Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

В лютому 2024 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до Товстенської селищної ради Чортківського району про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві позивачка вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді рухомого та нерухомого майна, зокрема земельної ділянки площею 2,2212 га, кадастровий номер 6125587300:01:001:0319, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Свидівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області; житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , яке [PERSON] успадкував після смерті своїх батьків [PERSON] та [PERSON] , однак спадкових прав не оформив. Згідно інформації приватного нотаріуса Доліби О. В. від 09.02.2024 18 січня 2024 року за заявою позивачки про прийняття спадщини заведено спадкову справу № 10/2024 до майна померлого [PERSON] , до якої долучено заяву сина спадкодавця [PERSON] про відмову від прийняття спадщини. Інших спадкоємців, окрім позивачки, немає. 09.02.2024 нотаріусом було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинковолодіння було відмовлено, оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація про реєстрацію за [PERSON] права власності на будинковолодіння. Тому нотаріусом рекомендовано позивачці звернутися до суду для вирішення питання визнання права власності на спадкове майно. Згідно довідки Свидівського старостинського округу Товстенської селищної ради від 09.08.2021 № 294 житловий будинок в [ADDRESS] числився за [PERSON] , разом з ним станом на 01.07.1990 року проживала і була зареєстрована дружина [PERSON] , двір колгоспника. Згідно інформації нотаріуса також вбачається, що згідно з інформацією Державного нотаріального архіву Тернопільської області від 01.02.2024 за № 73/01-21 Чортківською районною державною нотаріальною конторою 30.01.1998 за заявою сина спадкодавця [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину заведено спадкову справу № 29 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Заповіту [PERSON] не залишав. До спадкової справи долучено заяву дружини померлого [PERSON] про відмову від прийняття спадщини. 30.01.1998 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на німецькі марки. Інші заяви до даної справи не долучались та інші свідоцтва про право на спадщину не видавались. 18.01.2013 року Чортківською районною державною нотаріальною конторою за заявою сина спадкодавця [PERSON] про прийняття спадщини заведено спадкову справу № 19/2013 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Згідно заповіту [PERSON] від 14.11.2001 року все своє майно вона заповіла [PERSON] 27.11.2013 року йому видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частці будинковолодіння кожному, а [PERSON] прийняв спадщину як після смерті [PERSON] , так і після смерті [PERSON] . Тому [PERSON] просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити, у разі визнання відповідачем позову вирішити питання про повернення позивачці 50 % сплаченого судового збору. Від відповідача Товстенської селищної ради Чортківського району надійшла заява про розгляд справи без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнають. Суд, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] в с. Свидова Чортківського району Тернопільської області. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] після смерті батька відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем його майна і спадщина належить їй з часу її відкриття. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, задовольнивши позов. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнає, суд приходить до висновку про повернення позивачці [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 1\~600 гривень згідно квитанції АТ «Таскомбанк» № 6063-0609-7842-8873 від 19 лютого 2024 року, що становить 800 гривень.

Outcome: approved