Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] в якому вказує про те, що 27.03.2023 року о 17.30 годині у м. Запоріжжя по вул. Чарівна біля будинку №113 [PERSON] керуючи автомобілем Peugeot Partner, реєстраційний номер [NUMBER] , порушила вимоги п. 12.1., 13.1. ПДР України, не вибравши безпечної швидкості руху і не дотримавшись безпечної дистанції, допустила зіткнення з задньою частиною автомобіля Chevrolet Nubira, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який, в свою чергу, отримавши удар ззаду і інерційне прискорення, будучи у некерованому стані, скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ 110206, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який продовжив некерований рух та скоїв зіткнення з автомобілем Peugeot 308, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються постановою Запорізького апеляційного суду від 12.05.2023 року у справі ЄУН 336/3111/23. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта», та страховою компанією [PERSON] була сплачена сума завданих ДТП збитків, просить стягнути з відповідача на свою користь суму франшизи, на яку зменшується страхове відшкодування в розмірі 2500 гривень, через несплату даної суми [PERSON] на користь [PERSON] . Позовна заява надійшла до суду за підсудністю, визначеною ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2023 року. Ухвалою суду від 06.10.2023 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач у наданий судом строк та станом на 29.02.2024 року своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористалась, відзив на позов не подала, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору направила до суду письмові пояснення щодо позову, за змістом яких вказували про те, що факт отримання страхового відшкодування визнається позивачем, а розмір франшизи додатками до позовної заяви. З огляду на норми Закону, ПАТ «НАСК «Оранта» виконало покладені на неї обов`язки щодо виплати страхового відшкодування. Оскільки страхове відшкодування зменшується на суму франшизи, страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи. У зв`язку з чим просили прийняти рішення, яке не впливає на права та обов`язки третьої особи. В ході розгляду справи сторонами інші заяви чи клопотання не подавались. При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль Peugeot 308, реєстраційний номер [NUMBER] , належить [PERSON] з 19.08.2022 року. Полісом № АТ/2779704 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПАТ «НАСК «Оранта», застрахована цивільно-правова відповідальність забезпеченого автомобіля [PERSON] Peugeot Partner, реєстраційний номер [NUMBER] . Розмір франшизи становить 2500 гривень. Постановою Запорізького апеляційного суду від 12.05.2023 року у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП [PERSON] постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2023 року щодо [PERSON] скасовано і провадження у справі закрите на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях [PERSON] складу передбаченого ст.124 КУпАП адміністративного правопорушення. В тексті постанови суду зазначено про те, що з дослідженого під час апеляційного розгляду відеозапису зазначеного ДТП з камери зовнішнього відеоспостереження, автомобіль «Chevrolet Nubira» під керуванням водія [PERSON] 27.03.2023 року рухався в районі вулиці Чарівної, 36 в м. Запоріжжі в бік парка розваг «Шекиленд». Попереду нього рухався із уповільненням автомобіль ЗАЗ 110206 під керуванням водія [PERSON] , попереду якого в свою чергу рухався автомобіль «Peugeot 308» під керуванням водія [PERSON] , який зупинився перед пішохідним переходом, щоб пропустити пішохода. В цей момент водій автомобіля «Peugeot Partner», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , рухаючись в тому ж самому напрямку, в тій же смузі руху, що й зазначені автомобілі, не вибрала безпечної швидкості свого руху, не дотрималась безпечної дистанції та допустила зіткнення із задньою частиною автомобіля «Chevrolet Nubira», який в свою чергу, отримавши удар ззаду і інерційне прискорення, будучи у некерованому стані, скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ 110206 під керуванням [PERSON] , який продовжив некерований рух та скоїв зіткнення з автомобілем «Peugeot 308» під керуванням водія [PERSON] . За таких обставин апеляційний суд дійшов переконання, що матеріали справи не містять у собі доказів вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Оцінивши докази у їх сукупності з точки зору їх належності та допустимості, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Як вказує ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Положенням ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 року, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування», франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Як вказує ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 року, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується. Пунктом 36.6. ст. 36 Закону України №1961-IV від 01.07.2004 року встановлено, що Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Якщо суд дійде висновку про те, що обставини в справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, що розглядає справу. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року (справа № 6-327цс15) та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 року (справа № 234/1116/16-а); від 9 листопада 2018 року у справі № 816/988/17; від 13 грудня 2018 року у справі № 815/6218/16; від 6 березня 2019 року (справа № 813/4924/13-а); від 31 липня 2019 року (справа № 2340/4337/18), від 15 листопада 2019 року (справа № 826/198/16). Позивач в обґрунтування заявленого позову вказувала на доведеність вини [PERSON] у порушенні ПДР та, як наслідок, вини у спричиненні матеріальної шкоди. Водночас, ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Таким чином, в межах розгляду конкретної справи про адміністративне правопорушення суд з?ясовує лише питання, які стосуються винуватості у інкримінованому порушенні тієї особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, тощо. З наданої позивачем копії постанови вбачається, що судом встановлено відсутність в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення. Статтею 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій\~беруть участь\~ті самі\~особи або\~особа,\~щодо якої\~встановлено ці\~обставини, якщо інше не встановлено законом. Встановлення судом в межах розгляду однієї справи вини іншої особи, яка не була її учасником та не обвинувачувалась у скоєнні правопорушення, суперечить презумпції невинуватості. З постанови Запорізького апеляційного суду від 12.05.2023 року вбачається, що [PERSON] не була учасником цієї конкретної справи про адміністративне правопорушення, отже щодо неї не могло бути встановлено вини у ДТП, а постанова суду в цьому випадку не може бути підставою для звільнення від доказування у відповідності до положень ЦПК України. Позивачем не надано рішення суду, яким би було встановлено вину [PERSON] у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, наслідком якого було спричинення матеріальної шкоди позивачеві. Суд за власною ініціативою позбавлений права самостійно шукати та досліджувати докази у справі, адже це прямо суперечить засаді змагальності сторін. В цьому випадку позивач мала надати рішення суду, яким би було б встановлено вину [PERSON] у скоєнні ДТП, а не рішення суду про відсутність вини іншої особи у ДТП. За умови відсутності такого рішення позивач мала змогу доводити вину відповідача у заподіянні шкоди іншими доказами, натомість, окрім вищевказаної постанови відносно [PERSON] , позивач не надавала жодних доказів на доведення вини відповідача. За відсутності відповідної постанови суду, а рівно і будь-яких достатніх, належних та допустимих доказів вини саме відповідача у дорожньо-транспортній пригоді, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача суми франшизи та задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed