Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

09.10.2023р. Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі - позивач, АТ КБ ПриватБанк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 27.06.2019р. станом на 23.08.2023р. в сумі 197 230 грн. 75 коп., з яких: 180 219 грн. 71 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 17 011 грн. 04 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. Позов обґрунтований тим, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 27.06.2019р., та відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому, відповідач ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту 23.12.2022р. отримав картку типу преміальна з кредитним лімітом до 200 000 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами, складає між ним і Банком Договір по надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме згідно п. 2.1.1.3.1 якого передбачено, що погашення кредиту та процентів здійснюється шляхом: 1) договірного списання; 2) внесенням клієнтом коштів у готівковій чи безготівковій формі в розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа місяця, наступного за місяцем у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту. Вказував, що у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими, та що у випадку затримки клієнтом сплати частини кредиту/процентів, які підлягають сплаті щонайменше на один календарний місяць банк має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, відсотки за фактичний строк його користування, пені. Та, що починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту він зобов`язався сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦПК України, встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої заборгованості в розмірі 74,4% для преміальних карток. Однак, в зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач, станом на 23.08.2023р., має заборгованість в сумі 197 230 грн. 75 коп., з яких: 180 219 грн. 71 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 17 011 грн. 04 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. Представник позивача в судові засідання 30.11.2023р., 22.12.2023р. та 07.03.2024р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду. Водночас, разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, в якому позовні вимоги підтримує, дає згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судові засідання 29.01.2024р. та 07.03.2024р. не з`явився, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв`язком судових повісток за адресою реєстрації місця проживання, а також через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду Відповідач про причини неявки суд не повідомив, а також не подав до суду відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи. Судове засідання призначене на 08 год. 00 хв. 29.01.2024р. не відбулося з огляду на тимчасову втрату працездатності головуючим суддею через травму з 02.01.2024р. по 16.02.2024р. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 07.03.2024р. судом, в порядку визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без учасників сторін за наявними у справі доказами. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 27.06.2019р. між ПАТ КБ ПриватБанк, правонаступником якого є АТ КБ ПриватБанк, та відповідачем укладено кредитний договір б/н шляхом підписання сторонами анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку для індивідуальних клієнтів, приватних підприємців та керівників корпоративних клієнтів (далі - Анкета-заява від 27.06.2019р.). В Анкеті-заяві від 27.06.2019р. зазначено, що відповідач згоден з тим, що анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг АТ КБ ПриватБанк складають договір про надання банківських послуг на основі ст. 634 ЦК України, та що він у ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг АТ КБ ПриватБанк та довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, розміщеними на офіційному сайті банку privatbank.ua, Пам`яткою клієнта і Тарифами, та отримав їх примірник шляхом самостійного роздрукування. Вказана Анкета-заява від 27.06.2019р. містить лише анкетні дані відповідача та його контактну інформацію, сімейний стан, доходи. Умови про тип картки, яку відповідач має намір оформити, кредитний ліміт, умови кредитування, вид процентів, їх ставку та порядок нарахування, строк договору, вид та порядок нарахування штрафних санкцій, розмір комісії, тощо, у Анкеті-заяві від 27.06.2019р. - відсутні. 23.12.2022р. [PERSON] підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг № б/н від 23.12.2022р. (далі - Заява від 23.12.2022р.), згідно якої, він діючи на підставі власного волевиявлення, відповідно до ст. 634 ЦК України, підписанням цієї заяви приєднується до розділів Загальні положення, підрозділів Кредитні картки, Поточні рахунки. Використання картки, Віддалені канали обслуговування, Оплата частинами та Миттєва розстрочка, Регулярні платежі Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ ПриватБанк, що розміщені в мережі інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, які разом становлять змішаний договір (договір банківського рахунку, споживчого кредиту та обслуговування платіжного інструменту та Генеральний кредитний договір в частині надання споживчих кредитів Кредитна картка, Оплата частинами, Миттєва розстрочка). Рахунок - поточний, ціль відкриття рахунку - власні потреби. Опис фінансової послуги - відкриття та обслуговування поточного рахунку, емісія та обслуговування платіжного інструменту, споживче кредитування. Заява від 23.12.2022р. складається з розділу 1 Істотні умови Договору Кредитні картки, розділу 2 Істотні та інші умови Договору Оплата частинами та Миттєва розстрочка, та Преамбули. Вказана ж заява від 23.12.2022р. містить фінансові умови надання платіжних карток за восьма типами кредитного продукту за різними кредитними картками (Універсальна, Універсальна GOLD, Преміальна картка Platinum у пакеті Premium, World Black Edition у пакеті Premium PLUS, Signature у пакеті Premium PLUS, World Elite у пакеті Premium max, Infinite Premium у пакеті Premium max, Infinite Privat у пакеті Premium Banking), з отриманням для використання восьми різних розмірів кредитного ліміту коштів, із зазначенням різних процентних ставок, розмірів мінімального платежу. Як вбачається із пункту 2.1.1.2.1 Преамбули Заяви від 23.12.2022р. - банк за наявності вільних грошових коштів та на підставі аналізу кредитоспроможності Клієнта надає останньому споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі на умовах, встановлених Договором. За змістом 2.1.1.2.2. Преамбули Заяви від 23.12.2022р. тип кредиту - відновлювана кредитна лінія. Відновлювана кредитна лінія - вид кредиту, який передбачає можливість Клієнта отримувати кошти періодично по мірі необхідності в рамках встановленого заздалегідь ліміту, погашати всю суму заборгованості або тільки її частину, здійснювати повторне запозичення протягом терміну дії кредитної лінії. Згідно пункту 2.1.1.2.3. Преамбули Заяви від 23.12.2022р., мета кредиту - споживчі цілі. Як вбачається із пункту 2.1.1.2.7. Преамбули Заяви від 23.12.2022р. кредит надається шляхом встановлення Банком кредитного ліміту на рахунку Клієнта на підставі аналізу кредитоспроможності Клієнта з урахуванням законодавства та внутрішньобанківських документів. Пунктом 2.1.1.2.8. Преамбули Заяви від 23.12.2022р. визначено розмір кредиту, реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту на дату укладення Договору, усі припущення, використані для обчислення процентної ставки зазначені в Паспорті споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною Договору. У пунктах 2.1.1.2.10. та 2.1.1.2.11, 2.1.1.2.12 преамбули Заяви від 23.12.2022р. погоджено, що за користування кредитом клієнт сплачує банку фіксовану процентну ставку від суми трат, здійснених за рахунок кредиту. В разі прострочення зобов`язання за договором клієнт сплачує банку плату за користування кредитом у розмірі подвійної процентної ставки від суми трат здійснених за рахунок кредиту. Клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України, встановлюються за домовленістю сторін, у процентах від простроченої суми заборгованості в різному розмірі для різних типів кредитних карт. Відповідно до п.п. 2.1.1.3.1, 2.1.1.3.2, 2.1.1.3.3, 2.1.1.3.4, 2.1.1.8.1 Преамбули Заяви від 23.12.2022р. сторонами погоджено розмір та порядок повернення кредиту, нарахування та сплати процентів. Пунктом 2.1.1.10.4 Преамбули Заяви від 23.12.2022р. визначено Тарифи щодо плати за обслуговування рахунку, плати за користування кредитним лімітом, плати за проведення платежів з преміальних карток. У Преамбулі Заяви від 23.12.2022р., п. 2.1.1.9.1, визначено, що договір починає діяти з дати встановлення кредитного ліміту на картці та діє протягом 12 місяців, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань. До позовної заяви представник банку додав паспорт споживчого кредиту, підписаний позичальником 23.12.2022р., в якому відсутні відомості про те, що він є складовою Договору від 27.06.2019р. та 23.12.2022р. Крім того, у цьому паспорті зазначено, що умови Договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Також до позовної заяви позивачем надано Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт Platinum, World Black Edition, які не підписані позичальником. До позовної заяви представник банку додав Умови і правила надання банківських послуг, які не підписані позичальником. Згідно з довідкою позивача б/н та дати, за кредитним договором підписаним між банком та [PERSON] , останньому були надані наступні кредитні картки: [INFO] картка типу MasterCard World Black Edition № [NUMBER] з терміном дії до 06/21 та 06.09.2021р. картка типу MasterCard World Black Edition № [NUMBER] з терміном дії до 07/24; Відповідно до довідки, б/н, про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки на ім`я [PERSON] умови кредитування змінювалися: 23.06.2018р. - старт кредитного ліміту; 31.10.2019р. - встановлено кредитний ліміту розмірі 175 000 грн. 00 коп.; 28.05.2021р. кредитний ліміт зменшено до 174842 грн. 19 коп.; 16.06.2021р. кредитний ліміт зменшено до 174 770 грн. 00 коп.; 27.10.2021р. кредитний ліміт зменшено до 174420 грн. 00 коп.; 11.11.2021р. кредитний ліміт зменшено до 174 320 грн. 00 коп.; 02.12.2021р. кредитний ліміт зменшено до 172 672 грн. 49 коп.; 13.01.2022р. кредитний ліміт зменшено до 172 250 грн. 00 коп.; 27.01.2022р. кредитний ліміт зменшено до 172 082 грн. 46 коп.; 19.09.2022р. кредитний ліміт зменшено до 00 грн. 00 коп. Довідка б/н та дати про отримані відповідачем кредитні картки та довідка, б/н, про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, не містять даних щодо отримання відповідачем, після ознайомлення з Умовами обслуговування кредитних карток та підписання паспорту споживчого кредиту від 23.12.2022р. преміальної картки типу World Black Edition з лімітом до 200 000 грн., про що заявлено позивачем у позовній заяві. Відповідач в\~період з\~25.06.2018р.\~по 29.12.2022р. користувався кредитною карткою, здійснював зняття готівки, придбання послуг. Останнє використання кредитної картки здійснив 26.01.2022р., - покупка, грошові перекази 400 грн., та 29.12.2022р. здійснив погашення заборгованості внісши кошти у розмірі 3 700 грн. 00 коп. Згідно з наданим банком розрахунком станом на 23.08.2023р., виписки за договором без номеру за період з 23.06.2018р. по 29.08.2023р. заборгованість [PERSON] за договором б/н станом на 29.08.2023р. Становить 197 230 грн. 75 коп., з яких: 180 219 грн. 71 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 17 011 грн. 04 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. За увесь час користування кредитною карткою відповідач використав 1 625 375 грн. 17 коп. кредитних коштів, та повернув 1 428 144 грн. 42 коп. При цьому, за час користування кредитними коштами, відповідачу нараховувалися відсотки: 1) за процентною ставкою,- 37,2% річних; 2) за процентною ставкою при порушенні умов кредитування - 74,4% річних; У період кредитування, банком відповідачеві були нараховані та стягнуті (списані) відсотки в розмірі 265 300 грн. 48 коп., комісія (за проведення банківських операцій, за обслуговування преміальної картки, за обслуговування картки) в розмірі 42 942 грн. 44 коп., сплата яких не була обумовлена сторонами та визначена умовами анкети-заяви від 27.06.2019р., на підставі якої позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення кредитної заборгованості. Щодо обґрунтованості позовних вимог з огляду на приписи чинного законодавства в сфері кредитних правовідносин слід зазначити таке. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ ПриватБанк). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті. За такого, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У Анкеті-заяві від 27.06.2019р., на підставі якої позивач просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість, підписаній сторонами, відсутні умови договору про розмір та порядок надання кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, сплати комісій та інших платежів. Банк, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, просив у тому числі, крім кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами, розмір яких не визначений в Анкет-заяві від 27.06.2019р., на підставі якої позивач просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 27.06.2019р., посилався на Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи банку, як невід`ємні частини спірного договору. Умовами і правилами надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифи банку, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, порядок та строк їх повернення, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та Тарифи розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву від 27.06.2019р., а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015р. (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Суд, встановивши наведені обставини, вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ ПриватБанк в період - з часу виникнення спірних правовідносин (23.06.2018р.) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (09.10.2023р.), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови і правила надання банківських послуг, відсутність в Анкеті-заяві від 27.06.2019р. домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, комісій та інших платежів, надані банком Витяг з Тарифів, Умови і правила надання банківських послуг, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Умови і правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в Анкеті-заяві від 27.06.2019р., яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Оскільки Умови і правила надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифи банку, розміщені на сайті: https://privatbank.ua, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 27.06.2019р. шляхом підписання Анкети-заяви від 27.06.2019р. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, сплати комісій та інших платежів. За таких обставин, суд вважає, що надані позивачем Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи банку не є складовою укладеного сторонами кредитного договору та не визначають його суттєві умови, в тому числі щодо розміру процентів за користування кредитом, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, сплати комісій та інших платежів. Надання банком копії заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, яка підписана 23.12.2022р., як дати підписання та укладення договору, не може вважатися узгодженням умов попереднього договору, укладеного на підставі заяви-анкети від 27.06.2019р., оскільки по-перше, у цій заяві від 23.12.2022р. перелічені фінансові умови надання платіжних карток за різними типами кредитного продукту за різними кредитними картками з отриманням для використання різних розмірів кредитного ліміту коштів, із зазначенням різних процентних ставок, розмірів мінімального платежу; а по-друге кредитні картки були видані відповідачеві 23.06.2018р. та 06.09.2021р., до моменту ознайомлення відповідача з іншими умовами договору шляхом підписання заяви 23.12.2022р. При цьому з довідки, б/н, про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки на ім`я [PERSON] вбачається, що умови кредитування змінювалися у період з 23.06.2018р. по 19.09.2022р., зокрема, 19.09.2022р. кредитний ліміт було зменшено до 00 грн. 00 коп., та після вказаної дати дані щодо встановлення (зміни, зменшення) кредитного ліміту - відсутні. За такого, підтвердження прийняття позичальником умов та тарифів зі сплати процентів за наданою банком заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 23.12.2022р. є неналежним доказом за укладеним між сторонами договором на підставі заяви-анкети від 27.06.2019р. Щодо наданого позивачем паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачем 23.12.2022р., то він є лише способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 23.05.2022 року у справі № 393/126/20. Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в сумі 17 011 грн. 04 коп. є безпідставними, необґрунтованими та незаконними, а відтак не підлягають задоволенню. Водночас, з розрахунку заборгованості наданого позивачем та виписки за договором за період з 23.06.2018р. по 29.08.2023р. слідує, що відповідачем фактично використано кредитні кошти в сумі 1 317 132 грн. 25 коп., а не 1 625 375 грн. 17 коп., в які включено 265 300 грн. 48 коп. відсотки за користування кредитом, 42 942 грн. 44 коп. комісії, як вказує позивач. При чому позивачем, в порушення умов укладеного кредитного договору, нараховувалися відсотки за користування кредитом, комісії (за проведення банківських операцій, за обслуговування преміальної картки, за обслуговування картки) не передбачені умовами кредитного договору. За вказаний період на погашення кредиту було внесено кошти на загальну суму 1 428 144 грн. 42 коп., які позивачем зараховано, зокрема, на погашення заборгованості по тілу кредиту, та інших платежів, нарахування яких кредитним договором не передбачено, - відсотків за користування кредитом у розмірі 265 300 грн. 48 коп., комісії (за проведення банківських операцій, за обслуговування преміальної картки, за обслуговування картки) у розмірі 42 942 грн. 44 коп. З огляду на вищевикладене слід також зазначити, що оскільки кредитним договором укладеним між позивачем та відповідачем не передбачено нарахування відсотків за користування кредитом, комісії, кошти, які були зараховані позивачем на погашення вказаних платежів, підлягають зарахуванню на погашення грошових зобов`язань в порядку, визначеному ст. 534 ЦК України. Так ст. 534 ЦК України визначено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Отже, з урахуванням умов кредитного договору, грошові кошти, які зараховані на погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом, комісії та інших платежів підлягають зарахуванню в рахунок погашення заборгованості за основною сумою заборгованості за кредитом. Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 180 219 грн. 71 коп. є безпідставними, необґрунтованими та незаконними, а відтак не підлягають задоволенню, оскільки кошти які були спрямовані на сплату заборгованості за кредитним договором, та мають бути зараховані в рахунок погашення основного боргу за кредитом, на 111 012 грн. 17 коп. перевищують суму отриманих відповідачем від позивача кредитних коштів (1 317 132 грн. 25 коп. (фактично витрачені кошти) - 1 428 144 грн. 42 коп. (повернуті кошти) = 111 012 грн. 17 коп.). Вищевказане також свідчить про відсутність у відповідача жодної заборгованості за кредитним договором, укладеним 27.06.2019р. між ним та позивачем, на підставі якого банком заявлено вимоги про стягнення заборгованості. В сукупності вищевикладеного слідує, що вимоги позивача в цілому є безпідставними, необґрунтованими та незаконними, а відтак позов не підлягає задоволенню. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 958 грн. 46 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed