Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

24.07.2023 року до Славутицького міського суду Київської області надійшла позовна заява, в якій представник позивача просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який було зареєстровано 29 вересня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції в Київській області, актовий запис № 116. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що після початку повномасштабної агресії на територію України 14 лютого 2022 року, позивачка з трьома дітьми виїхала до Ірландії де і перебуває на даний час і не планує повернення. Майже як два роки сторони припинили спільне проживання, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство. Ухвалою судді від 07.08.2023 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді від 17 серпня 2023 року, після виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Ухвалою судді від 13.09.2023 року задоволено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи. Ухвалою судді від 10.10.2023 року зупинено провадження у справі, надано строк для примирення сторонам по справі - чотири місяці. Ухвалою судді від 19.02.2024 року провадження у справі поновлено та призначено до судового розгляду на 05.03.2024 року. В призначене судове засідання сторони не з`явились. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надійшло клопотання, в якому просили розглянути справу за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримали. Після розірвання шлюбу просили залишити прізвище « [PERSON] ». Також повідомили що за наданий строк сторони не примирились. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. До суду надіслали заяву в якій просили розглянути справу за відсутності відповідача та його представника. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З матеріалів справи судом встановлено, що 29 вересня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції в Київській області між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис за № 116. Від шлюбу у сторін народились: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Як вбачається із змісту позовної заяви, спільне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини фактично припинені. Спільне господарство не ведеться, спільний бюджет відсутній. На час розгляду справи спірні питання про поділ майна відсутні. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Із статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно ч.2 ст.18, п.3 ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача і відповідача. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Як вбачається із змісту позовної заяви, спірних питань з приводу утримання дітей та розподілу спільного майна на час розгляду даної справи у суду відсутні. У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просить залишити набуте прізвище, то суд вважає, що після розірвання шлюбу необхідно залишити прізвище - « [PERSON] ». СУДОВІ ВИТРАТИ. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 1073 гривні 60 копійок.

Outcome: approved