Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Рішенням Рівненського міського суду від 21 лютого 2024 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково. Вирішено стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором №12872-10/2022 в розмірі 21 300 грн. (двадцять одна тисяча триста гривень 00 копійок) з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 15 000,00 грн., сума заборгованості за відсотками 6300 грн. Стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1002,74 грн. (одна тисяча дві гривні 74 копійок). 27.02.2024 року представником відповідача подано заяву про ухвалення додаткового рішення. Просить стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 6264 грн. Представник позивача та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені. Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. За змістом ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом невирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При розгляді даного питання, суд враховує правову позицію Верховного Суду, яка міститься у його Постанові від 30 серпня 2018 року по справі №466/2631/16-ц, де зазначено, що: «На підтвердження цих обставин (витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги адвоката) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера)» Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року по справі №372/1010/16-ц. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування по справі. На виконання вищевказаних вимог, представником відповідача було надано суду нижченаведених документів, а саме: копію договору про надання правничої допомоги від 15.01.2024 укладений між Адвокатським об`єднанням «Асмунд» та [PERSON] ; копію акту приймання-передачі наданих послуг від 22.02.2024 р. в якому загальна вартість наданих послуг зазначена в розмірі 10000грн.; копію квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №0.0.3496224950.1 від 26.02.2024р. на суму 10000грн. платник [PERSON] , отримувач АО «Асмунд». Згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 22.02.2024 визначено, що вартість послуг за цим Актом складає 10 000,00 грн. та були надані наступні послуги: підготовка та подання заяви про вступ у справу як представника - вартість 700грн.; ознайомлення з матеріалами справи №569/23774/23 та консультація Клієнта щодо стягнення кредитної заборгованості - 2000грн.; складання, оформлення та подання до суду клопотання про відкладення розгляду справи - 700грн.; вивчення практики Верховного суду у подібних правовідносинах - 1000грн.; складання, оформлення та подання до суду пояснення по справі №569/23774/23 - 3600грн.; Участь у судовому засіданні по справі - 2000грн.. Судом встановлено, що відповідач отримала правничу допомогу в розмірі 10 000, 00 грн. При цьому, клопотань іншої сторони про зменшення розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, до суду не надходило. Так як судом позов задоволено на 37,36 % а отже з позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати пропорційно частині у задоволенні якої суд відмовив, а саме 62,64%. Таким чином розмір витрат на правничу допомогу які підлягають відшкодуванню відповідачу пропорційно до розміру задоволених вимог становить 6264,00 грн. (10000*62,64/100) З огляду на викладене з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 6 264,00 грн. За наведеного, суд дійшов висновку про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення у справі та ухвалення у справі додаткового рішення.

Outcome: approved