Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

У травні 2023 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок комфорту» (далі - відповідач) про розірвання договору оренди майна з правом викупу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.02.2022 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди майна з правом викупу за № 1144220206029 від 06.02.2022 року. Пунктом 1. договору оренди майна передбачено, що орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове платне володіння та користування майно, що визначене в п.2 цього договору з наступним переходом права власності на такий об`єкт оренди від орендодавця, а орендар зобов`язується прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом у власність, на визначених умовах, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату. Згідно з п. 2 цього договору строк оренди Samsung Galaxy А52 8/256GB Black (SM-A525FZKISEK) становить 18 місяців, а саме до 06.08.2023 року, щомісячний платіж складає 2 499 грн., вартість об`єкту оренди становить 44 982 грн.. 12.02.2022 року Позивачем на адресу Відповідача було надано заяву про розірвання договору оренди майна з правом викупу за № 1144220206029 від 06.02.2022 року та повернення товару. 15.02.2022 року Відповідачем було відмовлено в розірванні зазначеного вище договору та повернення товару, так-як у результаті огляду смартфону Samsung Galaxy А52 8/256GB Black (SM-A525FZKISEK) співробітниками Товариства було виявлено, що товарний вигляд не збережено, є сліди пошкодження та потертості пакування товару, розірване пакування з документацією на телефон та місце для скрепки. На підставі зазначеного, враховуючи, що товар не було збережено у незміненому стані, розірвання договору та повернення товару не вбачалося можливим на підставі абзацу першого частини 7 статті 12 Закону України «Про захист прав споживачів». В наслідок вказаної відмови позивач вимушений звернувся до суду. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 11 травня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Матеріали справи свідчать про те, що всім учасникам судового процесу судом створені належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог і заперечень, а також надано достатньо часу для підготовки тощо. Окрім того, судом вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством України повноважень, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Відповідач, до суду не подавав заяв, клопотань, відзиву на позов. Дослідивши письмові докази, долучені у якості додатку до позовної заяви, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного. Так, частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом частин 1, 2 статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Частиною 4 статті 95 ЦПК України передбачено, що копії документів вважаються засвідченим належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Отже, Цивільним процесуальним кодексом України як процесуальним законом не встановлено порядку засвідчення копій документів, як письмових доказів, а норма частини 4 статті 95 ЦПК України є відсильною та зумовлює необхідність урахування учасниками процесу стандартів оформлення документів, визначених національним стандартом як нормативним документом відповідно до статей 1, 23 Закону України «Про стандартизацію». Порядок засвідчення копій документів урегульований Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2020», прийнятим та наданим чинності наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 № 144, та який чинний від 01.09.2021р. Пунктом 5.26 Національного стандарту ДСТУ 4163-2020 визначено, що відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій». Відмітку про засвідчення копії документа проставляють нижче реквізиту «Підпис» на лицьовому боці останнього аркуша копії документа. Подібні вимоги щодо належного засвідчення документів були закріплені Національним стандартом України «Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003», чинність якого скасована з 01.09.2021р.. Зазначеним способом повинна засвідчуватись кожна сторінка документа, поданого у копії. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.05.2019 року (справа № 160/7887/18) та від 01.10.2020 у справі № 910/8794/17. Судом встановлено, що позивачем у якості доказів суду надавалася копія: - договору № 1144220206029 оренди майна з правом викупу від 06.02.2022р.; - заяви від 12.02.2022р.; - листа від 15.02.2022р.; - листа за № В-1106/Л-1053 від 25.04.2023р.. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 11.07.2018 у справі № 904/8549/17, від 27 вересня 2021 року № 5026/886/2012, незасвідчені копії документів визнаються недопустимими доказами. Верховним судом неодноразово наголошувалося, що копії документів подаються належно завіреними або в оригіналах. Суд вважає зазначені копії недопустимими доказами, оскільки вони не засвідчені належним чином відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, відповідно до ч.4 ст. 95 ЦПК України та положень пункту 5.26 ДСТУ № 4163-2020. Тобто до суду не було подано, відповідно до статті 95 ЦПК України, оригінали або належним чином засвідчені копії зазначених вище документів. В свою чергу, відповідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 7 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» для здійснення права на розірвання договору споживач повинен зберігати одержану продукцію у незміненому стані. Для здійснення права на розірвання договору споживач повинен зберігати одержану продукцію у незміненому стані. Проте, будь-яких належних та допустимих доказів того, що об`єкт оренди Samsung Galaxy А52 8/256GB Black (SM-A525FZKISEK) залишився у незміненому стані та не використовувався позивачем, до суду не надано то відповідно договір оренди майна з правом викупу за № 1144220206029 від 06.02.2022 року не може бути розірваний. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про захист прав споживача є недоведеними, оскільки позивач не надав суду належних доказів на підтвердження своїх доводів щодо порушення договірних відносин між ним та відповідачем. Також, матеріали справи не містять факту наявності істотного недоліку об`єкт оренди Samsung Galaxy А52 8/256GB Black (SM-A525FZKISEK), що виник з вини відповідача. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 81 ЦПК України, оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, дійшов правильних висновків про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не надано доказів, відповідно до положень 76-79 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження, суд відмовляє в їх задоволенні у зв`язку з їх недоведеністю. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed