Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

В липні 2023 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшов позов, у якому позивач просить: стягнути з Приватного акціонерного товариства «Промзв?язок» заборгованість із заробітної плати з березня 2022 року і до ухвалення судом рішення, а також стягнути суму компенсації втрати частини грошових доходів з березня 2022 року у розмірі на дату ухвалення рішення. Позов обґрунтований тим, що 17.02.2020 р. між позивачем і ПрАТ «Промзв?язок» укладено трудовий договір, відповідно до умов якого позивач призначений членом Наглядової ради та виникли трудові відносини. Пунктом 3.1 трудового договору встановлена заробітна плата позивачу - 6 мінімальних заробітних плат. Щомісячно відповідач здійснював нарахування і виплачував належну позивачу заробітну плату, але з березня 2022 р. заробітна плата не виплачується, станом на 01.01.2023 р. заборгованість складає 368 605,60 грн. Позивач не попереджався про будь-які зміни в організації виробництва і праці. Також, на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», просить суд стягнути компенсацію за порушення строку виплати заробітної плати. Ухвалою суду від 02.08.2023 р. відкрито спрощене позовне провадження у справі. 21.08.2023 р. до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач позов не визнав, зазначив, що заробітна плата має виплачуватись лише за виконану працівником роботу. Згідно з пунктами 9.21-9.25 Статуту, Наглядова рада працює, зокрема, шляхом проведення засідань. Тому, мінімальним обсягом роботи позивача, за яку йому належить виплачувати заробітну плату, є участь хоча би у засіданнях Наглядової ради. Однак, Починаючи з 2021 року [PERSON] жодного разу не був присутнім на засіданнях Наглядової ради. У звязку з невиконанням позивачем його трудових обов`язків, на засіданні Наглядової ради 23.12.2021 р. було вирішено доручити Генеральному директору ПрАТ «Промзв?язок» проконтролювати, щоб у випадку, якщо протягом наступних 2 місяців не припиниться невиконання позивачем його трудових обов?язків, починаючи з березня 2022 року не виплачувати йому заробітну плату. З березня 2022 р. [PERSON] взагалі не з?являвся на роботі, що підтверджується табелями використання робочого часу, тому заробітна плата йому не виплачувалась на законних підставах. 08.09.2023 р. до суду надійшли письмові пояснення, у яких представник позивач зазначила, що прийняте Наглядовою радою рішення від 23.12.2021 р. порушує його права, жодних зауважень щодо виконання ним трудових обов?язків до нього не було. В порушення п. 5.6 Положення про Наглядову раду, повідомлення про засідання Наглядової ради не містило порядку денного, позивач надіслав заперечення проти проведення цього засідання, просив відкласти його і повідомити про порядок денний. У всіх інших випадках позивача також не повідомляли про порядок денний засідань, чим йому чиняться перешкоди у виконанні його обов?язків. Припинення виплату позивачу заробітної плати є істотними змінами в організації виробництва і праці, а тому відповідач був зобов?язаний повідомити про це позивача за два місяці. Також зазначає, що член Наглядової ради не підлягає табелюванню, оскільки організаційною формою роботи Наглядової ради є її засідання. 27.09.2023 р. до суду надійшли письмові пояснення від ПрАТ «Промзв?язок», у яких представник відповідача зазначив, що Положення про Наглядову раду, на яке посилається позивач, втратило чинність ще 03.05.2019 року, що встановлено рішенням Господарського суду м. Києва від 04.08.2022 р. Тому, наглядова рада не була зобов`язана повідомляти позивача про порядок денний та направляти йому повідомлення про засідання не менш, ніж за 7 днів. Також, стосовно позивача відсутні змінив організації виробництва і праці, а тому відсутній обов?язок товариства повідомляти про це. Засідання наглядової ради не є виключною формою її роботи, крім того, як працівник у трудових відносинах позивач підлягає табелюванню на загальних підставах. Таким чином, позивач не довів своє право на отримання заробітної плати. В судовому засіданні 08.09.2023 р. оголошено перерву за клопотанням представника відповідача для ознайомлення з поясненнями позивача. Судове засідання 17.10.2023 р. не відбулось через перебування судді на лікарняному. 23.10.2023 р. відповідач долучив додаткові докази. В судовому засіданні 07.12.2023 р. допитано свідків відповідача: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 06.02.2023 р. до суду надійшли письмові пояснення від представника позивача, у яких зазначає, що Положення про Наглядову раду товариства є чинним, оскільки не скасовувалось, а прийняття статуту товариства в новій редакції не свідчить про втрату чинності положенням. В судовому засіданні 06.02.2024 р. допитані свідки відповідача: [PERSON] , [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з викладених у позові підстав. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, просив відмовити з підстав, викладених у письмових заявах. Дослідивши зібрані у справі докази у сукупності та доводи учасників справи, покази свідків, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлені судом обставини і відповідні їм правовідносини. Під час розгляду справи судом встановлено, що 17.02.2020 року між ПрАТ «Промзв?язок» (за договором - «товариство») та [PERSON] (за договором - «посадова особа») укладено трудовий договір, відповідно до умов якого [PERSON] прийнятий на посаду члена Наглядової ради товариства. Згідно з п. 1.2 трудового договору, повноваження (права і обов?язки) посадової особи передбачені Статутом товариства, внутрішніми документами товариства та законодавством України. Пунктом 1.3 трудового договору передбачено, що на підставі цього договору виникають трудові відносини між посадовою особою і товариством. Відповідно до п. 2.1 трудового договору, посадова особа зобов?язується виконувати обов?язки, визначені у п. 1.2 договору, а товариство зобов?язується виплачувати посадовій особі заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання посадовою особою своїх обов?язків. Згідно з п. 3.1 трудового договору, за виконання своїх функціональних обов?язків посадовій особі встановлюється місячна заробітна плата у розмірі 6 мінімальних заробітних плат. Виплата цієї заробітної плати здійснюється у порядку, встановленому законодавством України та внутрішніми документами товариства. Пунктом 5.1 трудового договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання обов?язків по даному договору, сторони несуть відповідальність відповідно до законодавства України. Відповідно до пункту 6.1 трудового договору, він діє до 16 лютого 2023 року, та може бути припинений достроково, зокрема з ініціативи товариства у випадках, передбачених законодавством України (ст. 40 КЗпП України). Згідно з п. 9.1 Статуту ПрАТ «Промзв?язок», у товаристві створюється Наглядова рада, яка складається з 6 членів та є колегіальним органом, що здійснює захист прав акціонерів товариства і в межах компетенції здійснює управління Товариством, а також контролює діяльність виконавчого органу товариства. Відповідно до п. 9.2 Статуту, порядок роботи членів наглядової ради товариства та виплати їм винагороди визначається законодавством України, цим Статутом, положенням про наглядову раду товариства, а також цивільно-правовим чи трудовим договором (контрактом), що укладається з членом Наглядової ради. Такий договір або контракт від імені товариства підписується Генеральним директором товариства чи іншою уповноваженою загальними зборами особою, на умовах, затверджених рішенням Загальних зборів акціонерів товариства. У пункті 9.3 Статуту зазначено, що член Наглядової ради повинен виконувати свої обов?язки особисто і не може передавати власні повноваження іншій особі. Пунктом 9.5 Статуту визначені виключні повноваження Наглядової ради. Відповідно до п. 9.9 Статуту, члени Наглядової ради обираються акціонерами товариства під час проведення загальних зборів акціонерів товариства на строк не більше 3 років. Постановою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 403-Е від 11.11.2021 р. накладено штраф на відповідача за фактом того, що від 18.05.2021 р. акціонером [PERSON] направлено запит про надання копій протоколів засідань Наглядової ради за період з 14.02.2020 до 13.05.2021 р., однак такі надані не були. Вказана постанова оскаржується відповідачем в судовому порядку. У листі на ім?я члена Наглядової ради товариства [PERSON] від голови Наглядової ради [PERSON] від 15.12.2021 р., повідомлено про засідання наглядової ради 23.12.2021 р. Листом, відправленим 20.12.2021 р., [PERSON] повідомив, що отримане ним повідомлення не містить порядку денного, а тому він не має необхідної інформації і документації для участі у засіданні. У зв?язку з цим, запропонував відкласти засідання наглядової ради, повідомити його завчасно до такого засідання та надіслати відповідний перелік питань порядку денного. Згідно з протоколом засідання Наглядової ради ПрАТ «Промзв?язок» від 23.12.2021 р., на якій приймали участь: голова наглядової ради Вехалевський Д.О., члени наглядової ради: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , розглядалось питання про неналежне виконання членом Наглядової ради [PERSON] своїх обов?язків, який декілька місяців не приймає участі у засіданнях Наглядової ради товариства і взагалі не з?являється у Товаристві, а тому відсутні підстави для виплати йому заробітної плати. За вказаним питанням вирішено доручити Генеральному директору товариства проконтролювати, щоб у випадку, якщо протягом наступних 2 місяців зазначене невиконання [PERSON] його функціональних обов?язків, передбачених трудовим договором не припиниться, починаючи з березня 2022 р. не виплачувати [PERSON] заробітну плату за періоди, коли таке невиконання ним його обов?язків матиме місце. Згідно з відомостями з пенсійного фонду, починаючи з березня 2022 р. відповідач припинив виплачувати позивачу заробітну плату. Відповідно до наданих суду табелів обліку використання робочого часу з березня 2022 р. до липня 2023 р., у [PERSON] проставлені відмітки «У» та 0 годин робочого часу. Повідомленнями від 06.03.2023 р., 16.03.2023 р., 24.04.2023 р., 29.05.2023 р., 17.07.2023 р., наданими представником позивача, [PERSON] повідомлявся про засідання Наглядової ради. Згідно з довідкою ПрАТ «Промзв?язок» від 09.08.2023 р. № 80, невиплачена заробітна плата [PERSON] за період березень 2022 - липень 2023 р. складає 675000,00 грн., з яких податки і збори складають 131625,00 грн. Відповідно до розрахунку позивача, заборгованість із заробітної плати з березня 2022 р. до лютого 2023 р. складає 368 605,60 грн., компенсація за втрату частини доходу у зв`язку із порушенням строків виплати заробітної плати, з березня 2022 р. до лютого 2023 р. складає 145455,42 грн., без урахування податків та зборів. У рішенні Господарського суду м. Києва від 04.08.2022 р. у справі за позовом акціонера і члена наглядової ради товариства [PERSON] до ПрАТ «Промзв?язок» про визнання недійними рішень, в задоволенні позову відмовлено, вказано, що положення про Наглядову раду товариства втратило чинність у зв?язку з прийняттям статуту товариства у новій редакції від 25.04.2019 р. Згідно з протоколом засідання Наглядової ради від 19.10.2023 р., розглядалось питання продовження невиконання [PERSON] його обов?язків, та вирішено, що невиплата заробітної плати [PERSON] здійснюється відповідно до законодавства. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] суду пояснили, що вони є членами наглядової ради ПрАТ «Промзв?язок». З березня 2022 року, та за деякий період до цього, [PERSON] не був присутнім на жодних засіданнях наглядової ради. Про засідання він регулярно повідомлявся; для того, щоб дізнатись порядок денний засідання наглядової ради, необхідно бути присутнім на засіданні. Відповідно до встановлених правовідносин, суд керується такими нормами права. Статтею 43 Конституції України гарантовано, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. В силу ст. 39-1 КЗпП України, якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. Згідно з пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках, зокрема: систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення; прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Статтею 94 КЗпП України, статтею 1 Закону України «Про оплату праці», визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Роботодавець (роботодавець - фізична особа) не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються роботодавцем після виконання зобов`язань щодо оплати праці. На підставі ст. 103 КЗпП України, ст. 29 Закону України «Про оплату праці», про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення роботодавець повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни. Згідно зі ст. 111 КЗпП України, при невиконанні норм виробітку не з вини працівника оплата провадиться за фактично виконану роботу. Місячна заробітна плата в цьому разі не може бути нижчою від двох третин тарифної ставки встановленого йому розряду (окладу). При невиконанні норм виробітку з вини працівника оплата провадиться відповідно до виконаної роботи. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Розмір заробітної плати може бути нижчим за встановлений трудовим договором та мінімальний розмір заробітної плати у разі невиконання норм виробітку, виготовлення продукції, що виявилася браком, та з інших, передбачених чинним законодавством причин, які мали місце з вини працівника. На підставі ст. 22 Закону України «Про оплату праці», суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Статтями 139, 140 КЗпП України передбачено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір. Трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У необхідних випадках заходи дисциплінарного впливу застосовуються стосовно окремих несумлінних працівників. В силу ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Відповідно до ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Згідно зі ст. 69 Закону України «Про акціонерні товариства», наглядова рада акціонерного товариства (далі - наглядова рада) є колегіальним органом, що здійснює захист прав всіх акціонерів товариства і в межах компетенції, визначеної статутом акціонерного товариства та цим Законом, здійснює управління товариством, а також контролює та регулює діяльність його виконавчого органу. Порядок роботи наглядової ради, права та обов`язки її членів, порядок виплати їм винагороди визначаються цим Законом, статутом акціонерного товариства, положенням про наглядову раду акціонерного товариства, а також цивільно-правовим чи трудовим договором (контрактом), що укладається з кожним членом наглядової ради. Такий договір або контракт від імені товариства підписується уповноваженою загальними зборами особою на умовах, затверджених рішенням загальних зборів. У разі укладення з членом наглядової ради цивільно-правового договору такий договір може бути оплатним або безоплатним. Член наглядової ради повинен виконувати свої обов`язки особисто і не може передавати свої повноваження іншій особі. Членам наглядової ради може виплачуватися винагорода за їхню діяльність. Статтею 72 Закону України «Про акціонерні товариства» передбачено, що члени наглядової ради обираються загальними зборами на строк, встановлений статутом акціонерного товариства, але не більше ніж три роки. Якщо у встановлений цим Законом строк загальними зборами не прийнято рішень, передбачених пунктами 24-26 частини другої статті 39 цього Закону, повноваження членів наглядової ради припиняються, крім повноважень з підготовки і проведення загальних зборів. Відповідно до ст. 80 Закону України «Про акціонерні товариства», загальні збори можуть прийняти рішення про дострокове припинення повноважень членів наглядової ради та одночасне обрання нових членів. Статутом акціонерного товариства можуть бути передбачені додаткові підстави для припинення повноважень члена наглядової ради. Згідно з пунктом 7 рішення НКЦФР № 154 від 16.02.2023 р., вирішено встановити, що у разі закінчення строку дії повноважень членів органів управління акціонерного товариства в період дії воєнного стану, їх повноваження вважаються продовженими до дати прийняття загальними зборами акціонерного товариства рішення про обрання членів органів управління акціонерного товариства. Форма Табеля обліку використання робочого часу (типова форма № П-5) затверджена Наказом Державного комітету статистики України «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» № 489 від 05.12.2008 р. Згідно з затвердженою формою, у разі відсутності працівника з нез`ясованих причин, проставляється позначка «НЗ». Відповідно до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема заробітна плата (грошове забезпечення). Оцінка доказів і мотиви суду. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналіз наведених судом положень законодавства свідчить, що на державному рівні закріплена основоположна гарантія для працівника на своєчасну і повну оплату праці. Виключення із цього загального правила допускаються лише у передбачених законом випадках (простій, невиконання норм виробітку у разі встановлення такої системи оплати праці, зупинення трудових відносин та ін.). Надаючи оцінку зібраним у справі доказам і встановленим обставинам справи, суд зазначає, що у цій справі відповідач стверджує, що заробітна плата правомірно не виплачувалась позивачу, у зв`язку з тим, що він не виконував свої обов`язки, передбачені трудовим договором, зокрема не приймав участь у засіданнях Наглядової ради. Суд звертає увагу, що ні чинним законодавством, ні укладеним між сторонами трудовим договором не передбачено право роботодавця обмежувати працівника у виплаті заробітної плати у разі невиконання або неналежного виконання ним трудових обов?язків. Виключенням із цього може бути невиконання працівником норм виробітку, однак у цій справі трудовим договором сторін не встановлено такої системи оплати праці. Більше того, відповідно до ст. 103 КЗпП України, ст. 29 Закону України «Про оплату праці», закріплено, що у разі зміни умов оплати праці у бік погіршення, роботодавець повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження. Натомість невиконання або неналежне виконання трудових обов?язків, відсутність на роботі без поважних причин, можуть бути підставами для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності із дотриманням встановленої законом процедури, наслідком чого, зокрема може бути розірвання з працівником трудового договору. Водночас, відповідач, посилаючись на невиконання позивачем умов трудового договору не ініціював притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, не порушив питання розірвання трудового договору з позивачем у відповідності до п. 6.1 трудового договору, ст. 80 Закону України «Про акціонерні товариства», а в односторонньому порядку без попередження змінив умови оплати праці в бік погіршення. Фактично, цим, відповідач застосував до позивача дисциплінарне стягнення, яке не передбачене законом і умовами трудового договору, що є неприпустимим. Таким чином, незважаючи на відсутність позивача на засіданнях Наглядової ради, суд констатує порушення відповідачем законодавства про оплату праці в частині невиплати позивачу заробітної плати. Суд не приймає до уваги доводи сторін стосовно чинності Положення про Наглядову раду, оскільки це виходить за межі цивільно-правового спору, який розглядається у цій справі. З цих же підстав, суд не досліджує питання необхідності повідомлення позивача про порядок денний засідань. Крім цього, ці обставини не впливають на висновки суду про незаконність припинення виплати позивачу заробітної плати, передбаченої умовами трудового договору. Також, суд відхиляє посилання відповідача на відомості табеля обліку робочого часу позивача, оскільки внесені у нього позначки не можуть легалізовувати для відповідача припинення нарахування і виплату заробітної плати позивачу. При цьому, суд також звертає увагу, що ні умовами трудового договору, ні іншими дослідженими судом доказами не підтверджено встановлення позивачу конкретного графіку роботи. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік», у 2022 році мінімальну заробітну плату установлено у місячному розмірі: з 1 січня - 6500 гривень, з 1 жовтня - 6700 гривень. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік», з 1 січня 2023 року мінімальну заробітну плату установлено у місячному розмірі - 6700 гривень. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», з 1 січня 2024 року мінімальну заробітну плату установлено у місячному розмірі: з 1 січня - 7100 гривень. Розмір заборгованості із заробітної плати складає за 2022 рік - 393600,00 грн. (6500 х 6) х 7 + (6700 х 6) х 3 =393600,00); за 2023 рік - 482400,00 грн. (6700 х 6) х 12 = 482400,00), за 2024 рік - 85200,00 грн. (7100 х 6) х 2 = 85200,00), за березень 2024 року (до 07.03.2024 року п`ять робочих днів) - 10142,85 грн. (7100 х 6) / 21 х 5 = 10142,85), а всього 971 342 грн. 85 коп. Також, позивач просив суд стягнути компенсацію на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» у розмірі станом на день ухвалення рішення. Водночас, сума компенсації підлягає доведенню позивачем у загальному порядку, а розрахунок позивачем надано лише за період березень 2022 р. - лютий 2023 р. в розмірі 145455,42 грн. Тому, такі позовні вимоги суд задовольняє частково у межах розрахунку позивача в розмірі 145 455 грн. 42 коп. В іншій частині суд відмовляє за недоведеністю. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 11167 грн. 98 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial