавити [PERSON] батьківськихправ відносно доньки [PERSON] , [INFO] . До початку судового засідання позивачка та її представник подали до суду заяви, в яких просили справу слухати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи подала заяву про розгляд справи у її відсутності, щодо задоволення позову не заперечує. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Судом також встановлено, що неповнолітня [PERSON] проживає на даний час разом зі своєю матір`ю - позивачкою [PERSON] . В обґрунтування заявлених позовних вимог про позбавлення батьківських прав позивачка зазначає, що відповідач не бере участі у вихованні дитини, не провідує доньку, не цікавиться здоров`ям дитини, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з інформаційною довідкою КЗ ЗСО «Жидичинський ліцей № 31 Луцької міської ради» № 01-19/277 від 25.10.2023 року, шкільним життям дитини [PERSON] цікавиться її мати. Батько дитини контакту з ліцеєм не підтримує, із вчителями не спілкується, на батьківські збори не приходить, навчанням та вихованням доньки не займається. Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 784-1 від 18.12.2023 року було затверджено висновок служби у справах дітей № 330 від 08.12.2023 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] ». Як слідує із висновку Служби у справах дітей Луцької міської ради «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] » таке позбавлення буде відповідати інтересам дитини [PERSON] , [INFO] . Даний висновок органу опіки та піклування суд вважає належним чином мотивованим та обґрунтованим. Статтею 157 СК України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини, окрім того законодавством зобов`язано батьків вирішувати всі питання виховання дитини спільно. Як встановлено судом, відповідач в повній мірі самоусунувся від належного виконання своїх батьківськіх обов`язків без поважних та обґрунтованих причин. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Разом з тим це насамперед є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з`ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Оцінюючи надані сторонами докази, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач в жодній мірі не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не займається підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. З урахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Луцької міської ради про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, їх задоволення відповідає інтересам неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , і її подальшого життя. Керуючист ст.ст. 10, 11, 81, 263, 280 ЦПК України, на підставі ст.ст. 164, 165, 166, 180 СК України суд, -

Outcome: approved