Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

24 жовтня 2023 року позивачка звернулася до Татарбунарського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 30 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області від 13 грудня 2023 року зазначена цивільна справа передана на розгляд Саратського районного суду Одеської області. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 23 січня 2024 року цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа на стороні позивача [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, прийнята до провадження та призначена до розгляду по суті. Позов обґрунтований тим, що 10 липня 1999 року відділом ДРАЦС Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем [PERSON] . Шлюбні відносини між ними не скались, а тому рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 05 серпня 2013 року шлюб між ними було розірвано. Від спільного проживання з відповідачем у шлюбі у них народився син, [PERSON] , [INFO] , на якого відповідач сплачував аліменти до його повноліття. На даний час син досяг повноліття, але продовжує навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж інженерії, управління та землевпорядкування Національного авіаційного університету» на 3 курсі в групі 318-ТР за спеціальністю 172 Телекомунікації та радіотехніки. Плануючий термін навчання до 30 червня 2025 року, згідно довідки навчального закладу від 12 вересня 2023 року № 12. Син [PERSON] проживає біля неї, знаходиться на її утриманні, їй не вистачає коштів утримувати та навчати дитину. Таким чином, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Вважає, що відповідач має змогу матеріально забезпечити дитину, яка навчається, і тому звернулася з позовом до суду про стягнення аліментів до закінчення сином навчання. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, від неї надійшла письмова заява, в якій вона просила суд справу розглядати без її участі, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справу до суду не з`явився, засобами поштового зв`язку надіслав на адресу суду заяву, в якій позов визнав повністю, просив суд справу розглядати без його участі. Третя особа на стороні позивача, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справу до суду не з`явився, клопотань або заяв не подавав. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 23 листопада 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області (а.с.7). 05 серпня 2013 року рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.9-10). Відповідно до довідки № 13 від 12 вересня 2023 року виданою Відокремленим структурним підрозділом «Фаховий коледж інженерії, управління та землевпорядкування національного авіаційного університету», [PERSON] дійсно навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж інженерії, управління та землевпорядкування Національного авіаційного університету» на 3 курсі в групі 318-ТР за спеціальністю 172 Телекомунікації та радіотехніка з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2025 року на бюджетній основі за денною формою навчання (а.с.11). Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Згідно ч.1 ст.199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітню дитину, якщо вона продовжує навчання, але не більше ніж досягнення нею 23-х річного віку за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У своїй постанові Верховний Суд від 13 квітня 2021 року № 308/4214/18 вказав, що при визначенні розміру матеріальної допомоги суд також враховує: вартість підручників і проїзду до навчального закладу, вартість проживання у гуртожитку або орендованій квартирі. Як встановлено судом [PERSON] навчається на денній формі навчання на бюджетній основі. У постанові від 25 вересня 2019 року у справі №755/14148/18 Верховний Суд зробив висновок про те, що «факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини». У постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року в справі №346/103/17, суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. З урахуванням викладених обставин, враховуючи положення ст. 182 СК України, суд приймає до уваги працездатний вік відповідача та відсутність у матеріалах справи будь-яких документально підтверджених доказів про незадовільний стан його здоров`я, а також відсутність будь-яких даних про наявність у нього на утриманні інших дітей, непрацездатних членів сім`ї, визнання ним позову, а також те, що, повнолітній син сторін у справі потребує матеріальної допомоги, враховуючи засади справедливості, добросовісності та розумності, вік, стан здоров`я, матеріальне становище дитини, розмір аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який навчається, та який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, має бути визначений у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 24 жовтня 2023 року до закінчення [PERSON] навчання тобто до 30 червня 2025 року, але не більше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. При вирішенні даного спору слід зазначити, що аліменти пов`язані з навчанням дитини стягуються до досягнення нею 23 років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. При цьому суд виходить з того, що рішення у даній справі не повинно спричинити погіршення матеріального забезпечення відповідача. У разі якщо в майбутньому матеріальне становище відповідача погіршиться, відповідач не позбавлений права на звернення до суду з позовом про звільнення його від сплати аліментів або зменшення їх розміру. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір позивачка звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1073, 60 гривень.

Outcome: approved