Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» в особі його представника Кожухівського Я.І. звернулося до Коломацького районного суду Харківської області із позовною заявою, в якій позивач просив суд стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитними договорами у розмірі 17733 гривні 90 копійок. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 03 серпня 2020 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» (первісний кредитор) та [PERSON] укладений кредитний договір, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит у сумі 7100 гривень 00 копійок строком на 12 місяців. Крім того позивач вказав, що вказаний вище договір, Паспорт кредиту, а також Умови отримання фінансових кредитів, які розміщенні на сайті ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» за посиланням www.kreditmarket.ua, з якими відповідач ознайомився до укладання Договору та до яких він приєднався підписавши Договір, складають єдиний кредитний договір. Також, обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач запевнив, що 07 жовтня 2016 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та ПАТ «ТАСКОМБАНК» укладений договір про відступлення права вимоги за №ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого Первісний кредитор передав (відступає) Новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а Новий кредитор набув права вимоги Первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені вказаним договором. Як зазначив позивач у позові, сторони погодили, що Первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) Новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а Новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованості позичальників. Крім того у позові вказано, що у подальшому, 02 грудня 2022 року між АТ «ТАСКОМБАНК»\~і ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ\~З ПОВЕРНЕННЯ\~БОРГІВ» укладений договір факторингу, відповідно до умов якого «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 5114849868, укладеного між його сторонами 03 серпня 2020 року, на загальну суму 11613 гривень 90 копійок. І, як запевнив представник позивача, відповідач отримані в кредит грошові кошти не повернув та не сплатив інших платежів, передбачених умовами договору, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 11613 гривень 90 копійок, що складається із заборгованості: 1) за основною сумою боргу в розмірі 5916 гривень 69 копійок; 2) за відсотками в сумі 00 гривень 57 копійок; 3) за щомісячними процентами в сумі 5696 гривень 64 копійки. Крім того,\~позивач зазначив,\~що 17\~вересня 2020\~року між\~ТОВ «ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ»\~та [PERSON] \~укладений ще\~один кредитний\~договір за\~№04704-09/2020,\~цей кредитний договір укладений між його сторонами в електронній формі у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію», та підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. І, відповідно до умов цього договору ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» надало відповідачу кредит в розмірі 3000 гривень 00 копійок, на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. В подальшому, як вказав позивач у позовній заяві, 21 травня 2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ\~З ПОВЕРНЕННЯ\~БОРГІВ» укладений договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 04704-09/2020, укладеного між його сторонами 17 вересня 2020 року, на загальну суму 6120 гривень 00 копійок, що складається із заборгованості: 1) за основною сумою боргу в розмірі 3000 гривень 00 копійок; 2) за відсотками в сумі 3120 гривень 00 копійок. І, як запевнив позивач, відповідач отримані в кредит за вищевказаними двома кредитними договорами грошові кошти не повернув, а також не сплатив інші платежі, передбачені умовами договорів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 11613 гривень 90 копійок за кредитним договором № 5114849868, укладеного між його сторонами 03 серпня 2020 року, а також заборгованість у розмірі 6120 гривень 00 копійок за кредитним договором № 04704-09/2020, укладеного між його сторонами 17 вересня 2020 року, що й послугувало підставою для звернення ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до суду із позовом. Відповідною ухвалою, постановленою суддею Коломацького районного суду Харківської області 27 грудня 2023 року, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження за вказаним вище позовом і справу призначено до розгляду у судовому засіданні. Будь-які процесуальні дії, як то забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо, не вчинялися. Представник позивача в судове засідання не з`явився, при цьому 23 січня 2024 року подав до суду письмову заяву за вх. №100/01-51/24 (а.с. 63-65), в якій просив справу розглядати без участі представника ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», а також просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі на підставі наявних у справі доказів. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, визначеному ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с.75, 79-80). Причини неявки відповідач суду не повідомляв, будь-яких заяв та клопотань від нього не надходило, у встановлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву. За загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому, відповідно до частини третьої вказаної статті Кодексу якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не подав, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача за наявними у справі матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін. Матеріали справи свідчать про те, що всім учасникам судового процесу судом створені належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог і заперечень, а також надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством України повноважень, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, долучені у якості додатку до позовної заяви, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного. Так, частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 03 серпня 2020 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та відповідачем [PERSON] , шляхом його підписання укладений кредитний договір №5114849868 на наступних умовах: 1) тип кредиту - кредит; 2) сума кредиту 7100 гривень 00 копійок; 3) строк, на який надається кредит 12 місяців (а.с.7). Пунктом 1.3 вищевказаного Договору передбачено, що позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користуванням кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в паспорті кредиту, який є невід`ємною частиною цього договору. У пунктах 2.1 та 2.2 договору зазначено, що всі інші умови кредитного договору викладені в паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів, які розміщенні на сайті ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» за посиланням www.kreditmarket.ua, з якими позичальник ознайомився до укладання цього договору та до яких він приєднується підписавши цей договір. Цей договір, паспорт кредиту № [NUMBER] та умови отримання фінансових кредитів складають єдиний кредитний договір. У паспорті кредиту №4849868, який підписаний відповідачем [PERSON] , визначені основні умови кредитування, зазначена інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, а також ним визначено порядок повернення кредиту (графік платежів) (а.с.8). Із заяви-анкети на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ», датованої 03 серпня 2020 року, вбачається, що її підписанням відповідач підтвердив, що він ознайомлений з умовами внутрішніх правил надання фінансових кредитів ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ», які розміщенні на веб-сайті www.kreditmarket.ua (а.с.9). 07 жовтня 2016 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» (Первісний кредитор) та ПАТ «ТАСКОМБАНК» (Новий кредитор) укладений договір про відступлення права вимоги за №ТАСЦФР-10-2016 (а.с. 14-15). Згідно умов цього договору Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а Новий кредитор набуває права вимоги Первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них, а також сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені вказаним договором. Відповідно до пункту 2.2 Договору сторони погодили, що Первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) Новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а Новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимоги (зразок якого наведено у Додатку 1 до цього Договору) із зазначенням ціни договору та розміру заборгованості позичальників. Підписані сторонами відповідні Реєстри прав вимог є невід`ємною частиною цього договору (а.с.14-15). При цьому, додана позивачем до позовної заяви копія договору про відступлення права вимоги за №ТАСЦФР-10-2016, укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та ПАТ «ТАСКОМБАНК» 07 жовтня 2016 року, не засвідчена належним чином, не є цілісною та повною, позаяк до позову додано лише окремі сторінки копії ксерокопії договору: а саме: 1-2, 7-8 сторінки, а його сторінки 3 - 6 відсутні. Крім того, до копії цього договору у якості додатку до позову позивачем не додано Реєстрів прав вимог, передбачених п. 2.2. зазначеної вище угоди. 02 грудня 2022 року на\~підставі договору\~факторингу за №НІ/11/7-Ф укладеного між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ\~З ПОВЕРНЕННЯ\~БОРГІВ»,\~\~відповідно\~до\~умов\~якого АТ «ТАСКОМБАНК» за плату відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ\~З ПОВЕРНЕННЯ\~БОРГІВ» належні йому права вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» прийняло належні АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існували на дату відступлення прав вимоги, зазначеними в Реєстрі прав вимог до цього договору (а.с. 16-19). Як вбачається із витягу з Реєстру прав вимоги до вищезазначеного Договору факторингу № НІ/11/7-Ф, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ\~З ПОВЕРНЕННЯ\~БОРГІВ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №5114849868 (а.с.20). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №5114849868 від 03 серпня 2020 року, наданого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», [PERSON] своєчасно не сплачував грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками та заборгованості по комісії, внаслідок чого станом на 31 жовтня 2023 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 11613 гривень 90 копійок, яка складається із: заборгованості по основному боргу в сумі 5916 гривень 69 копійок; заборгованості по процентам в сумі 00 гривень 57 копійок; заборгованості по комісії в сумі 5696 гривень 64 копійки (а.с.10). 17 вересня 2020 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту за №04704-09/2020 (а.с.25-26). Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», що вказано у п. 6.1 вказаного договору. Відповідно до умов договору ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» надало відповідачу кредит в розмірі 3000 гривень 00 копійок, на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Пунктом 1.2, 1.3,1.5,1.6 Договору передбачено, що кредит надається строком на 14 днів, тобто до 30 вересня 2020 року та строк дії Договору починається з моменту його укладання відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». За користування кредитом Клієнт сплачує 365 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,00% на добу. Тип процентної ставки фіксована. Невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщенні на сайті www.zecredit.com.ua . Датою укладання цього Договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківській рахунок клієнта. У пунктах 2.1,2.3 Договору зазначено, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту до дня повного погашення заборгованості за кредитом. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Пунктом 4.3 Договору передбачено, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2 цього Договору та/або в Додатку (ах) до цього Договору, проценти передбачені в п.1.3 цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладання Договору. Згідно з\~п 6.8\~підписанням цього\~договору клієнт\~підтверджує,\~що він\~ознайомлений,\~повністю розуміє,\~погоджується і\~зобов`язується\~неухильно дотримуватись\~Правил надання\~грошових коштів\~у позику,\~у тому\~числі на\~умовах фінансового\~кредиту товариства. Як вбачається із додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту за №04704-09/2020 від 17 вересня 2020 року, укладеного між його сторонами в електронній формі та підписаного відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, сторонами узгоджений графік розрахунків за кредитом та його орієнтовна сукупна вартість (а.с. 27). 21 травня 2021 року на\~підставі договору\~факторингу за №21052021 укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ\~З ПОВЕРНЕННЯ\~БОРГІВ»,\~\~відповідно\~до\~умов\~якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» за плату відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ\~З ПОВЕРНЕННЯ\~БОРГІВ» належні йому права вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» прийняло належні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними в Реєстрі боржників (а.с. 28-30). Як вбачається із витягу з Реєстру боржників до вищезазначеного Договору факторингу № 21052021, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ\~З ПОВЕРНЕННЯ\~БОРГІВ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №04704-09/2020 (а.с.31). Із розрахунку заборгованості за кредитним договором №04704-09/2020\~ від 17 вересня 2020 року, наданого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», вбачається, що [PERSON] своєчасно не сплачував грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом та відсотками, внаслідок чого станом на 31 жовтня 2023 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 6120 гривень 00 копійок, яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу в сумі 3000 гривень 00 копійок; заборгованості за відсотками в сумі 3120 гривень 00 копійок (а.с.32). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ст. 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони,\~або надсилалися\~ними до\~інформаційно-комунікаційної\~системи,\~що використовується\~сторонами.\~У разі\~якщо зміст\~правочину зафіксований\~у кількох\~документах,\~зміст такого\~правочину також\~може бути\~зафіксовано шляхом\~посилання в\~одному з\~цих документів\~на інші\~документи,\~якщо інше\~не передбачено\~законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В ч.1 ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до абзацу 2 частини 2\~статті 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). А у ч. 2 ст. 1054 ЦК України закріплене правило, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до\~ч.\~1\~ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до вимог ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ч.\~1\~ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За правилами, визначеними ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як з`ясовано судом, в кредитному договорі за №5114849868,\~укладеного 03\~серпня 2020\~рокуміж ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та [PERSON] , а також в паспорті кредиту,\~ підписаних\~особисто відповідачем [PERSON] ,\~ викладено інформацію про тип кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, процентну ставку, платежі за додаткові та супутні послуги, загальні витрати за кредитом, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, реальну річну процентну ставку, а тому відповідач був ознайомлений з умовами кредитування. Підписавши кредитний договір позичальник відповідно до статей 3 та 627 ЦК України добровільно погодив такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання. За правилами ст. 512, ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1\~ст. 1077 ЦК України). Згідно\~статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №\~\~910/11965/16. Крім того, Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. У свою\~чергу,\~зі змісту\~Договору про\~відступлення права\~вимоги №\~ТАСЦФР-10-2016\~від 07\~жовтня 2016\~року,\~вбачається,\~що ТОВ\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ\~РІШЕНЬ» \~відступило ПАТ\~«ТАСКОМБАНК» належне\~йому право\~вимоги до\~боржників за\~кредитними договорами,\~зазначеними у\~Реєстрі прав\~вимог.\~При цьому\~Реєстрів прав\~вимог до\~Договору про\~відступленням права\~вимоги №\~ТАСЦФР-10-2016\~від 07\~жовтня 2016\~року,\~які відповідно\~до п.2.2\~цього договору\~є його\~невід`ємними частинами\~ позивачем\~до позовної\~заяви не\~додано,\~а відтак,\~доказів на\~підтвердження тих\~обставин,\~що право\~вимоги ТОВ\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ\~РІШЕНЬ» до\~ [PERSON] \~за кредитним\~договором №5114849868\~ від\~03\~серпня 2020\~рокуперейшло до ПАТ «ТАСКОМБАНК» матеріали справи не містять. Більш того, суд зазначає, що кредитний договір №5114849868 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та [PERSON] укладений 03 серпня 2020 року (а.с. 7-9), при цьому Договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та ПАТ «ТАСКОМБАНК», на який як на доказ набуття ПАТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №5114849868 посилається позивач, був укладений 07 жовтня 2016 року (а.с. 14-15), тобто майже за чотири роки до укладення вищезазначеного кредитного договору №5114849868, і він не містить жодної визначеної вимоги у ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» щодо [PERSON] на момент його укладення, та його сторони не могли передбачити, що 03 серпня 2020 року ТОВ «ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ «ЦЕНТР\~ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ»\~ у майбутньому буде укладений кредитний договір з [PERSON] . Отже, жодних доказів на підтвердження обставин того, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» відступила ПАТ «ТАСКОМБАНК» право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №5114849868 від 03 серпня 2020 року позивачем не надано. Наявна в матеріалах справи ксерокопія Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року не засвідчена у встановленому законом порядку, як це передбачено ч.2 ст.95 ЦПК України, не містить усіх його сторінок, а тому, в розумінні ст. 78 ЦПК України, не може вважатися допустимим доказом. За приписами чинного законодавства України відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Зі змісту Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, укладеного 07 жовтня 2016 року, вбачається, що його сторонами фактично здійснено передачу одній від іншої невизначені вимоги, позаяк жодної визначеної вимоги, що існувала б у первісного кредитора до відповідача на момент укладення договору в договорі, не вказано. Отже, можна дійти висновку, що відступлення майбутніх вимог можливе тільки за умови їх визначеності, передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на вищевикладене та, враховуючи той факт, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами обставин того, що право вимоги за кредитним договором №5114849868, укладеним 03 серпня 2020 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та [PERSON] , перейшло до ПАТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року, то відсутні й підстави стверджувати, що право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором перейшло від ПАТ «ТАСКОМБАНК» до позивача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», а тому суд вважає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №5114849868 від 03 серпня 2020 року у розмірі 11613 гривень 90 копійок безпідставною, і такою, що задоволеною бути не може. При цьому, вимогу позивача про стягнення із відповідача заборгованості у розмірі 6120 гривень 00 копійок за договором про надання фінансового кредиту за №04704-09/2020, укладеного його сторонами 17 вересня 2020 року, суд вважає такою, що підлягає частковому задоволенню , з огляду на таке. З договору про надання фінансового кредиту № 04704-09/2020, укладеного 17 вересня 2020 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ», правонаступником якого є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ\~З ПОВЕРНЕННЯ\~БОРГІВ», та [PERSON] \~\~вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто\~\~згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Вказаний вище договір є укладеним на сайті позикодавця, відповідач підписав його одноразовим ідентифікатором, отриманим у SMS -повідомленні, позаяк без отримання [PERSON] SMS - повідомлення, без здійснення ним входу на сайт товариства укладення договору між [PERSON] та товариством не відбулося б. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, провадження № 61-1602св20, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, провадження № 61-2903св21, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20, провадження № 61-2303св21, від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20, провадження № 61-16059св21, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20, провадження № 61-2902св21. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» такі правочини вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного у письмовій формі. Підписавши договір про надання фінансового кредиту, позичальник відповідно до статей 3 та 627 ЦК України добровільно погодив такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання, а тому, відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним та укладений у письмовій формі, отже сторонами дотримано вимоги ст. 1055 ЦК України щодо форми кредитного договору. Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано розрахунок заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №04704-09/2020\~ від 17 вересня 2020 року, з якого, вбачається, що відповідач своєчасно не сплачував грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом та відсотками, внаслідок чого станом на 31 жовтня 2023 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 6120 гривень 00 копійок, яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу в сумі 3000 гривень 00 копійок; заборгованості за відсотками в сумі 3120 гривень 00 копійок. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. У частині першій статті 1048 ЦК України закріплено норму, якою передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Приписи абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовані лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18. Позивач, пред`являючи вимоги до відповідача, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками. Як вбачається з матеріалів справи договір про надання фінансового кредиту № 04704-09/2020 від 17 вересня 2020 року укладено на 14 днів, тобто на період із 17 вересня 2020 року до 30 вересня 2020 року з відсотковою ставкою в розмірі 1% на добу. Отже, за вказаний період розмір відсотків становить 420 гривень 00 копійок (3000,00 грн х 0,01% х 14 днів), які і підлягають стягненню. Оскільки після спливу визначеного договором позики строку кредитування право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача процентів за кредитним договором за період з 01 жовтня 2020 року задоволенню не підлягають. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Однак, з вимогами про стягнення грошових коштів на підставі статті 625 ЦК України позивач не звертався. У зв`язку з цим, не можуть бути взяті до уваги й посилання позивача на пункт 4.3 вищевказаного договору про надання фінансового кредиту, яким передбачено нарахування процентів за користування кредитом протягом 90 днів з дня укладення договору у разі не повернення боргу, оскільки таку умову договорів не можна вважати узгодженням іншого розміру відсотків, передбачених статтею 625 ЦК України, та саме таких вимог щодо стягнення відсотків за неправомірне користування кредитом позивачем не заявлялось. Крім того, суд звертає увагу на те, що розмір суми позики складає лише 3000 гривень 00 копійок, тоді як нарахованих відсотків 3120 гривень 00 копійок, що є\~непропорційно великою сумою компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості позики), не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, а також суперечить вимогам статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо неприпустимості встановлення у договорі несправедливих умов. З огляду на вищевикладене, з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 04704-09/2020, укладеного між його сторонами 17 вересня 2020 року в розмірі 3420 гривень 00 копійок, з яких 3000 гривень 00 копійок - сума кредиту та 420 гривень - сума нарахованих процентів за користування кредитом в межах строку кредитування. З приводу вимоги позивача про стягнення із [PERSON] судових витрат, суд зазначає наступне. Так, згідно ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У позовній заяві позивач вказав, що попередній розрахунок суми судових витрат, які Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ\~З ПОВЕРНЕННЯ\~БОРГІВ» понесло, і які очікує понести, пов`язаних із розглядом справи, складаються із судового збору у розмірі 2684 гривні 00 копійок, а також витрат, пов`язаних із витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів у сумі 1342 гривні 00 копійок (0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб). Разом з цим, позивачем не надано будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження понесення ним судових витрат, пов`язаних із витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів у сумі 1342 гривні 00 копійок, що, в свою чергу, виключає можливість стягнення судом із відповідача на користь позивача вказаної суми, або ж її частини. З огляду на вказане вище, судові витрати, понесені позивачем, складаються виключно із судового збору у розмірі 2684 гривні 00 копійок, сплаченого позивачем при поданні позову до суду. За правилами, визначеними п. 3 ч. 1 ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати (судовий збір) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 517 гривень 47 копійок (3420 гривні 00 копійок (розмір задоволених вимог) х 100% : 17733 гривні 90 копійок (розмір заявлених вимог) = 19, 28 % (відсоток задоволених вимог); 2684 гривні 00 копійок (сума сплачених позивачем судових витрат) х 19,28 % (відсоток задоволених вимог) : 100% = 517 гривень 47 копійок (розмір судових витрат пропорційно до розміру задоволених вимог).

Outcome: partial