Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів. Подану позовну заяву обґрунтовує тим, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 29.09.2007 по 29.12.2017. У період шлюбу народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . 14.12.2017 Деснянським районним судом міста Києва видано судовий наказ № 754/16218/17 щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [PERSON] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.12.2017 і до досягнення дітьми повноліття. Подільським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження № 55564801. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 21.07.2023, розмір заборгованості станом на 01.07.2023 становить 198992,56 грн. Оскільки наявна заборгованість, відтак у період з жовтня 2018 року по 05.09.2023 пеня за вказаний період становить 458390,60 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 11.09.2023 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить у задоволенні позову відмовити. Всупереч положенню Сімейного кодексу України, розмір неустойки не може перевищувати 100 % розмір заборгованості, який згідно розрахунку державного виконавця станом на 21.07.2023 становить 198922,56 грн. Крім того, долучено розрахунок заборгованості державного виконавця станом на 12.09.2023, відповідно до якого розмір боргу зі сплати аліментів становить - 36533,20 грн. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 26.10.2023, яка занесена до протоколу судового засідання відзив на позовну заяву залишено без розгляду на підставі ст. 127 ЦПК України. [PERSON] подала заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просила стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.04.2021 по 22.11.2023 у розмірі 144383,97 грн. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 28.11.2023, яка занесена до протоколу судового засідання заяву про зменшення розміру позовних вимог прийнято до розгляду та долучено до письмових матеріалів справи. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Моценко О.В. подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив у задоволенні позову відмовити. Вказав, що відповідач - батько дітей сумлінно, регулярно сплачує та продовжує сплачувати аліменти на утримання дітей. Окрім аліментів, відповідач самостійно сплачує за навчання дітей в ТОВ «Академія сучасної освіти», за одну дитину [PERSON] за період навчання 2023-2024 за перший семестр сплачено 110000 грн., за навчальний період 2021-2022 за другий семестр сплачено - 105545,00 грн. Відповідач також несе витрати на лікування дітей в разі необхідності, оздоровлення, відпочинок, купляє одяг та необхідне шкільне приладдя. Не погоджуючись із розміром заборгованості, відповідач звернувся до державного виконавця щодо розміру заборгованості. За результатами звернення, надано перерахунок заборгованості, відповідно до якого розмір боргу станом на 01.09.2023 становить 36533,20 грн. В судовому засіданні [PERSON] та її представник підтримали позовну заяву з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог та просили задовольнити з наведених підстав. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві на позову заяву. Судом встановлено, що 18.01.2018 головним державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Дубасом А.М. відкрито виконавче провадження № 55564801 з примусового виконання судового наказу № 754/16218/17 від 14.12.2017 Деснянського районного суду міста Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.12.2017 і до досягнення дітьми повноліття. Пункт 1 ст. 3 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 2 - дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991, визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України 15 травня 2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у цивільній справі №572/1762/15-ц неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання полягає у сприянні належному виконанню зобов`язання та стимулювання боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує лише до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Положенням статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватись на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому Сімейним кодексом. Відповідно до ч. 1, 3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 12.09.2023 сформований державним виконавцем Подільського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), розмір заборгованості станом на 01.09.2023 становить 36533,20 грн. Крім того, з наданого розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість у відповідача виникла з 01.04.2021. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц зазначено, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. При вирішенні питання про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, суд бере до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність сплати аліментів, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення. Відповідач всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надав контррозрахунок розміру неустойки (пені), разом з тим суд не погоджується із розрахунком сторони позивача. З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що 1% пені від суми заборгованості за період прострочення становить 11029,37 грн. та підлягає стягненню з відповідача. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог. Відповідно до положення ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial