Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , звернулися до суду з позовом до районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, в якому просять визнати неправомірною відмову щодо здійснення приватизації, визнати за ними право на приватизацію, та зобов`язати відповідача провести приватизацію і передати їм у спільну часткову власність квартиру [ADDRESS] у відповідності до вимог\~Закону України ««Про приватизацію державного житлового фонду». У позові зазначили, що вони проживають та зареєстровані у зазначеній квартирі, що підтверджується витягами з реєстру Територіальної громади. В листопаді 2023р. для реалізації свого права на приватизацію позивачі звернулися до органу приватизації районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району з заявою про передачу квартири у спільну часткову власність, згідно\~Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», але листом від 07.11.2023 №П-468-Х, їм було відмовлено у здійсненні приватизації у зв`язку з тим, що до заяви не було додано ордер про надання жилої площі. Ордер у позивачів не зберігся не з їх вини. Вважають, що підстави для відмови у приватизації відсутні. Просять позов задовольнити. У судове засідання позивачі не з`явилися, представник позивачів адвокат Мєдвєдєва А.В. подала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу у відсутність позивачів, підтримала заявлені позовні вимоги. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, рішення просить прийняти на розсуд суду на підставі наявних у матеріалах справи доказах. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що згідно з витягами з реєстру територіальної громади №2023/008112249 від 07.10.2023р., №2023/009493755 від 20.11.2023 позивачі зареєстровані у квартирі [ADDRESS] . Квартира є власністю територіальної громади м. Запоріжжя. Наймачем квартири є [PERSON] , що підтверджується договором найму №63103108/1066 від 12.12.2023. Квартира є двокімнатною, загальною площею 29,0 кв.м., житловою площею 43,56 кв.м. З метою приватизації житлового приміщення квартири позивачі звернулися до органу приватизації Районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району з заявою про переоформлення передачі у власність квартири, однак листом від 07.11.2023 №П-468-Х отримали відмову у здійсненні приватизації у зв`язку з відсутністю ордера на зазначену квартиру. Відповідно до п. 10 ч. 1\~ст. 15 ЖК України, до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів віднесено видача ордерів на жилі приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. За змістом\~ст. 58 ЖК України, ордер є єдиною підставою для вселення у жиле приміщення. Згідно п. 41 Положення про порядок надання жилої площі в Українській РСР затверджених постановою від 20 грудня 1974р. №562 Ради Міністрів УРСР і Української Республіканської Ради Професійних Спілок від 5 жовтня 1966 р. N 755 "Про порядок розподілу жилої площі в Українській РСР", яке діяло на час надання квартири, що знайшло своє відображення в п. 72. Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР затверджених постановою від 11 грудня 1984р.№470 Ради міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок, при вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію. Відповідно до п. п. 69, 70, 72\~Постанови ради Міністрів Української РСР від 11 грудня 1984 року № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР»(розділ IV), ордер на жиле приміщення видається на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів та є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, дійсний протягом 30 днів. Ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої звітності. Відповідно до п. 11ст. 8\~Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Відповідно до вимог\~ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом. Згідно зі\~ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~об`єктом приватизації є квартири, які перебувають в віданні місцевих Рад, державних підприємств, установ, організацій, незалежно від їх відомчої належності. Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», - приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. З аналізу вказаних правових норм випливає, що ордер це документ, що має тимчасову дію та є законною підставою вселення особи до житлового приміщення. Законність вселення та проживання позивачів у квартирі [ADDRESS] відповідачем не оспорюється. Тому, суд приходить до висновку, що позивачі мають право на приватизацію квартири, в якій вони зареєстровані і проживають, а відмова відповідача в реалізації її права на приватизацію порушує права позивачів. Враховуючи вищевказане, той факт що законодавством не передбачена така підстава для відмови в проведенні приватизації як відсутність ордеру на вселення, інших підстав чи обставин для відмови у проведені приватизації, відповідач не зазначив, тому суд вважає відмову відповідача у приватизації житла по заяві позивачів неправомірною, а позов таким, що підлягає задоволенню. Пунктом 5\~ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»\~встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкту комунальної власності здійснюють відповідні ради. Відповідно до ч. 3 ст. 8 вищевказаного Закону передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Згідно ч. 10\~ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2\~ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну квартиру позивачів не розповсюджується. Враховуючи те, що відповідно до\~ст. 59 ЖК України, ордер на квартиру в будинку недійсним в судовому порядку визнаний не був, відповідач не спростував факту, що ордер дійсно видавався, тому відповідач не мав права відмовляти позивачу у приватизації займаного житла саме з підстав відсутності ордеру. Дії відповідача порушують конституційне право позивачів на приватизацію житла. Виходячи з викладеного, враховуючи, що позивачі вселені у квартиру на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, відсутність ордеру позбавляє позивачів реалізувати своє право на приватизацію квартири та враховуючи, що є всі необхідні документи для проведення приватизації вищезазначеного житлового приміщення, крім ордеру, який вони не можуть надати з незалежних від них причин, тому суд вважає відмову відповідача у приватизації житла по заяві позивача неправомірною, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved