Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

У січні 2024 позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування позову вказано, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.05.2015, мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що подружнє життя не склалось через несумісність характерів, втрати взаєморозуміння та довіри один до одного, розбіжність поглядів на життя та життєві цінності. Сторони тривали час не ведуть господарство та не підтримують сімейні відносини. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 30.01.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 12.03.2024, копії ухвали надіслані сторонам. 01.02.2024 позивач звернулась через канцелярію суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, судові витрати залишає за собою, проти винесення заочного рішення не заперечує. 01.02.2024 відповідач звернувся через канцелярію суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 29.05.2015 сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 565, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Під час реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №1428, подружжя має спільну доньку [PERSON] , [INFO] . При вирішенні справи суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України).

Outcome: approved