Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-07 00:00:00

12.02.2024 [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання факту належності правовстановлюючого документу, яку обґрунтував тим, що 27.11.2023 він звернувся до територіального органу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком. Пенсійний вік визначений ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і становить 60 років. 08.12.2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області на його адресу направлено лист за вих. № 1400-0304-8/90881 разом з рішенням про відмову в призначенні пенсії № 142850006317 від 29.11.2023 року. Рішення про відмову мотивовано тим, що необхідний страховий стаж, відповідно до ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 30 років. Страховий стаж заявника складає 03 роки 09 місяців 28 днів. При цьому, за доданими документами до страхового стажу не зараховано всі періоди з трудової книжки [NUMBER] від 23.11.1981 року, оскільки прізвище на російській мові « [PERSON] » не відповідає паспортним даним « [PERSON] ». Крім того, у відмові зазначено, що для підтвердження трудової книжки необхідно надати уточнюючі довідки про періоди робіт, видані підприємствами, на яких працювала особа на підставі первинних документів. Також, факт належності трудової книжки даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Надання уточнюючих довідок про періоди робіт, видані підприємствами, на яких працювала особа, на даний час, не є можливе з різних підстав, серед яких є припинення будь-яких зв`язків з країною агресором, російською федерацією, яка являється правонаступником СРСР, так як період роботи зазначено, зокрема, за роки: з 1981 року по 1995 рік; багато підприємств, установ та організацій, де заявник працював, на сьогоднішній день, не існують та правонаступництво по яким не відбулось. Єдиним можливим та вірним способом підтвердити трудовий стаж, являється звернення до суду та встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу - трудової книжки [NUMBER] від 23.11.1981 року на ім`я [PERSON] . Дійсно, заявник має трудову книжку [NUMBER] від 23.11.1981 року, видану на його ім`я [PERSON] , [INFO] , дата заповнення: 23.11.1981 року. В даній трудовій книжці зазначені дати прийняття і звільнення, місця роботи та iнші відомості, які необхідні для підтвердження трудового стажу. Однак, з невідомих причин, на першому аркуші вказаної трудової книги, у графі «Фамилия», на час її заповнення, його прізвище було записано російською мовою, як « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Зазначена розбіжність, на теперішній час, не дає можливості зарахувати його трудовий стаж, а тому він вимушений звернутися до суду із даною заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки [NUMBER] від 23.11.1981 року для оформлення пенсії за віком. Більш того, в свідоцтві про його народження, паспорті громадянина України, картці платника податків, військовому квитку, обліково-послужній картці, контрольному талоні, дипломі, атестаті про середню освіту, виписці оцінок успішності до диплому, а також у посвідченні водія його прізвище зазначено як « [PERSON] », а на російській мові « [PERSON] », [INFO] , що підтверджує, що вказана трудова книжна належить саме йому. Таким чином, з метою надання заявнику можливості оформити пенсію та скористатися соціальними правами, необхідно встановити факт, що правовстановлюючий документ - трудова книжка [NUMBER] від 23.11.1981 року дійсно належить [PERSON] . В судове засідання [PERSON] не з`явився, наявна заява про розгляд справи без його участі. Від заінтересованої особи надійшли письмові пояснення з проханням слухати справу у відсутність їх представника. Враховуючи положення ст.ст. 223, 294 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність сторін. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог заявниці. Так, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріали справи, а саме: копія паспорту та коду заявника (а.с.6-7), копія його трудової книжки (а.с. 8-11), копія відповіді з\~ПФУ від\~08.12.2023\~р.\~з рішенням\~про відмову\~у призначенні\~пенсії (а.с.12-13), копія свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 14), копія його диплому, атестату, виписки до диплому (а.с.15-18), копія військового квитка (а.с.19-21), копія посвідчення водія (а.с.22) підтверджують факт належності [PERSON] трудової книжки [NUMBER] від 23.11.1981 року, виданої на ім`я « [PERSON] », [INFO] російською мовою. У відповідності до статті 293 ЦПК України, суди розглядають справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження, якщо зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Проаналізувавши п. 1\~Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, для встановлення факту необхідна наявність певних умов, серед яких: встановлений факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Тому,\~враховуючи зазначене,\~суд вважає\~за можливе,\~в силу\~ст.\~293\~ч.\~2\~п.\~5\~ЦПК України,\~встановити факт належності заявнику трудової книжки [NUMBER] від 23.11.1981 року.

Outcome: approved