Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Свої вимоги мотивує тим, що\~ [INFO] померла його мати - [PERSON] , в с. Чаульське Немирівського району Вінницької області. Але на день своєї смерті [INFO] [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку в [ADDRESS] , земельної ділянки площею 0,60 га для обслуговування цього будинку та земельної ділянки площею 1,9971 га, кадастровий номер 0523080200010152, належної померлій [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №489132 від 02.06.2008 року. Мати часто хворіла (мала хронічну серцево-судинну недостатність) та через свій похилий вік та погіршення стану здоров`я, вже не могла самостійно про себе дбати, а тому потребувала постійного стороннього догляду. Дочка спадкодавця (рідна сестра), [PERSON] , померла [INFO] . Тому, у 2000 році він змушений був забрати свою маму до себе в с. Чаульське, де вона фактично проживала до самої смерті разом з ним по [ADDRESS] . Він піклувався про маму та доглядав за нею до останнього часу її життя, допомагав матеріально, купував їй продукти харчування та ліки, вів з нею спільне господарство, а після смерті-здійснив її поховання за власний рахунок. Він фактично прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , оскільки з 2000 року по [INFO] день її смерті постійно проживав разом з нею в одному житловому будинку в [ADDRESS] , тобто на час відкриття спадщини, вів з нею спільне господарство, що у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України свідчить про прийняття ним спадщини, але на той час його мати була зареєстрована за іншою адресою: [ADDRESS] . Нещодавно йому стало відомо, що за життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 10.12.1992 року секретарем виконавчого комітету Байраківської сільської ради Немирівського району Вінницької області за р. №28, відповідно до якого все своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. [PERSON] померла [INFO] . [PERSON] , хоча і був зареєстрований за місцем реєстрації покійної бабусі та його матері [PERSON] , проте спадщини після її смерті не прийняв, так як не проживав з покійною на час смерті. Після смерті сестри - [PERSON] , її діти: [PERSON] та [PERSON] виховувались в дитячому будинку. Згодом, племінник [PERSON] навчався в професійно-технічному училищі в с. Городківка Крижопільського району Вінницької області. У 2000 році після закінчення навчального закладу, [PERSON] приїхав в с. Байраківка, але він змушений був проживати у своїх друзів та знайомих, оскільки житловий будинок по [ADDRESS] , в якому він зареєстрований, вже тоді перебував у непридатному для житла стані. У тому ж 2000 році [PERSON] виїхав із села Байраківка у невідомому напрямку і з того часу він втратив з ним будь-який зв`язок. Він звернувся до Відділу поліції №5 ВРУП ГУНП у Вінницькій області про розшук зниклого безвісти племінника. Відомості за фактом зникнення [PERSON] було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023020070000206 від 15.05.2023 року. Рішенням Немирівського районного суду від 22.11.2023 року по справі №930/2851/23 [PERSON] визнаний безвісно відсутнім з 01.01.2002 року. Таким чином, [PERSON] зареєстрований, але не проживає вже понад 22 роки за адресою реєстрації спадкодавця [PERSON] в [ADDRESS] . З 2001 року по даний час відсутні будь-які відомості про його дійсне місцеперебування, а з 01.01.2002 року він визнаний безвісно відсутнім за судовим рішенням. Після смерті [PERSON] , її онук-спадкоємець за заповітом, [PERSON] , не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, як і не подавав заяву про відмову від спадщини. Згідно інформації із Спадкового реєстру від 26.09.20203 року, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. Вважає, що [PERSON] є таким, що не прийняв спадщину після смерті своєї бабусі [PERSON] , оскільки фактично не проживав з нею на час її смерті. Встановлення даних фактів має для нього юридичне значення, тому що надає йому можливість реалізувати його спадкові права після смерті матері та оформити спадщину на1/2 частку земельних ділянок та житлового будинку. У зв`язку із наведеним, заявник просить: встановити юридичний факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , дійсно постійно проживала на час своєї смерті [INFO] в [ADDRESS] , а саме у період з 2000 року по 16.03.2010 року; встановити юридичний факт, що [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Байраківка Немирівського району Вінницької області, РНОКПП [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , не прийняв спадщину після смерті спадкодавця (своєї бабусі) [PERSON] , яка померла [INFO] , в с. Чаульське Немирівського району Вінницької області, так як постійно не проживав разом з нею на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 29 грудня 2023 року у справі відкрито окреме провадження. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 14 березня 2024 року закрито провадження у справі в частині встановлення факту, що [PERSON] , яка померла [INFO] , дійсно проживала на час своєї смерті [INFO] в [ADDRESS] , а саме у період з 2000 року по 16.03.2010 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. У судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник адвокат Ускова С.Е. заяву підтримали та просили її задовольнити з наведених у ній підстав. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою"Адресат відсутній за вказаною адресою". Представник Немирівської міської ради в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій розгляд справи просив провести у його відсутність, щодо задоволення зави не заперечував. У судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає в с. Байраківка та знає заявника [PERSON] та його мати [PERSON] , яка проживала в с. Байраківка. Крім сина, у неї була донька [PERSON] , яка померла, тому вона виховувала її дітей [PERSON] і [PERSON] . Близько 20 років тому [PERSON] забрав маму до себе у с. Чаульське, оскільки вона хворіла та не могла себе обходити. [PERSON] доглянув матір та поховав її . Свідок [PERSON] суду пояснила, що є цивільною дружиною [PERSON] , з яким проживає близько 25 років. ЇЇ чоловік забрав маму з с. Байраківка до них в с. Чаульське, з ними вона прожила останні роки життя. Маму доглянули та поховали. У чоловіка є племінник [PERSON] , якого вона колись бачила. Племінник з бабою не проживав і до неї не довідувався. Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає у с. Байраківка, знає [PERSON] , який теж родом з цього села, але проживає у с. Чаульське. Близько 20 років назад [PERSON] забрав до себе маму - [PERSON] , яка проживала разом з ним у с. Чаульське. У матері була ще донька [PERSON] , яка померла. У доньки було 2-є дітей: [PERSON] і [PERSON] . [PERSON] померла від цукрового діабету. Про [PERSON] їй нічого невідомо, останній раз бачила його близько 20 років тому. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заявника, допитавши свідків\~\~та\~\~дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено особу заявника, [PERSON] , який народився в с. Байраківка Немирівського району Вінницької області [INFO] . Із витягу з реєстру територіальної громади №3256, вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] , батьками [PERSON] , є: [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є донькою та сином [PERSON] померла [INFO] , а її донька - [PERSON] померла [INFO] . [INFO] в с. Чаульське померла мати заявника - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого виконкомом Кудлаївської сільської ради Немирівського району Вінницької області. З наявної в матеріалах справи копії заповіту від 10.12.1992 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Байраківської сільської ради Горільчаною О.І., на випадок своєї смерті [PERSON] зробила заповітне розпорядження про те,що все майно, де б воно не було і з чого б не складалося, заповідає [PERSON] і [PERSON] . Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯГ №489132, [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 1,9971 га, розташованої на території Байраківської сільської ради. Згідно витягу зі спадкового реєстру, у ньому відсутня інформація щодо наявності спадкової справи до майна померлої [PERSON] . Відповідно до довідки №143 від 26.09.2023 виданої Байраківським старостинським округом Немирівської міської ради [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована [ADDRESS] . На момент її смерті за даною адресою зареєстрований [PERSON] . Згідно виписок з погосподарської книги Байраківської сільської ради за 1980-1982рр,1983-1985рр,1986-1990рр, 1991-1995 рр, 1996-2000 рр, 2001-2005 рр,2006-2010, житловий будинок в [ADDRESS] належав до колгоспного двору. До складу колгоспного двору, головою якого була [PERSON] , крім інших членів, також входив внук - [PERSON] . З роз`яснення державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори Кнап Л.П., наданого [PERSON] 26.09.2023 року за №1014/01-16, вбачається, що [PERSON] прийняв спадщину за заповітом відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті [PERSON] був зареєстрований разом з нею. Як вбачається з акту жителів с. Байраківка Вінницького району Вінницької області по факту не проживання особи, зареєстрованої в житловому приміщенні, від 12 травня 2023 року, з 2000 року по 12.05.2023 року [PERSON] не проживає у житловому будинку по [ADDRESS] . Встановленим судом факту відповідає цивільним правовідносинам про встановлення факту, що має юридичне значення, які регулюються\~\~нормами\~ЦПК\~та\~ЦК України. Відповідно до п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно із ч.3\~ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.\~\~ Відповідно до ч.2\~ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В силу\~ст.1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Так, у відповідності до\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3\~ст. 1268 ЦК України\~зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У свою чергу, ч. 1\~ст. 1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, для прийняття спадщини має подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Як свідчить\~аналіз вказаних\~норм,\~прийняття спадщини\~як за\~заповітом,\~так і\~за законом\~є правом\~спадкоємця й\~залежить виключно\~від його\~власної волі.\~Вчинення або\~не вчинення\~спадкоємцем дій,\~з якими\~законодавець пов`язує\~прийняття спадщини,\~має визначальне\~значення для\~висновку про\~дотримання ним\~процедури входження\~у спадкування\~і в\~кінцевому результаті\~дає відповідь\~на питання\~про прийняття\~чи не\~прийняття ним\~спадщини. Як встановлено в судому засіданні [PERSON] був зареєстрований, але не проживав разом зі своєю бабусею [PERSON] на момент відкриття спадщини (16.03.2010) в [ADDRESS] , що підтвердили свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Зазначені обставини також підтверджуються актом від жителів с. Байраківка Вінницького району Вінницької області по факту не проживання особи, зареєстрованої в житловому приміщенні, від 12 травня 2023 року. Крім того, рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 03.01.2024 року, встановлено факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] разом із спадкодавцем-матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , в період з 2000 року по [INFO] за однією адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. Отже, і сама спадкодавиця [PERSON] на день відкриття спадщини не проживала в [ADDRESS] , де вона зареєстрована разом з [PERSON] ,що встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили. З витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №12023020070000206 від 16.05.2023, вбачається, що 15 травня 2023 року до ВП№5 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області надійшла заява [PERSON] щодо зникнення безвісти його племінника, [PERSON] , [INFO] , який виїхав із дому у 2000 році та по теперішній час не виходить на зв`язок. Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 22.11.2023, яке вступило в законну силу 22.12.2023, [PERSON] , [INFO] , визнано безвісно відсутнім з 01.01.2002 року. 28 лютого 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №317/3139/15-ц, провадження № 61-4241св18 (ЄДРСРУ № 72641734) висловив правову позицію про те,що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (ст. 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла). Таким чином, враховуючи, що як станом на день відкриття спадщини -16.03.2010, так і по теперішній час [PERSON] є безвісно відсутнім, у зв`язку із чим є невідомим, з якими обставинами пов`язане його не проживання у с. Байраківка, чи відомо йому про складений на його ім`я заповіт та відкриття спадщини, та чи є неприйняття ним спадщини свідомим та чи непов`язане воно з непереборними обставинами, що не залежали від його волі. З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні встановлення факту не прийняття спадщини [PERSON] за необґрунтованістю заявлених вимог.

Outcome: dismissed