Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

28 грудня 2023 року позивач [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до відповідачів [PERSON] , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТзДВ «СК «Альфа-Гарант») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, у якому просить стягнути з ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» суму страхового відшкодування у розмірі 80477,48 грн., з [PERSON] моральну шкоду у розмірі 30000 грн., відшкодування послуг транспортно-товарознавчого дослідження у розмірі 3500 грн., франшизи у розмірі 3200 грн. Ухвалою суду від 05 січня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на їх усунення. Позивачем 17 січня 2024 року уточнено позовні вимоги та згідно уточнених позовних вимог позивач просить суд стягнути з ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» суму страхового відшкодування у розмірі 28050,03 грн., з [PERSON] моральну шкоду у розмірі 40000 грн., відшкодування послуг транспортно-товарознавчого дослідження у розмірі 3500 грн., франшизи у розмірі 3200 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10 березня 2023 року у м. Кривий Ріг по вул. Січеславській, е/о 156 сталась ДТП за участю належного їй автомобілю Mercеdes-Benz GLA 200», реєстраційний номер [NUMBER] та автомобілю «ВАЗ 2101», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2023 року водія [PERSON] визнано винною в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент скоєння ДТП застрахована у ТзДВ «СК «Альфа-Гарант». Внаслідок ДТП належний позивачу автомобіль Mercеdes-Benz GLA 200», реєстраційний номер [NUMBER] , зазнав механічних ушкоджень. Згідно проведеного транспортно-товарознавчого дослідження № 41/23 по визначенню матеріального збитку від 03.04.2023, власнику автомобіля «Mercеdes-Benz GLA 200», реєстраційний номер [NUMBER] , завдано матеріального збитку на суму 80477,48 грн. Зазначає, що ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» відшкодовано позивачу 52427,45 грн., в той же час вважає, що частина невідшкодованого страховою компанією матеріального збитку в розмірі 28050,03 грн. підлягає стягненню з ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь позивача. Також зазначає, що внаслідок ДТП позивач зазнала негативних наслідків, оскільки пошкодження транспортного засобу викликано у неї внутрішню напруженість, втрату сну, що призвело до моральних страждань. Окрім цього позивач не має можливості продати належний їй пошкоджений транспортний засіб за суму його вартості, що також спричиняє моральну шкоду позивачу. Заподіяну моральну шкоду оцінює в розмірі 40000,00 грн. Також зазначає, що [PERSON] , повинна сплатити на користь позивача франшизу за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в розмірі 3200,00 грн. Окрім цього зазначає, що [PERSON] , повинна сплатити на користь позивача витрати на транспортно-товарознавче дослідження № 41/23 по визначенню матеріального збитку від 10.03.2023, у розмірі 3500,00 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати пов`язані з розглядом справи. 23 січня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 08 лютого 2024 року відповідачем ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» подано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог до страхової компанії. В обґрунтування відзиву зазначає, що ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» направлено представника для проведення огляду пошкодженого автомобіль «Mercеdes-Benz GLA 200», реєстраційний номер [NUMBER] , за результатом якого складено протокол огляду з вичерпним переліком пошкоджених деталей та необхідних ремонтних операцій для відновлення даного транспортного засобу. На підставі зазначеного протоколу було виконано Звіт про вартість матеріального збитку, завданого автомобілю «Mercеdes-Benz GLA 200», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 66139,10 грн. з урахуванням ПДВ та 55677,45 грн. без урахування ПДВ. ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» складено страховий акт та розрахунок страхового відшкодування у розмірі 52477,45 грн., які були сплачені позивачу на особистий банківський рахунок. Відповідач вважає, що ним виконані всі обов`язки страховика визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вказує, що шкоду пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу страховик не відшкодовує. 14 лютого 2024 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Рисіним О.О. подано відзив на позовну заяву згідно якого відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог до відповідача [PERSON] . В обґрунтування відзиву зазначає, що за Полісом № АТ/3634275 від 01.03.2023 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначено розмір франшизи 3200,00 грн., обов`язок по сплаті якої [PERSON] позивачу [PERSON] взнається. Вважає вимоги позивача з відшкодування нею витрат на проведення транспортно-товарознавчого дослідження в розмірі 3500 грн. необґрунтованими, оскільки позивач за власною ініціативою замовила таке дослідження та ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» окремо замовлено у ФОП [PERSON] звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу від 04.12.2023 № ЦВ/23/1188. Також зазначає, що транспортно-товарознавчого дослідження проведено з порушенням вимог ст. 102-113 ЦПК України. Окрім цього вважає, що позивачем не доведено факту спричинення моральної шкоди внаслідок ДТП. Окрім цього вказує, що зниження ринкової вартості автомобіля позивача не може вважатись доказом заподіяння моральної шкоди. 19 лютого 2024 року представником позивача адвокатом Гаркавим М.С. подано до суду відповідь на відзив відповідача [PERSON] у якому зазначив, що судовий експерт Рейнюк О.В. є атестованим судовим експертом та обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. 27 лютого 2024 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Рисіним О.О. подано до суду заперечення на відповідь позивача на відзив у якому зазначено, що відомості про те, що судовий експерт Рейнюк О.В. є атестованим судовим експертом та обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок подано позивачем до суду з порушенням встановленого порядку для подання доказів. У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Також позивач зазначила, що вона не мала можливості користуватись пошкодженим транспортним засобом на протязі двох місяців, що негативно вплинуло на звичайний її ритм життя та потребувало від неї докладання додаткових зусиль для його організації. Також зазначила, що ремонт автомобілю «Mercеdes-Benz GLA 200», реєстраційний номер [NUMBER] , проведено, однак докази оплати проведення такого ремонту до ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» не направлялись. У судовому засіданні представник відповідача ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю Зазначила, що відповідач не погоджується із висновком транспортно-товарознавчого дослідження № 41/23 по визначенню матеріального збитку від 03 квітня 2023 року, складеного експертом Рейнюк О.В., оскільки страхова компанія не відшкодовує шкоду пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, а також суму ПДВ, в разі фактичного не проведення ремонту пошкодженого транспортного засобу. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі франшизи в розмірі 3200,00 грн. Зазначив, що вимоги з відшкодування моральної шкоди підлягають відшкодуванню страховою компанію в межах розміру цивільно-правової відповідальності страховика, який дорівнює 16000 грн. Вказав, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту спричинення моральної шкоди. Окрім цього вказав, що вимоги зі стягнення витрат на проведення транспортно-товарознавчого дослідження в розмірі 3500 грн. є необґрунтованими. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , автомобіль «Mercеdes-Benz GLA 200», реєстраційний номер [NUMBER] , з 14.09.2017 зареєстровано на праві власності за [PERSON] . У відповідності до Полісу № АТ/3634275 від 01.03.2023 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, [PERSON] застраховано цивільно-правову відповідальність у ТзДВ «СК «Альфа-Гарант». Забезпеченим транспортним засобом є автомобіль ВАЗ 2101, реєстраційний номер [NUMBER] . Цим Полісом визначено, що страхова сума за шкоду, завдану майну становить 160 000 грн. та франшиза становить 3200 грн. Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2023 року справа № 212/1771/23 водія [PERSON] визнано винною в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено, що 10 березня 2023 року о 11.45 годині в місті Кривий Ріг Покровський район, по вулиці Січеславська, е/о 156, [PERSON] керуючи т/з ВАЗ 2101, д.н.з. [NUMBER] , під час випереджання т/з Mercedes Benz, д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , не дотрималась безпечного інтервалу, була неуважна, не стежила за дорожньою обстановкою, та здійснила зіткнення задньою лівою частиною свого автомобіля з передньою правою частиною т/з Mercedes Benz, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила п. п. 2.3 б, 10.1, 13.3 ПДР України. Згідно висновку транспортно-товарознавчого дослідження № 41/23 по визначенню матеріального збитку від 03 квітня 2023 року, складеного експертом Рейнюк О.В. на замовлення [PERSON] , вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля «Mercеdes-Benz GLA 200», реєстраційний номер [NUMBER] , складає 80477,48 грн. У відповідності до квитанції АТ «А-Банк» № [NUMBER] від 10.03.2023 [PERSON] сплачено 3500,00 грн. ФОП [PERSON] за надання послуг експерта, згідно рахунка № 45 від 10.03.2023. 01 грудня 2023 року [PERSON] звернулась до ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» із заявою про страхове відшкодування витрат пов`язаних з пошкодженням автомобіля «Mercеdes-Benz GLA 200», реєстраційний номер [NUMBER] , у розмірі 80477,48 грн. та додано висновок експерта транспортно-товарознавчого дослідження № 41/23 по визначенню матеріального збитку від 03 квітня 2023 року. У відповідності до Звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу від 04.12.2023 № ЦВ/23/1188, складеного ФОП [PERSON] на замовлення від ТзДВ «СК «Альфа-Гарант», вартість матеріального збитку, завданого автомобілю «Mercеdes-Benz GLA 200», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 66139,10 грн. з урахуванням ПДВ та 55677,45 грн. без урахування ПДВ. За наданим відомостями з розрахункового рахунку [PERSON] , відкритого у АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що позивачем від ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» отримано суму страхового відшкодування в розмірі 52427,45 грн. Стосовно позовних вимог до ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» суд зазначає наступне. За змістом статті 979 ЦК України і статті 16 Закону України «Про страхування» за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату в строк, встановлений договором. Згідно з частиною першою статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентуються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, у статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з пунктом 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. У відповідності до пункту 32.7 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Отже страховиком не відшкодовується потерпілій особі франшиза та шкода, пов`язана із втратою товарної вартості транспортного засобу. Також розмір оціненої шкоди, зменшується страховиком на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість у разі відсутності документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Позивач, як на доказ підтвердження розміру оціненої шкоди завданого автомобілю «Mercеdes-Benz GLA 200», реєстраційний номер [NUMBER] , посилається на висновок транспортно-товарознавчого дослідження № 41/23 по визначенню матеріального збитку від 03 квітня 2023 року, складеного експертом Рейнюк О.В. Судом встановлено, що у висновку транспортно-товарознавчого дослідження № 41/23 по визначенню матеріального збитку від 03 квітня 2023 року, складеного експертом Рейнюк О.В., загальний розмір шкоди в розмірі 80477,48 грн. визначено з урахуванням ПДВ. Окрім цього загальний розмір шкоди в розмірі 80477,48 грн. складається із вартості ремонтних робіт в розмірі 5449,17 грн, вартості матеріалів в розмірі 7700,91 грн., вартості замінених деталей в розмірі 55680,48 грн., втрати товарної вартості в розмірі 11646,92 грн. При цьому судом встановлено, що позивачем не направлялись страховику документальні підтвердження факти оплати проведеного ремонту автомобілю «Mercеdes-Benz GLA 200», реєстраційний номер [NUMBER] . На підставі викладеного суд приходить до переконання, що висновок транспортно-товарознавчого дослідження № 41/23 по визначенню матеріального збитку від 03 квітня 2023 року, складений експертом Рейнюк О.В., містить визначення загального розміру шкоди з урахуванням ПДВ та експертом враховано втрати товарної вартості автомобілю «Mercеdes-Benz GLA 200», реєстраційний номер [NUMBER] , а відтак він не підлягає врахуванню судом, як належний доказ підтвердження розміру оціненої матеріальної шкоди позивачу [PERSON] . На підставі викладеного суд доходить до переконання, що розмір оціненої шкоди позивачем на суму 80477,48 грн. безпідставно заявлено останньою до страхового відшкодування ТзДВ «СК «Альфа-Гарант». В свою чергу ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» з дотриманням положень законодавства здійснило страхову виплату у розмірі шкоди, оціненої страховиком у сумі 52477,45 грн. без ПДВ, із розрахунку 55677,45 грн. - 3200 грн. Стосовно позовних вимог до [PERSON] про стягнення франшизи суд зазначає наступне. За змістом частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Так, судом встановлено, що за Полісом № АТ/3634275 від 01.03.2023 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлено розмір франшизи 3200,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] , на користь позивача. Стосовно позовних вимог до [PERSON] про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Частиною другою статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. З роз`яснень, викладених у п.п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), убачається, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Так, при ДТП було пошкоджено майно належне позивачу [PERSON] майно, остання була учасником ДТП, позивач протягом двох місяців не могла користуватись належним їй транспортним засобом у зв`язку з його пошкодженням та ці обставини беззаперечно потягли за собою негативні явища у житті позивача, що й спричинило заподіяння останній моральної шкоди. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, суд враховує характер та тривалість страждань позивача, істотність вимушених змін у житті [PERSON] , та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з [PERSON] у сумі 12000,00 грн. Стосовно позовних вимог до [PERSON] про стягнення витрат на проведення транспортно-товарознавчого дослідження суд зазначає наступне. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи (частина третя статті 133 ЦПК України). Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ. Аналогічний правовий висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 листопада 2023 року по справі №712/4126/22. Так, під час розгляду даної справи судом не враховано висновок транспортно-товарознавчого дослідження № 41/23 по визначенню матеріального збитку від 03 квітня 2023 року, складений експертом Рейнюк О.В., а відтак вимоги зі стягнення витрат на проведення транспортно-товарознавчого дослідження в розмірі 3500,00 грн. не підлягають задоволенню. Процесуальні питання розподілу судових витрат визначено статтею 141 ЦПК України. Так, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем сплачено судовий збір за майнову та немайнову вимоги в розмірі 1073,60 грн. за кожну. Судом задоволено позовні вимоги майнового характеру в розмірі 3200,00 грн., що становить 4% від заявленого їх розміру, а також задоволено позовні вимоги немайнового характеру в розмірі 12000, що становить 30% від заявленого їх розміру, а тому з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 364,98 грн. Доводи представника відповідача [PERSON] адвоката Рисіна О.О. про застосування положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України не приймаються судом, оскільки відповідачем [PERSON] було визнано лише частину пред`явлених до неї позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial