Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

27.11.2023 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказує на те, що в період з 2015 року по 2022 рік сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у сторін народився син [PERSON] . З кінця літа 2022 року сімейні відносини сторони припинили. З цього часу відповідач залишила свого малолітнього сина на позивача. Відповідач проживає окремо та не виконує жодного обов`язку матері по відношенню до сина, не приймає участі в матеріальному утриманні сина, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не приймає участі у навчанні дитини, не приймає участі у медичному догляді за своєю дитиною. Всі питання щодо утримання і виховання сина [PERSON] позивач вирішує самостійно без участі і підтримки відповідача. 17.08.2023 відповідач нотаріально засвідчила заяву, в якій повідомила, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав по відношенню до свого малолітнього сина [PERSON] . У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до сина. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 грудня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Відповідач відзив на позовну заяву не подала. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 січня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася завчасно і належним чином. При цьому, 19.02.2024 та повторно 04.03.2024 відповідач подала до суду заяви про розгляд справи за її відсутності. Одночасно відповідач повідомила, що позовні вимоги вона визнає в повному обсязі, просить суд позов задовольнити. Також вона зазначила, що з вересня 2023 року вона проживає з іншою родиною. 02.03.2024 вона з її новою родиною виїхали на проживання до Польщі. У зв`язку з чим, вона не має змоги і не бажає виконувати свої батьківські обов`язки відносно свого сина [PERSON] . Представник третьої особи подала заяву про розгляд справи без її участі, при вирішенні спору просила врахувати інтереси дитини. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON] та [PERSON] в період спільного проживання без реєстрації шлюбу, в сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Як встановлено в судовому засіданні з кінця літа 2022 року сімейні відносини сторін були припинені. Відповідач залишила родину, з цього часу не виконує жодного з обов?язків матері, які покладені на неї законом, а саме: не приймає участі у здійсненні матеріального утримання своєї дитини; не піклується про її фізичний і духовний розвиток; не приймає участі у навчанні дитини; не приймає участі у медичному догляді за своєю дитиною; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Питання щодо утримання та виховання сина [PERSON] вирішує позивач самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Позивач сам водить свого сина до школи, лікарні та на спортивні секції, купує їжу, одяг, взуття та подарунки, займається його вихованням та прикладає зусилля та можливості для його фізичного та духовного розвитку. 17.08.2023 відповідач засвідчила у приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Белової О. С. заяву про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав по відношенню до свого малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у разі розгляду органом опіки та піклування або судом відповідної справи щодо позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] просить розглядати таку справи без її участі та повідомляє, що участі у вихованні свого малолітнього сина вона не приймає (а.с. 15). Таким чином, відповідач фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов?язків. Як убачається з довідки Чернігівського дошкільного навчального закладу № 65 Чернігівської міської ради від 22.09.2023 № 01-35/161, [PERSON] , [INFO] , в період з 28.11.2011 по 19.06.2023 відвідував ДНЗ № 65. За час відвідування ДНЗ дитину приводив і забирав тато, [PERSON] . Маму бачили декілька разів. Вихованням дитини займався батько (а.с. 10). Відповідно до характеристики учня 1-В класу Чернігівської загальноосвітньої школи № 30 Чернігівської міської ради [PERSON] , батько дитини бере активну участь у житті класу, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться шкільним життям дитини, забезпечує сина всім необхідним для навчання. Мати дитини з сім`єю не проживає, в даний час знаходиться за кордоном, у вихованні дитини участі не бере (а.с. 11). Згідно з довідкою Комунального закладу «Обласна дитячо-юнацька спортивна школа з зимових видів» Чернігівської обласної ради № 126 від 04 жовтня 2023 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , займається у групі тренера-викладача Зоца Я. М. з 11 липня 2023 року. За час відвідування ОДЮСШ дитину приводить і забирає батько [PERSON] , маму дитини не бачили (а.с. 12). Із довідки лікаря-педіатра КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради від 22.11.2023 вбачається, що протягом 2022-2023 років малолітню дитину [PERSON] на прийом до лікаря приводив батько [PERSON] (а.с. 13). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] вказав, що в родинних відносинах з позивачем не перебуває, лише дружні відносини протягом багатьох років. Дитина проживає з [PERSON] та займається вихованням сина також позивач. Відповідачка з 2022 року не приймає участі у житті дитини взагалі. Власне, мати [PERSON] не з`являється на жодних заходах, які пов`язані з дитиною. Свідок завжди присутній на днях народження дитини, а також зустрічали новий рік сім`ями, де відповідачка не була присутня. Подарунки мати для дитини не дарує. День народження [PERSON] святкували у кафе «Кабріолет», присутні на даному заході були лише друзі дитини, друзі сім`ї, але не мати. Свідок [PERSON] дала свідчення суду, проте, що в родинних відносинах з позивачем не перебуває, проживає з ним у цивільному шлюбі. З матір`ю дитини не спілкувалась. Свідок проживає з [PERSON] з літа 2022 року. Матір у житті дитини участі не приймає в цілому. На день народження [PERSON] його мати [PERSON] не з`явилася, проте присутніми були лише друзі зі школи, друзі родини та хресні батьки. Чи телефонує мати до дитини, коли [PERSON] в школі, свідку не відомо, проте, коли дитина знаходиться біля неї, то від відповідачки телефонних дзвінків немає. Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 26 січня 2024 року № 36 затверджено висновок щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку вбачається, що фактів, які б достовірно свідчили про те, що мати зовсім не турбується про сина, не приділяє йому ніякої уваги батьком не було доведено. [PERSON] не ухиляється від виховання сина, а в силу об`єктивних причин (проживання окремо від дитини) не має можливості належно утримувати та виховувати його. Позбавлення батьківських прав матері не відповідає інтересам дитини (а.с. 42, 43). Відповідно до частини другої та п`ятої статті 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування про неї. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Згідно з частиною першою статті 165 право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має особа в сім`ї якої проживає дитина. Відповідно до пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батька, свідомого нехтування ним своїми обов`язками. Відповідач систематично не приймає участі у належному вихованні дитини, до батьківських обов`язків відноситься безвідповідально, не дбає про фізичний і моральний розвиток дитини, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено частиною першою статті 12 Закону України "Про охорону дитинства", що підтверджується поданою нею 17.08.2023 нотаріальної заяви про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, при цьому вона повідомила, що участі у вихованні свого малолітнього сина вона не приймає і найближчим часом планує виїхати за кордон для влаштування свого власного особистого життя, а також, поданими нею до суду заявами, в яких відповідач повідомляє про повне визнання позову. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що позивач жодним чином не перешкоджає та не перешкоджав матері приймати участь у вихованні сина, спілкуватись з ним. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки відповідач виїхала за межі України, подала заяву про визнання нею позову і таким чином свідомо ухилилася від виховання дитини, що вказує на умови її винної поведінки по виконанню нею батьківських обов`язків, тому суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дитини.

Outcome: approved