Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

16 січня 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила позбавити його батьківських прав відносно їхніх малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем вони перебували у шлюбі. Від шлюбу мають трьох дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міською управління юстиції у Дніпропетровській області від 13 березня 2012 року, сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 01 березня 2013 року та сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим виконавчим комітетом Вишнівської селищної ради П`ятихатського району Дніпропетровської області від 15 березня 2017 року. Згідно рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2018 року шлюб між ними було розірвано. На теперішній час вони з відповідачем проживають окремо, діти проживають з позивачем та з її другим чоловіком. Спорів стосовно міста проживання дітей не було, відповідач не заперечував, що діти будуть проживати з позивачем. Весь цей час відповідач життям дітей не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дітьми та приймати участь у їх вихованні. На сьогоднішній день діти не спілкуються з батьком та не мають до нього ніяких почуттів, оскільки з початку 2018 року, жодного разу його не бачили. Також в спілкуванні з позивачем, діти ніколи про батька не питали та не цікавилися. На теперішній час позивач проживає з іншим чоловіком разом з дітьми у будинку її чоловіка. Діти забезпечені гідними умовами проживання та гармонійною атмосферою оточення. Між позивачем, дітьми та її новим чоловіком склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дітей, їх повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Відповідач участі в житті дітей не приймає. У відповідності з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно міста перебування позивача та їхніх дітей, а з її боку ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дітей з ним та прийманні участі батька в вихованні, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дітей батьківські обов`язки, покладені на нього законом. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності з ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Нехтування батьківськими обов`язками з боку батька, на думку позивача, принижує гідність дітей, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дітей як з моральної, так і з правової точки зору. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вишнівської селищної ради Дніпропетровської області від 05 травня 2023 року відбувся всебічний та повний розгляд зібраних матеріалів стосовно доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , у відношенні до його малолітніх дітей, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Встановлено, що батько дітей долею останніх не цікавиться, участі у їх вихованні не приймає, з дітьми не спілкується. Враховуючи інтереси дітей комісія зробила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] у відношенні його малолітніх синів. Враховуючи наведені обставини просила позов задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Третя особа - Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Виконавчого комітету Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надіслали на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, допитавши свідків, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 23 вересня 2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2018 року по справі № 190/988/18 (а.с. 9). Рішення набрало законної сили 12 жовтня 2018 року. У вищевказаному рішенні П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2018 року по справі № 190/988/18 судом було встановлено, що сторони з 2014 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. При цьому, відповідно до ч. 4 ч. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Від шлюбу у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міською управління юстиції у Дніпропетровській області 09 березня 2016 року, актовий запис № 251 (а.с. 12); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міською управління юстиції у Дніпропетровській області 09 березня 2016 року, актовий запис № 191 (а.с. 10); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Вишнівської селищної ради П`ятихатського району Дніпропетровської області від 15 березня 2017 року, актовий запис № 3 (а.с. 11). Згідно розрахунку заборгованості за виконавчим листом № 2/190/449/16 від 08.07.2016 року, виданого П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, заборгованість станом на 28.02.2019 року становила 78 928,31 грн. (а.с. 15). Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] від 05.05.2023 року, розмір заборгованості по аліментам станом на 01.03.2023 року становить 273 700,91 грн. (а.с. 14). Судом встановлено, що діти на теперішній час проживають разом з матір`ю за місцем її реєстрації, яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 699 від 31.10.2019 року (а.с. 6). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Звертаючись у січні 2024 року до суду з даним позовом позивач посилалася на те, що Відповідач [PERSON] тривалий час зовсім не приймає участі у житті дітей, не цікавиться їх життям, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з дітьми та приймати участь у їх вихованні, не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України закріплено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Органом опіки та піклування - Службою у справах дітей Виконавчого комітету Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області було складено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 14), в якому зазначено, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] . Висновок було затверджено рішенням Виконавчого комітету Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області № 36 від 05 травня 2023 року (а.с. 13). Таким чином суд вважає встановленим, що відповідач неналежно ставиться до виховання своїх дітей та протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Враховуючи викладене, у зв`язку з тим, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей, не приймає належної участі у їх вихованні, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не піклується про фізичний, духовний стан та розвиток синів, не створює належних умов для їх проживання та лікування, матеріально належним чином не утримує,

Outcome: approved