Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

23.10.2023 позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, за змістом якої просить розірвати шлюб, укладений між сторонами у справі, зареєстрований 31.08.2018 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №3942. За змістом позовної заяви сторони перебувають у шлюбі з 31.08.2018, спільних дітей не мають. Основна причина припинення шлюбу, як зазначає позивач, - відсутнє взаєморозуміння, сварки, що призвели до втрати почуття любові. Позивач стверджує, що сторони проживають окремо з початку 2022 року, сімейне життя не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, зазначені обставини суперечать інтересам сторін. [PERSON] зазначає, що відповідачка відмовляється розлучатися через органи реєстрації цивільного стану, тому не має можливості вирішити спір у позасудовому порядку. Майновий спір між сторонами відсутній. На підставі наведеного, з посиланням на ст.110-112 СК України, позивач просить задовольнити позовну заяву. Ухвалою судді від 27.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було. Сторони в судове засідання не з`явилися. Від позивача 15.11.2023 засобами поштового листування надійшла заява за вх.№35148/23-Вх про розгляд справи за відсутності позивача, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка відповідно до заяви вх.№5532/24-Вх. від 15.02.2024 просить розглядати справу за її відсутності, повідомила, що позов визнає в повному обсязі, тому просить задовольнити позовні вимоги. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.49, ч.1,4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відкладення судового засідання та/або його перенесення, оголошення перерви судом не встановлено, із врахуванням приписів ст.223, 240 ЦПК України. Оскільки сторони висловили свою думку з приводу заявлених вимог, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, розглянувши позовну заяву, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно із засвідченою копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, між сторонами у справі укладено шлюб, який зареєстровано вказаним органом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №3942. Сторони спільних неповнолітніх дітей не мають, подружні відносини між подружжям припинені з початку 2022 року, спільне господарство не ведеться, майновий спір між сторонами відсутній. Зазначені обставини справи визнаються сторонами та відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню. За приписами ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За нормою ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. За змістом ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За наявності законних підстав, судом встановлено, що позов підлягає задоволенню, оскільки збереження сім`ї суперечить інтересам сторін, вжиття заходів щодо примирення подружжя відповідно до ст.111 СК України суд не вважає за доцільне. Ст.113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка просить залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] », що є її особистим немайновим правом відповідно до ч.5 ст.295 ЦК України. За приписами ч.8 ст.6 Закону України «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведені процесуальні норми, суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивача з відповідача судового збору у сумі 536,80 гривень (за подання позовної заяви до суду), із врахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі. Разом з цим, за змістом ч.1 ст.142 ЦПК України поверненню з державного бюджету на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 50 відсотків від сплаченого ним при поданні позову, тобто, у сумі 536,80 гривень. На виконання ч.7 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398VІ від 01.07.2010, ч.2 ст.115 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved