Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

21 листопада 2023 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій просив суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 06.11.2015 у розмірі 42146,81 гривень станом на 17.10.2023 та судові витрати у розмірі 2684,00 гривень. Позовна заява обґрунтована тим, що 06.11.2015 між ПАТ КБ «ПриватБанк» (змінена назва - АТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем заяви №б/н про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач зазначав, що за умовами вказаного договору банком було відкрито кредитний рахунок (що підтверджується випискою по рахунку, яка додається до позову) із початковим лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, та відповідачу надано у користування кредитну картку (номери та строк дії отриманих карток зазначено у довідці про отримання картки). У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 36500,00 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Відповідач належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконував, унаслідок чого станом на 17.10.2023 утворилась заборгованість у розмірі 42146,81 грн, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту - 34020,24 грн; заборгованість за нарахованими відсотками - 0,00 грн; заборгованість за простроченими відсотками - 8126,57 грн; заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит - 0,00 грн; нарахована пеня - 0,00 грн; нараховано комісії - 0,00 грн. Ураховуючи викладене позивач АТ КБ «ПриватБанк» просив суд стягнути з відповідача на його користь вказану суму кредитної заборгованості, а також понесені банком судові витрати у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою суду від 23 листопада 2023 року позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення виявлених судом недоліків. Позивач усунув недоліки у строк, встановлений судом, додав до позовної заяви належним чином завірені копії доказів, перелічених в ухвалі. Ухвалою суду від 12 грудня 2023 року позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 24 січня 2024 року. У судове засідання 24 січня 2024 року представник позивача АТ КБ «Приватбанк», належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, не з`явився, у поданому до суду клопотанні просив здійснювати розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, поштове відправлення (конверт) з ухвалою суду від 12 грудня 2023 року та копією позовної заяви з додатками повернувся до суду з довідкою про причини повернення/досилання з підстав «адресат відсутній за вказаною адресою». Протокольною ухвалою суду від 24 січня 2024 року у зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей про його повідомлення про дату, час та місце судового засідання, судове засідання відкладено на 28 лютого 2024 року, повторно викликано учасників справи, у тому числі відповідача - шляхом розміщення на вебсайті «Судова влада України» оголошення про призначення справи до розгляду. Відповідач [PERSON] у судове засідання 28 лютого 2024 року повторно не з`явився, причини неявки у судове засідання не повідомив, заяв, клопотань та відзив на позовну заяву до суду не подавав. У розумінні п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач уважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду від 28.02.2024 постановлено проводити заочний розгляд справи. Справу розглянуто 28.02.2024 без участі учасників цивільної справи на підставі наявних у ній доказів та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «Приватбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір плати за використання клієнтом коштів банку, яке не встановлене договором, не може перевищувати подвійну облікову ставку Національного банку України (ст. 1069 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 06.11.2015 між ПАТ КБ «ПриватБанк» (змінена назва - АТ КБ «Приватбанк») та відповідачем було укладено договір банківського рахунку (з можливістю встановлення кредитного ліміту за платіжною карткою) шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, копія якої міститься у матеріалах справи (а.с. 121). Анкета-заява підписана відповідачем. Основних умов кредитування (розміру кредитного ліміту, процентної ставки, строку кредитування тощо) анкета-заява не містить. 10.02.2022 відповідачем [PERSON] підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 122-133), відповідно до якої відповідачем замовлено таку фінансову послугу як «відкриття та обслуговування поточного рахунку, споживче кредитування» та погоджено істотні умови договору «кредитні картки», а саме: тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія; сума і ліміт кредиту для карт «Універсальна» та «Універсальна Gold» - 200 000,00 грн та інші; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; мета кредитування - споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом; процентна ставка, відсотків річних: для карт «Універсальна» - 42,0% та для карт «Універсальна Gold» - 40,8%; реальна річна процентна ставка: за умови здійснення розрахунків з використанням платіжної картки та користування коштами в межах пільгового періоду: для карт «Універсальна» - 0% та для карт «Універсальна Gold» - 1,2%; за умови здійснення розрахунків з використанням платіжної картки та користування коштами поза межами пільгового періоду і погашення кредиту мінімальними щомісячними платежами: для карт «Універсальна» - 51,09% та для карт «Універсальна Gold» - 51,76%; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту (відсотків річних): для карт «Універсальна» - 84,0% та для карт «Універсальна Gold» - 81,6%; інші платежі. Згідно з паспортом споживчого кредиту (а.с. 134-138) відповідач ознайомився 10.02.2022 з інформацією про кредитодавця, основні умови кредитування, а саме: тип кредиту: відновлювальна кредитна лінія шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці; сума кредитного ліміту: до 800 тис. грн; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; строк договору - 12 місяців з пролонгацією; пільговий період - до 55 днів; мета кредиту - споживчі потреби; спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом (на картковий рахунок); процентна ставка, відсотків річних: 0,00001% - у пільговий період; 42%, 40,08%, 36% - поза межами пільгового періоду; порядок повернення кредиту - шляхом договірного списання з рахунку клієнта, у тому числі за рахунок кредитного ліміту, в розмірі процентів, які підлягають оплаті за кредитним договором; процентна ставка, що застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту (відсотків річних) - 84,00 %, 81,60 %, 72,00 % тощо. Така інформація зберігала чинність та була актуальною до 25.02.2022. Згідно з довідкою без вихідних даних (номеру та дати) відповідачу [PERSON] було видано кредитні картки: «Універсальна» 30.12.2014 терміном дії до 12/18; «Універсальна Gold» 16.09.2019 - терміном дії до 02/23; 10.02.2022 - терміном дії до 10/25 (а.с. 120). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с. 119), оформленої на [PERSON] (договір б/н), кредитний ліміт декілька разів змінювався, а саме: - 16.09.2019 - кредитний ліміт встановлено у розмірі 36 500,00 грн; - 18.03.2020 - кредитний ліміт зменшено до 32 814,69 грн; - 31.03.2020 - кредитний ліміт залишено без змін у розмірі 32 814,69 грн; - 14.04.2020 - кредитний ліміт зменшено до 32 538,53 грн; - 27.04.2020 - кредитний ліміт залишено без змін у розмірі 32 538,53 грн; - 08.05.2020 - кредитний ліміт залишено без змін у розмірі 32 538,53 грн; - 19.05.2020 - кредитний ліміт залишено без змін у розмірі 32 538,53 грн; - 01.06.2020 - кредитний ліміт залишено без змін у розмірі 32 538,53 грн; - 14.07.2020 - кредитний ліміт зменшено до 31 090,07 грн; - 31.07.2020 - кредитний ліміт залишено без змін у розмірі 31 090,07 грн; - 11.08.2020 - кредитний ліміт зменшено до 30 210,36 грн; - 06.04.2021 - кредитний ліміт зменшено до 29 287,00 грн; - 30.12.2021 - кредитний ліміт збільшено до 34 000,00 грн; - 01.06.2023 - кредитний ліміт остаточно зменшено до 0,00 грн. 16.09.2019 позивачем було встановлено відповідачу кредитний ліміт до 36 500,00 грн. До цієї дати кредитний ліміт не був встановлений на кредитну картку відповідача. Отже, фактично кредитні відносини між позивачем та відповідачем виникли з дати початку кредитування позивачем поточного рахунку відповідача - 16.09.2019, а найбільший кредитний ліміт, який був встановлений позивачем на картковий рахунок відповідача за весь період кредитування складав 36500,00 грн, та який остаточно було зменшено позивачем 01.06.2023 до 0,00 грн. Відповідно до розрахунку позивача, через неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань, станом на 17.10.2023 утворилась заборгованість відповідача у розмірі 42146,81 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 34020,24 грн та заборгованості за простроченими відсотками - 8126,57 грн (а.с. 109-114). Факт руху грошових коштів на картковому рахунку відповідача позивач підтвердив випискою за договором № б/н станом на 20.10.2023 за період з 30.12.2014 по 20.10.2023 (а.с. 115-118). Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Також виписка банку згідно з Переліком типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 № 578/5, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.04.2012 за № 571/20884, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом по справі. Такі висновки суду відповідають правовим висновкам Верховного суду у справі № 200/5647/18 (постанова від 16.09.2020) та у справі № 760/7792/14-ц (постанова від 28.10.2020). З виписки за договором та розрахунку заборгованості, наданих позивачем, вбачається, що відповідач систематично користувався кредитною карткою та здійснював платежі на погашення заборгованості. 16.09.2019 відповідачем було проведено зняття готівки (отримання кредитних коштів) у розмірі 31194,00 грн (а.с. 118 на звороті) та у подальшому здійснювалися видаткові операції за рахунком у межах установленого кредитного ліміту. Отже, платежі з рахунку відповідача здійснювалися на умовах кредитування рахунку у відповідності до ст. 1069 ЦК України. Крім того, у кредитному договорі, який викладено у формі заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, та підписаний 10.02.2022 відповідачем [PERSON] , викладено основі умови кредитування, у тому числі процентні ставки та строк дії договору. Отже суд вважає, що основні умови кредитного договору були погоджені між сторонами у встановленому законом порядку. Суд погоджується з аргументами позивача, викладеними ним у позовній заяві, та уважає, що розрахунок заборгованості, виконаний позивачем, відповідає умовам кредитного договору. Відповідач же наведене у позовній заяві не спростував, своїм правом на подання до суду контррозрахунку заборгованості не скористався, доказів сплати заборгованості за кредитним договором або належних доказів на спростування отримання кредиту до суду не надав, тому суд позовні вимоги позивача задовольняє, оскільки уважає їх обґрунтованими та доведеними доказами, що містяться у матеріалах справи. Суд, вирішуючи питання обґрунтованості вимог за наведеним позивачем розрахунком, дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано отримання ним кредитних коштів у межах кредитного ліміту, встановленого на його банківську картку, що підтверджується банківською випискою за договором та довідкою за лімітами. З розрахунку заборгованості, виконаного позивачем, вбачається, що для нарахування процентів за користування кредитом, позивачем застосовувалися процентні ставки, що відповідають умовам кредитування, були погодженні та підписані між сторонами кредитного договору. Отже, узв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором станом на 17.10.2023 у останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 42146,81 грн., яких: 34020,24 грн - заборгованість за тілом кредиту; 8126,57 грн - заборгованість за простроченими процентами. Оскільки відповідач своїм правом на подання до суду контррозрахунку заборгованості не скористався, доказів сплати заборгованості за кредитним договором або доказів на спростування отримання кредитних коштів до суду не надав, тому суд позовні вимоги позивача задовольняє, оскільки уважає їх обґрунтованими та доведеними. При цьому, суд не бере до уваги умови кредитного договору, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, долучених до матеріалів справи, оскільки позивачем не доведено, що Умови та Правила надання банком кредиту є складовою кредитного договору, а саме те, що вони укладені в один день, тобто в день підписання позичальником заяви позичальника, і позичальник розумів, що саме ці Умови він мав на увазі, підписуючи заяву. Вказаний висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду у справі № 342/180/17 (постанова від 03 липня 2019 року), № 188/1815/17(постанова від 27.08.2020), № 378/305/18 (постанова від 23.07.2020), відповідно до яких витяг з Умов та правил надання банківських послуг, який викладений на банківському сайті, не може вважатися складовою частиною спірного кредитного договору. Проте, зважаючи на те, що відповідачем було порушено умови кредитного договору, що встановлено судом, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє повністю, з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2684,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved