Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

У липні 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії, відповідно до якої позивач просить суд: стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві на користь [PERSON] недоотриману пенсію спадкодавця у загальному розмірі 69431,16 гривень, а також інфляційні втрати за період з липня 2021 року до червня 2023 року у розмірі 24023,18 гривень, та 3% річних за цей самий період у розмірі 4165,87 гривень. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] є спадкоємицею [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.12.2020 встановлено, що [PERSON] померла [INFO] . Згідно заповіту від 20.06.2019, посвідченого приватним нотаріусом Нечитайло І. В. та зареєстрованого в реєстрі під №491, [PERSON] заповіла Позивачці «усе її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті і що вона за законом матиме право». Також додаємо копію витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 20.06.2019 №56581156 вказаного заповіту. У позовній заяві вказано, що 12.01.2021 листом №4/01-24/2021 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві у відповідь на запит нотаріуса повідомив, що на ім`я [PERSON] «існує недоотримана пенсія в загальній сумі 69431,16 гривень. 14.06.2021 листом №2600-0502-8/97445, у відповідь на звернення позивачки, відповідач фактично визнав право позивачки на отримання недоотриманої пенсії [PERSON] , але відмовив її негайно виплатити, зазначивши, що «виплата ... буде здійснена після проведення відповідного фінансування Пенсійним фондом України». 12.01.2022 відповідачу було направлено адвокатський запит, в якому поставлено питання щодо причин невиплати недоотриманої пенсії позиваці. У своїй відповіді №2600-0502-8/11489 від 21.01.2022 відповідач фактично ухилився від відповіді на поставлені питання, пославшись на загальні норми законодавства та зазначивши, що пенсію буде виплачено без зазначення термінів. Позивач вважає, що можна зробити висновок, що відповідач протягом 2021-2023 років допускає протиправну бездіяльність, не виплачуючи позивачці недоотриману пенсію спадкодавця, чим порушує право позивачки на отримання вказаних коштів. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.08.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. 15.09.2023 року до суду надійшов відзив у якому відповідач зазначив, що 11.05.2021 [PERSON] звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою №5488, щодо недоотриманої пенсії за померлу [PERSON] , о/р [NUMBER] . Недоотримана пенсія за померлу [PERSON] розрахована за період з 01.04.2016 по 28.02.2019 в сумі 69 431,16 грн. (згідно заяви №5488 гр. [PERSON] від 11.05.2021), та підлягає виплаті на умовах окремого Порядку затвердженого постановою КМУ від 10.11.2021 №1165 затвердженого Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165. Зазначений борг включено до переліку боргів внутрішньо переміщеним особам. Окрім того, у відзиві зазначено, що виплату боргу розпочато в листопаді 2022 в сумі 530,00 грн., в грудні 2022 в сумі 2 грн. 18 коп. та в липні 2023 - 557,32 грн. відповідно до Постанови КМУ від 10.11.2021 за №1165. Таким чином, відповідач вважає, що дії ГУ ПФУ в м. Києві є правомірними, діяло в межах своєї компетенції та відповідно до вимог чинного законодавства. 04.01.2024 до суду надійшов лист приватного нотаріуса КМНО Кондратенко О.В. №04/01-16 від 04.01.2024 додатком до якого на виконання вимоги суду долучено належним чином засвідчену кваліфікованим електронним підписом копію Спадкової справи №1/2021 після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Ухвало Шевченківського районного суду міста Києва від 15.01.2024 закрито підготовче провадження у вказаній праві та призначено її до судового розгляду по суті в загальному провадженні. Позивач у судове засідання не з`явився, свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив, до суду 07.03.2024 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника позивача [PERSON] у якому останній просив проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача та винести рішення по суті позовних вимог. Відповідач, явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду, 16.01.2024 надійшло клопотання відповідача, у якому останній просив проводити розгляд справи без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] [INFO] , померла [INFO] у віці 81 рік, про що 29.12.2020 складено відповідний актовий запис № 845 (а.с. 23). Як вбачається з матеріалів справи, що згідно заповіту від 20 червня 2019 року [PERSON] на випадок її смерті робить таке розпорядження: все її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті і нащо вона за законом матиме право заповідає [PERSON] , заповіт посвідчений [PERSON] , приватним нотаріусом КМНО та зареєстровано в реєстрі за №491 (а.с. 85). Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 07 травня 2021 року, яке зареєстровано в реєстрі за № 572 (спадкова справа № 1/2021), виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенко О.В., який посвідчує, що на підставі заповіту, посвідченого [PERSON] , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нечитайло І.В., спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , 1938 року народження, яка померла [INFO] , є [PERSON] , [INFO] (а.с. 122). Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: пенсії в сумі 69 431,16 грн., яка належала померлій згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 12.02.2021 року №2600-0502-8/23451 (а.с. 122). Так, відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 12.02.2021 року №2600-0502-8/23451, яка міститься у копії спадкової справи №1/2021 після смерті [PERSON] , [INFO] , вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомляє, що на ім`я [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , як зазначено в запиті нотаріуса, існує недоотримана пенсія в загальній сумі 69 431,16 грн. (а.с. 112). Так, як вбачається з матеріалів справи, що згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 14.06.2021 №2600-0502-8/97445 у відповідь на звернення позивачки щодо виплати недоотриманої пенсії за померлого, яке зареєстроване нашим управлінням 28.05.2021 за № 22561/8, повідомлено, що виплата недоотриманої пенсії за померлу [PERSON] буде здійсненна після проведення відповідного фінансування Пенсійним фондом України. Сторонами не заперечувалось, що 12.01.2022 відповідачу було направлено адвокатський запит, в якому поставлено питання щодо причин невиплати недоотриманої пенсії позиваці. Як вбачається з матеріалів справи, що у відповідь на адвокатський запити від 17.01.2022 № 2828/8 було надано лист ГУ Пенсійного фонду України в м. Києві №2600-0502-8/11489 від 21.01.2022 року, відповідно до якого повідомлено, що відповідно до поданої заяви [PERSON] від 11.05.2021 розраховано розмір недоотриманої пенсії за померлу [PERSON] . Недоотриману пенсію буде виплачено відповідно до Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165 (а.с. 11). Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту статті 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що -цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; -право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; -право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Згідно із частинами першою та другою статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Згідно зі статями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Аналогічні правові висновки зроблені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 лютого 2022 року по справі № 428/10113/20. Встановлено, що [PERSON] померла [INFO] . Отже, позивач успадкував належні спадкодавцям суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України у тому розмірі, у якому спадкодавці мали право на їх виплату на момент своєї смерті. Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавців пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 07 травня 2021 року, яке зареєстровано в реєстрі за № 572 (спадкова справа № 1/2021), виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенко О.В., який посвідчує, що на підставі заповіту, посвідченого [PERSON] , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нечитайло І.В., спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , 1938 року народження, яка померла [INFO] , є [PERSON] , [INFO] , у якому зазначено, що спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: пенсії в сумі 69 431,16 грн., яка належала померлій згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 12.02.2021 року №2600-0502-8/23451, не оспорено, не скасовано та є чинними, а тому відмова Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві у виплаті пенсії спадкодавців спадкоємцю є безпідставною. Зі змісту позовної заяви [PERSON] вбачається, що позов подано з метою захисту спадкових прав, оскільки предметом заявлених позовних вимог є виплата неотриманих матір`ю позивача за життя пенсій, які не стосуються порядку їх нарахування. Стосовно доводів відповідача щодо застосування ним до виплати суми недоотриманої пенсії за свідоцтвом про право на спадщину приписів постанови Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1165, якою затверджено Порядок виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), невиплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, суд зазначає, що Порядок №1165 впроваджує додаткові умови виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам за минулий період, які не передбачені ані Конституцією України, ані Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є базовими нормативно-правовими актами, приписи яких підлягають застосуванню при вирішенні спірних правовідносин. Враховуючи викладене положення Порядку КМУ № 1165 не регулюють спадкові правовідносини, які є вданому спорі, оскільки недоотримана пенсія набула статусу спадкового майна, право власності на яке у позивача підтверджене свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10.03.2023, зареєстрованого в реєстрі за №234. Матеріалами справи не містять доказів на підтвердження посилання у відзиві ГУ ПФУ у м. Києві, що відповідачем виплату боргу розпочато в листопаді 2022 в сумі 530,00 грн., в грудні 2022 в сумі 2 грн. 18 коп. та в липні 2023 - 557,32 грн.. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідьна кожен аргумент. Межі цьогообов`язкуможуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві недоотриману пенсію, яка була нарахована [PERSON] , яка померла [INFO] , в розмірі 69 431,16 грн., що входить до складу спадщини на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 травня 2021 року, яке зареєстровано в реєстрі за № 572 (спадкова справа № 1/2021), виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенко О.В., оскільки остання успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, у тому розмірі, у якому спадкодавець мала право на їх виплату на момент своєї смерті. При цьому, суд не вбачається підстав для задоволення позову в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві на користь [PERSON] інфляційні втрати за період з липня 2021 року до червня 2023 року у розмірі 24023,18 гривень, та 3% річних за цей самий період у розмірі 4165,87 гривень, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом із тим, заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 69 431,16 грн. виникла із спадковиї правовідносин в порядку ст. 1227 ЦК України, тому, в даному випадку, ст. 625 ЦК України не регулює спірні правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем, отже в частині позовних вимог про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві на користь [PERSON] інфляційні втрати за період з липня 2021 року до червня 2023 року у розмірі 24023,18 гривень, та 3% річних за цей самий період у розмірі 4165,87 гривень - суд відмовляє. У зв`язку із задоволенням позову, згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві підлягає стягненню на користь [PERSON] 1073,60 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial