Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

24.11.2023 відповідач за позовом третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору [PERSON] - [PERSON] через свого представника - адвоката Горбунову А.О. (діє на підставі ордеру від 04.01.2022 - а.с. 55 т. 3) звернувся із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2021 (а.с. 71-78). Ухвалою судді від 29.11.2023 відкрито провадження по справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням ухвал від 01.12.2023 та від 13.02.2024 про виправлення описок (а.с. 105, 106, 174 т. 3). В обґрунтування заяви вказав, що рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 11.10.2021 по справі №201/11405/20 у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Чумаківська сільська рада, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка К.Ю., Дніпровська міська рада, державний реєстратор Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області [PERSON]., про визнання недійсним рішення державного реєстратора, визнання недійсним договору дарування, визнання недійсним рішення Дніпровської міської ради та додаткової угоди до договору оренди - відмовлено. Позовні вимоги третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Чумаківська сільська рада, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка К.Ю., Дніпровська і міська рада, державний реєстратор Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області [PERSON]. про визнання недійсним договору дарування будівлі кафе, скасування записів про державну реєстрацію - задоволено. Визнано недійсним договір дарування будівлі кафе в будинку літ. А-1, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальна площа: 530,5 кв.м., основна площа: 428,5 кв.м., допоміжна площа: 102,0 кв.м., розташованої на земельній ділянці (кадастровий номер 1210100000:03:149:0038), укладений між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), посвідчений 24.10.2017 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою К.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 5916. Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис№ 22973266, учинений 24.10.2017 державним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою К.Ю. про право власності у розмірі 1/1 частки за [PERSON] , на підставі договору дарування будівлі кафе, серія та номер: 5916, виданий 24.10.2017. Предметом позову [PERSON] було визнання недійсним договору дарування вказаної будівлі кафе. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] , суд встановив, що 22.02.2010 зареєстроване право власності на незавершене будівництво кафе з літнім майданчиком, готовністю 6%, що розташований на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] . за [PERSON] 04.09.2017 право власності на вищезазначене нерухоме майно було зареєстровано за [PERSON] . Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15.04.2021 у справі № 175/4190/20, яке набрало законної сили 17.05.2021, встановлений факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з січня 2012 року до листопада 2020 року включно. Отже, [PERSON] набув право власності на спірне нерухоме майно в період проживання однією сім 'єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу. Тому спірна будівля кафе є спільною власністю [PERSON] та [PERSON] , яка не надавала своєї згоди на відчуження майна. Враховуючи те, що спірну будівлю кафе [PERSON] набув у період проживання з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу та не спростував презумпцію спільності майна, суд дійшов висновку про визнання недійсним договору дарування будівлі кафе, укладеного 24.10.2017 між [PERSON] та [PERSON] , без згоди [PERSON] як іншого співвласника на розпорядження майном. В подальшому рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 22.06.2023 по справі №201/8917/21 скасовано державну реєстрацію права власності за [PERSON] на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером: 1346126312101, що внесений рішенням державного реєстратора Чумаківської сільської ради Дніпропетровської області [PERSON]. від 08.09.2017 № 36970799 (номер запису про право власності 22227912). Задовольняючи позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності за [PERSON] , суд встановив, що обвинувальним актом від 24.03.2021 у кримінальному провадженні № 12021040030000135 [PERSON] обвинувачувався у тому, що він, будучи фізичною особою підприємцем, для реалізації своєї діяльності, в період часу з 2004 року по 24.10.2017 уклав договори оренди з Дніпропетровською міською радою на земельну ділянку площею 0,1288 га, розташовану по [ADDRESS] , з цільовим призначенням «03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» та видом використання «Для завершення будівництва кафе з літнім майданчиком», кадастровий номер 1210100000:03:149:0038. У подальшому, влітку 2017 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, після завершення на вказаній ділянці будівництва, [PERSON] вирішив продати збудовану будівлю кафе за вище вказаною адресою, яка на той час не була зареєстрована у встановленому законом порядку. [PERSON] , будучи обізнаним, що офіційна процедура введення в експлуатацію буде довготривалою, усвідомлюючи, що підставою для реєстрації права власності є зареєстрована в органах Державного архітектурно-будівельного контролю декларація про готовність до експлуатації об`єкта, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2015 № 750), вирішив підробити вказану декларацію та надати її з пакетом інших документів для проведення державної реєстрації. Після цього, [PERSON] , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, будучи достовірно обізнаним про те, що декларація про готовність об`єкта до експлуатації - будівлі, розташованої по [ADDRESS] , є підробленою, знаходячись у приміщенні Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, розташованої по вул. Шкільній, 13 у с. Чумаки Дніпровського району Дніпропетровська області, з метою реєстрації права власності на майно, маючи злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документу, а саме, декларації про готовність об`єкта до експлуатації - будівлі, розташованої за вище вказаною адресою, усвідомлюючи протиправність своїх дій, надав завідомо підроблений документ реєстратору Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області [PERSON] , яка у подальшому 04.09.2017 зареєструвала за [PERSON] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на нерухоме майно - зазначене вище приміщення кафе (номер запису про право власності: 22973266; номер об`єкта нерухомого майна: 1346126312101), і тим самим умисно, протиправно використав завідомо підроблений документ. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07.11.2023 зазначене рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська залишено без змін. У ЦК України, крім понять «нерухомість», «нерухоме майно», «об`єкт нерухомого майна» (ч. 1 ст. 181, п. 6 ч. 1 ст. 346, ст.ст. 350, 351), зживаються також інші поняття, наприклад: «об`єкт незавершеного будівництва» (ст. 331), «об`єкт будівництва» (ст.ст. 876, 877, 879-881, 883), однак прямого визначення цих понять не міститься. Виходячи з аналізу чинного законодавства та враховуючи характерні ознаки незавершеного будівництва, слід визнати, що об`єкт будівництва (об`єкт незавершеного 5удівництва) - це нерухома річ особливого роду: її фізичне створення розпочато, однак не завершено. Щодо такої речі можливе встановлення будь-яких суб`єктивних майнових, з також зобов`язальних прав, у випадках та в порядку, визначених актами цивільного законодавства. Вирішуючи питання про виникнення, зміну та припинення суб`єктивних цивільних прав стосовно об`єкта незавершеного будівництва, потрібно враховувати особливості та обмеження, встановлені законодавчими актами. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Майнові права на об`єкти незавершеного будівництва є обмеженим речовим правом, а не об`єктом рухомого або нерухомого майна. Таким чином, скасувавши рішенням суду від 22.06.2023 по справі 201/8917/21 державну реєстрацію права власності за [PERSON] на увесь об`єкт нерухомого майна, будівля, розташована в [ADDRESS] , фактично перестала існувати як об`єкт нерухомого майна, а набула статусу об`єкта незавершеного будівництва, право власності на яке було зареєстровано за [PERSON] ще 22.02.2010, тобто поза періодом проживання однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу. Відтак, у справі №201/11405/20 був відсутній предмет спору, а тому були відсутні підстави для визнання недійсним договору дарування будівлі кафе, укладеного 24.10.2017 між [PERSON] та [PERSON] , без згоди [PERSON] як іншого співвласника на розпорядження майном. Окрім того, відповідно до статті 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Дана обставина є нововиявленою, оскільки факт належності спірного нерухомого майна до об`єкту незавершеного будівництва існував на момент ухвалення рішення Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська від 11.10.2021, але про існування цієї обставини [PERSON] стало відомо після набрання законної сили рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 22.06.2023. Окрім того, дана обставина є істотною, оскільки виключає правові підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання недійсним договору дарування будівлі кафе, з огляду на те, що спірну будівлю кафе [PERSON] набув у період проживання з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Враховуючи викладене, просив скасувати рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 11.10.2021 по справі №201/11405/20 у зв`язку з нововиявленими обставинами. Відповідач за позовом третьої особи - [PERSON] із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами не погодився. 20.12.2023 представник [PERSON] - адвокат Єпрем`ян Л.В. (діє на підставі ордеру від 22.03.2022 - а.с. 131 т. 3) надав відзив на заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами (а.с. 126 - 130 т. 3), у якому зазначив, що згідно з ч. 2 cт. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Об`єктом дарування за договором дарування від 24.10.2017 була будівля кафе завершена будівництвом. Ця обставина підтверджується тим, що [PERSON] на підставі декларації готовність об`єкту до експлуатації, що підтверджує завершення будівництва, звернувся до державного реєстратора та 08.09.2017 зареєстрував за собою завершений будівництвом об`єкт (будівлю кафе), а вже 24.10.2017 за оспорюваним договором дарування подарував будівлю кафе як об`єкт завершеного будівництва [PERSON] . Отже, оспорюваний договір дарування прямо передбачає, що предметом дарування є саме будівля кафе як завершений об`єкт будівництва, а не незавершений із готовністю у 6%, предметом договору не було дарування незавершеного будівництва з готовністю у 6%. Державну реєстрації готового об`єкту і його дарування [PERSON] вчинив, проживаючи однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу. При цьому, у рішенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2021 наведені обставини, на які посилається [PERSON] у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами, викладаючи позицію Дніпровської міської ради про те, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15.04.2021 встановлений факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2012 року. Проте, згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно [PERSON] зареєстрував незавершене будівництво кафе з літнім майданчиком готовністю 6% 22.02.2010, не перебуваючи у шлюбних стосунках. У подальшому державна реєстрація на об`єкт завершеного будівництва відбулася на підставі неіснуючої декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 05.12.2011 серії ДП 142161251298 (зі слів [PERSON] ), а у подальшому будівлю кафе відчужено [PERSON] . До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Тому не можливо встановити, яке майно вважає [PERSON] їх спільною сумісною власність з [PERSON] , з яким вона перебувала у шлюбних відносинах з 2012 року. Просила відмовити у задоволенні позову третьої особи. Отже, на момент вирішення справи № 201/11405/20 по суті Жовтневому суду Дніпропетровської області були відомі обставини, на які посилається [PERSON] у своїй заяві, а тому йому мали бути відомі ці обставини, оскільки він приймав участь у розгляді даної справи. Суд надавав правову оцінки саме укладеному 24.11.2017 договору дарування як об`єкту дарування введеного в експлуатацію як завершеного будівництвом, в контексті заявлених [PERSON] вимог та обґрунтування її позову. У рішенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.06.2023 по справі № 201/8917/21, суд, пославшись на судове рішення у справі № 201/11405/20, відмовив у задоволенні вимог про припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності за [PERSON] від 24.10.2017, позаяк рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2021, зміненим постановою Верховного Суду від 12.12.2022, це питання вже вирішено. Вважав, що посилання [PERSON] зводяться до переоцінки доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, так і до доказів, які не оцінювалися. Також вважав, що [PERSON] пропущений передбачений п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України строк на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими, оскільки про факт належності спірного нерухомого майна до об`єкту незавершеного будівництва [PERSON] дізнався 22.06.2023 у момент ухвалення рішення суду першої інстанції, йому не слід було чекати набрання рішенням законної сили. Просив відмовити у задоволенні заяви, рішення залишити без змін. Третя особа із самостійними вимогами на предмет спору - [PERSON] також із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не погодилася. Її представник - адвокат Лихопьок Д.П. (діє на підставі ордеру від 02.08.2021 - а.с. 146 т. 3) 22.12.2023 надав заперечення на заяву (а.с. 141 - 145 т. 3), у якій зазначив, що єдиною підставою для перегляду рішення суду від 11.10.2021 за нововиявленими обставинами, відповідач [PERSON] навів рішення у справі № 210/8917/21, яким скасовано державну реєстрацію за [PERSON] , вчинену 08.09.2017. Саме скасування державної реєстрації за [PERSON] права власності на об`єкт нерухомого майна, не є обставиною, яка могла істотно вплинути на вирішення спору про визнання недійсним договору дарування. Це питання не було предметом спору і не було підставою позову [PERSON] . За встановлення цієї обставини суд мав би все одно визнавати правочин недійсним. Станом на 22.02.2010 готовність об`єкта незавершеного будівництва складала 6%, про що відповідачеві було відомо, у визнаному недійсним договорі дарування цей об`єкт фактично був добудований після 2010 року в період проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю, тобто на момент укладення правочину існувало майно, набуте у період проживання однією сім`єю, договір дарування мав бути визнаний недійсним, навіть, якщо його предметом було б дарування об`єкту незавершеного будівництва. Скасування рішенням суду у справі № 210/8917/21 державної реєстрації за [PERSON] , відбулося 22.06.2023, тобто пізніше дати винесення спірного рішення від 21.10.2021. Ця обставина є не нововиявленою, а новою. Також вважав, що заявником пропущений установлений п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України строк подання заяви, який підліковується із 22.06.2023 - дати винесення рішення судом першої інстанції. Просив відмовити у задоволенні заяви. Представник третьої особи - Дніпровської міської ради - Риженко М.С. (а.с. 234 - 236, т. 2) із вимогами заяви також не погодилася. 12.12.2023 надала пояснення, а 26.12.2023 надала додаткові пояснення (а.с. 113 - 119, 149 - 153 т. 3), у яких зазначила, що обставини, на які посилається заявник не є нововиявленими, а подана заява є порушенням принципу юридичної визначеності. Остаточним рішенням по справі № 201/11405/20, яким закінчено розгляд справи є постанова Касаційного цивільного суду від 14.12.2022. Таким чином, перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами може лише суд касаційної інстанції. Заявником не дотримано строки на звернення із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, оскільки [PERSON] був відповідачем у справі № 201/8917/21 та на момент винесення рішення суду, що переглядається був обізнаний з аргументами, на які посилалась міська рада, на які вказує як на нововиявлені. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2021, яким було задоволено позовні вимоги [PERSON] , обґрунтовано підставами, які жодним чином не стосуються цивільної справи № 201/8917/21. Просив відмовити в задоволенні заяви. Представник заявника (відповідача) - [PERSON] - адвокат Горбунова А.О. у судовому засіданні вимоги заяви підтримала і просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Єпрем`яна Л.В. у судовому засіданні проти вимог заяви заперечував, просив відмовити у її задоволенні. Представник третьої особи Дніпровської міської ради - Риженко М.С. у судовому засіданні проти вимог заяви заперечував, просив відмовити у її задоволенні. Представника третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору [PERSON] - адвокат Лихопьок Д.П. у судовому засіданні проти вимог заяви заперечував, просив відмовити у її задоволенні. Від представника третьої особи - Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області - сільського голови Стець В.І. 19.12.2023 надійшло повідомлення про те, що розпорядженням сільського голови від 18.07.2018 звільнено з посади державного реєстратора [PERSON] (а.с. 121 - 125 т. 3). Інші учасники у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся кожного разу належним чином. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 11.10.2021 по справі № 201/11405/20 у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Чумаківська сільська рада, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Катерина Юріївна, Дніпровська міська рада, державний реєстратор Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області [PERSON] про визнання недійсним рішення державного реєстратора, визнання недійсним договору дарування, визнання недійсним рішення Дніпровської міської ради та додаткової угоди до договору оренди - відмовлено. Позовні вимоги третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Чумаківська сільська рада, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Катерина Юріївна, Дніпровська і міська рада, державний реєстратор Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області [PERSON] про визнання недійсним договору дарування будівлі кафе, скасування записів про державну реєстрацію - задоволено. Визнано недійсним договір дарування будівлі кафе в будинку літ. А-1, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальна площа: 530,5 кв.м., основна площа: 428,5 кв.м., допоміжна площа: 102,0 кв.м., розташованої на земельній ділянці (кадастровий номер 1210100000:03:149:0038), укладений між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), посвідчений 24.10.2017 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Катериною Юріївною, зареєстрованого в реєстрі за № 5916. Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис№ 22973266, учинений 24.10.2017 державним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Катериною Юріївною про право власності у розмірі 1/1 частки за [PERSON] , на підставі договору дарування будівлі кафе, серія та номер: 5916, виданий 24.10.2017. За результатами перегляду рішення в апеляційному порядку за апеляційною скаргою [PERSON] , постановою Дніпровського апеляційного суду від 31.05.2022 рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2021 в частині задоволення позовних вимог [PERSON] скасовано. У задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишене без змін. За результатами перегляду рішення в касаційному порядку за касаційною скаргою [PERSON] , постановою Верховного Суду від 14.12.2022 постанову Дніпровського апеляційного суду від 31.05.2022 скасовано та залишено в силі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2021 в частині задоволення позовної вимоги [PERSON] про визнання недійсним договору дарування будівлі кафе, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці з кадастровим номером 1210100000:03:149:0038, укладеного 24.10.2017 між [PERSON] та [PERSON] . Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2021 в частині скасування запису про державну реєстрацію права власності змінено, виклавши абзац 4 резолютивної частини в такій редакції: «Скасувати державну реєстрацію прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - будівлю кафе у будинку літ. А-1, розташованому за адресою: [ADDRESS] , загальна площа 530, 5 кв. м, основна площа 428, 5 кв. м, допоміжна площа 102, 0 кв. м, за [PERSON] ». У даній справі судами встановлено, що 22.02.2010 за [PERSON] зареєстрований об`єкт незавершеного будівництва - кафе з літнім майданчиком готовністю 6 %, розташоване за адресою: [ADDRESS] , а 04.09.2017 на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 05.12.2011 № ДП 142161251298 за [PERSON] зареєстроване право власності на будівлю кафе. [PERSON] набув у власність спірне нерухоме майно, а саме, будівлі кафе, загальною площею 530, 5 кв. м (основна площа 428, 5 кв. м, допоміжна площа 102,0 кв. м), розташоване за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 24.10.2017, серія та номер 5916, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою К.Ю., укладеного між дарувальником [PERSON] та [PERSON] як обдаровуваним. Водночас, у вересні 2021 року Дніпровська міська рада звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи - державний реєстратор Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області [PERSON]., приватний нотаріус ДМНО Ричка К.Ю., про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання знести будівлю самочинного будівництва, припинення права власності. Посилаючись на те, що спірний об`єкт нерухомого майна є об`єктом самочинного будівництва (договір оренди укладався для завершення будівництва кафе з літнім майданчиком та за наявності на земельній ділянці об`єктів нерухомого майна), [PERSON] в силу закону не набув права власності на нього, після проведеної державної реєстрації права приватної власності на будівлю кафе, що розташована у [ADDRESS] , [PERSON] було відчужено зазначене нерухоме майно на користь відповідача [PERSON] на підставі договору дарування, що посвідчений ПН ДМНО Ричка К.Ю. 24.10.2017 за реєстровим №5910, з урахуванням заяви від 05.12.2022 про зміну предмету позову, Дніпровська міська рада просила суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні Дніпровській міській раді земельною ділянкою з кадастровим номером: 1210100000:03: 149:0038, що розташована у [ADDRESS] , шляхом зобов`язання [PERSON] та [PERSON] знести самочинно побудовану будівлю кафе, загальною площею 530,5 кв.м, основна площа 428,5 кв.м, допоміжна площа 102,0 кв.м, яка складається з літ.А1 - будівля кафе, літ.а - ганок, літ.а1 - ганок; припинити право власності та скасувати державну реєстрацію права власності з закриттям розділу за [PERSON] на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером: 1346126312101, що внесений рішенням державного реєстратора Чумаківської сільської ради Дніпропетровської області [PERSON]. від 08 вересня 2017 року №36970799 (номер запису про право власності 22227912), [PERSON] на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером: 1346126312101, що внесений рішенням ПН ДМНО округу Ричка К.Ю. від 24.10.2017 №37724445 (номер запису про право власності 22973266). Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22.06.2023 у справі № 201/8917/21 позов Дніпровської міської ради задоволено частково. Скасовано державну реєстрацію права власності за [PERSON] на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером: 1346126312101, що внесений рішенням державного реєстратора Чумаківської сільської ради Дніпропетровської області [PERSON]. від 08 вересня 2017 року №36970799 (номер запису про право власності 22227912). Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.07.2023 закрито розділ, відкритий в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення від 08.09.2017 індексний номер 36970799 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) державного реєстратора Чумаківської сільської ради Дніпропетровської області [PERSON]. на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 1346126312101, на будівлю кафе, що розташована у [ADDRESS] . За результатами оскарження [PERSON] рішення суду в апеляційному порядку, постановами Дніпровського апеляційного суду від 07.11.2023 рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.06.2023 і додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.07.2023 у справі № 201/8917/21 - залишені без змін. Судами у цій справі встановлено, що 25.04.2000 між виконкомом Дніпропетровської міської ради та [PERSON] укладено договір № 1229 про тимчасове користування земельною ділянкою площею 100кв.м. по [ADDRESS] з квітня по жовтень 2000 року. 29.06.2000 Дніпропетровським управлінням земельних ресурсів складено акт обстеження земельної ділянки в натурі (на місцевості) на підставі поданих [PERSON] вихідних даних щодо проектування кафе з літнім майданчиком по [ADDRESS] . 16.06.2000 Головне архітектурно-планувальне управління надало висновок № 3/1312 щодо можливості розміщення кафе з літнім майданчиком в районі [ADDRESS] , а 13.09.2000 Дніпропетровське міське управління земельних ресурсів Дніпропетровського міського управління земельних ресурсів Держкомзему надало висновок № 3077.04 щодо попереднього погодження місця розташування кафе. Попередньо відведення земельної ділянки погоджено Дніпродзержинським регіональним управлінням водних ресурсів, Дніпропетровським обласним виробничим управлінням водного господарства. Дніпропетровською міською радою 06.11.2000 попередньо узгоджено розміщення об`єкта кафе з літнім майданчиком по [ADDRESS] . Розпорядженням № 1254р від 06.11.2000 міського голови Дніпропетровської міської ради погоджено приватному підприємцю [PERSON] місце розташування кафе з літнім майданчиком на земельній ділянці (код ДЗК 69024012) в районі [ADDRESS] . Розпорядженням № 1152р від 15.11.2001 міського голови Дніпропетровської міської ради продовжено строк дії розпорядження № 1254р від 06.11.2000 на один рік. Розпорядженням № 93р від 28.01.2003 міського голови Дніпропетровської міської ради дозволено приватному підприємцю [PERSON] продовження проектно-вишукувальних робіт щодо розташування кафе з літнім майданчиком районі [ADDRESS] . Рішенням № 169/7 від 26.02.2003 сесії Дніпровської міської ради погоджено місця розташування об`єктів у місті, згідно з додатком та надано дозвіл замовникам на проведення проектних робіт відповідно до висновків комісії з питань врегулювання земельних відносин міської ради та вихідних даних для проектування об`єктів на строк згідно з додатком, в тому числі кафе з літнім майданчиком по вул. Набережна Перемоги [PERSON] . Рішенням № 68/17 від 02.06.2004 сесії Дніпровської міської ради дозволено замовникам продовження проектно-вишукувальних робіт, в тому числі [PERSON] на кафе з літнім майданчиком у районі [ADDRESS] . 29.07.2004 між виконкомом Дніпропетровської міської ради та [PERSON] укладено договір № 145/17 від 29.07.2004 резервування земельних ділянок у місті, а саме - земельної ділянки орієнтовною площею 0,1316га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на період виконання проектно-кошторисної документації об`єкта та розробки проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки узгоджений. 24.10.2005 Дніпропетровським міським управлінням земельних ресурсів надано висновок № 148/87 щодо можливості погодження наданого проекту відведення земельної ділянки, та надано можливість підготовки документів щодо передачі земельної ділянки площею 0,1288 га (кадастровий номер 1210100000:03:149:0038) в оренду строком на два роки в районі [ADDRESS] гр. [PERSON] , за рахунок земель, не переданих у власності або користування, для розташування кафе з літнім майданчиком. Рішенням від 23.12.2005 № 189/32 сесії Дніпропетровської міської ради затверджено проект відведення земельної ділянки, площею 0,1288га (кадастровий номер 1210100000:03:149:0038), і передано земельну ділянку [PERSON] в оренду строком на 2 роки для розміщення кафе з літнім майданчиком у районі [ADDRESS] . 16.02.2006 між Дніпропетровською міською радою та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки у районі [ADDRESS] , кадастровим номером 1210100000:03:149:0038, строком на 2 роки. 18.05.2006 Інспекцією Держархбудконтролю [PERSON]. видано дозвіл № 134/2006 на виконання будівельних робіт - будівництва кафе з літнім майданчиком зазначеною адресою згідно із проектною документацією, затвердженою та зареєстрованою за р.№ 423 від 16.07.2004 Голови АПУ, до 31.12.2006. В подальшому 12.01.2007 Інспекцією Держархбудконтролю [PERSON] видано дозвіл № 134/2006 на виконання будівельних робіт - будівництва кафе з літнім майданчиком зазначеною адресою згідно із проектною документацією, затвердженою та зареєстрованою за р.№ 423 від 16.07.2004р. Голови АПУ, до 31.12.2007. 27.12.2007 Інспекцією Держархбудконтролю [PERSON] видано дозвіл № 134/2006 на виконання будівельних робіт - будівництва кафе з літнім майданчиком зазначеною адресою згідно із проектною документацією, затвердженою та зареєстрованою за р.№ 423 від 16.07.2004р. Голови АПУ, до 16.03.2008. Рішенням від 08.07.2008 № 179/34 сесії Дніпропетровської міської ради продовжено [PERSON] строк користування земельною ділянкою кадастровим номером 1210100000:03:149:0038 на два роки. 01.10.2008 між Дніпропетровською міською радою та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки у районі [ADDRESS] , кадастровим номером 1210100000:03:149:0038, цільовим використанням УКЦВЗ 1.11.6 (інша комерційна діяльність), строком на 2 роки, із можливістю пролонгації, з умовами використання - передача в оренду для завершення будівництва кафе з літнім майданчиком. Згідно акту від 01.10.2008 приймання-передачі до цього договору, на переданій в оренду земельній ділянці кадастровим номером 1210100000:03:149:0038 розташована, зокрема, цегляна будівля незавершеного будівництва. 22.02.2010 за [PERSON] зареєстроване право власності на незавершене будівництво кафе з літнім майданчиком, готовністю 6%, що розташовано в [ADDRESS] . Рішенням від 27.08.2010 № 310/60 сесії Дніпропетровської міської ради продовжено договір оренди землі від 01.10.2008р., укладений між радою та [PERSON] , до 14.11.2012р. 25.10.2010 між Дніпропетровською міською радою та [PERSON] укладено додатковий договір до договору оренди землі від 01.10.2008, яким продовжено термін дії зазначеного договору до 14.11.2012. Рішенням від 05.12.2012 № 67/29 сесії Дніпропетровської міської ради поновлено договір оренди землі від 01.10.2008, укладений між радою та [PERSON] , на 2 роки, починаючи з 15.11.2012. 03.09.2013 між Дніпропетровською міською радою та [PERSON] укладена додаткова угода про поновлення договору оренди землі від 01.10.2008 на 2 роки, починаючи з 15.11.2012. Рішенням від 26.11.2014 № 292/58 сесії Дніпропетровської міської ради поновлено договір оренди землі від 01.10.2008, укладений між радою та [PERSON] 25.12.2014 між Дніпропетровською міською радою та [PERSON] укладена додаткова угода про поновлення договору оренди землі від 01.10.2008р. на 1 рік, починаючи з 16.11.2014. 11.08.2016 між Дніпропетровською міською радою та [PERSON] укладена додаткова угода до договору оренди земельної ділянки у районі [ADDRESS] , кадастровим номером 1210100000:03:149:0038, якою поновлено договір оренди на 2 роки, починаючи з 17.11.2015, тобто до 17.11.2017. Відтак, судом встановлено, що в період з 2006 по 2017р. земельна ділянка площею 0,1288 га (кадастровий номер 1210100000:03:149:0038) в районі [ADDRESS] була передана в оренду [PERSON] для будівництва кафе з літнім майданчиком. Проект будівельних робіт погоджено протоколом № 423 від 16.07.2004 Головного архітектурно-планувального управління м. Дніпропетровська (копія інвентаризаційної справи). Від 18.05.2006 по 16.03.2008 [PERSON] . Інспекцією Держархбудконтролю [PERSON] видавалися дозволи № 134/2006 на виконання будівельних робіт - будівництва кафе з літнім майданчиком за вказаною адресою. Актом від 01.10.2008 приймання-передачі встановлено, що на земельній ділянці, переданій в оренду для будівництва кафе з літнім майданчиком, розташована, зокрема, цегляна будівля незавершеного будівництва. Відповідно до пункту 1 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву» від 16 вересня 2008 року № 509-VІ, дозвіл на будівництво об`єкта містобудування, вихідні дані для об`єктів, будівництво яких розпочалось на момент набрання чинності цим законом, зберігають чинність до завершення будівництва. Доказів будівництва з істотними порушеннями будівельних норм і правил сторонами не надано і впродовж розгляду справи не здобуто. 22.02.2010 зареєстровано право власності на незавершене будівництво кафе з літнім майданчиком, готовністю 6%, що розташований на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] . Згідно ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відтак будівля кафе з літнім майданчиком по [ADDRESS] не є самочинним будівництвом в розумінні положень ст. 376 ЦК України. Стосовно того, що державна реєстрація права власності на спірне нерухоме майно була здійснена на підставі неіснуючих документів, зокрема, за відсутності декларації про готовність об?єкту до експлуатації, судом встановлено таке. Обвинувальним актом від 24.03.2021 у кримінальному провадженні № 12021040030000135 [PERSON] обвинувачувався у тому, що він, будучи фізичною особою підприємцем, для реалізації своєї діяльності, в період часу з 2004 року по 24.10.2017 року уклав договори оренди з Дніпропетровською міською радою на земельну ділянку площею 0,1288 га, розташовану по [ADDRESS] , з цільовим призначенням «03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» та видом використання «Для завершення будівництва кафе з літнім майданчиком», кадастровий номер 1210100000:03:149:0038. У подальшому, влітку 2017 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, після завершення на вказаній ділянці будівництва, [PERSON] вирішив продати збудовану будівлю кафе за вище вказаною адресою, яка на той час не була зареєстрована у встановленому законом порядку. [PERSON] , будучи обізнаним, що офіційна процедура введення в експлуатацію буде довготривалою, усвідомлюючи, що підставою для реєстрації права власності є зареєстрована в органах Державного архітектурно-будівельного контролю декларація про готовність до експлуатації об`єкта, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. № 461 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2015р. № 750), вирішив підробити вказану декларацію та надати її з пакетом інших документів для проведення державної реєстрації. Так [PERSON] , приблизно в другій половині серпня 2017 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись по [ADDRESS] , маючи умисел на підробку офіційного документа - декларації про готовність об`єкта до експлуатації - будівлі, розташованої по [ADDRESS] , що посвідчується державною установою, а саме Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, яка має право посвідчувати такі документи, і засвідчує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, з метою подальшого її використання, маючи досвід у будівництві, в тому числі реальні документи щодо вводу в експлуатацію інших об`єктів нерухомості, знаючи необхідні реквізити, приблизну нумерацію, прізвища працівників органів Державного архітектурно-будівельного контролю та інші необхідні відомості, з допомогою особистої комп`ютерної техніки створив електронний вигляд декларації про готовність об`єкта до експлуатації, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. № 461 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2015р. № 750), в якій заповнив відповідні графи щодо належного йому об`єкта нерухомості, його власника, технічних характеристик та інших необхідних реквізитів, після чого відсканував за допомогою сканера, марку та модель якого в ході досудового розслідування не вдалось встановити, зображення маючої раніше підготовленої декларації за іншим об`єктом, який містив всі необхідні реквізити, в тому числі гербову печатку Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, рукописну інформацію про дату затвердження «5 грудня 2011 року»; реєстраційний номер «ДП 142161251298»; прізвище посадової особи « [PERSON] », а також підпис від імені посадової особи органу Державного архітектурно-будівельного контролю, та особистий підпис від свого імені, а далі переніс ці відображення на бланк декларації про готовність до експлуатації об`єкта, після чого за допомогою кольорового принтера, марку і модель якого в ході досудового розслідування не вдалось встановити, роздрукував заповнений бланк декларації з печатками Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю та іншими необхідними реквізитами, і таким чином виготовив завідомо підроблений офіційний документ. Після цього, приблизно в кінці серпня 2017 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, [PERSON] , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, будучи достовірно обізнаним про те, що декларація про готовність об`єкта до експлуатації - будівлі, розташованої по [ADDRESS] , є підробленою, знаходячись у приміщенні Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, розташованої по вул. Шкільній, 13 у с. Чумаки Дніпровського району Дніпропетровська області, з метою реєстрації права власності на майно, маючи злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документу, а саме декларації про готовність об`єкта до експлуатації - будівлі, розташованої за вище вказаною адресою, усвідомлюючи протиправність своїх дій, надав завідомо підроблений документ реєстратору Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області [PERSON] , яка у подальшому 04.09.2017 року зареєструвала за [PERSON] у Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на нерухоме майно - зазначене вище приміщення кафе (номер запису про право власності: 22973266; номер об`єкта нерухомого майна: 1346126312101), і тим самим умисно, протиправно використав завідомо підроблений документ. Таким чином, [PERSON] обвинувачувався у підробленні офіційного документа, який посвідчується установою, яка має право посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, та у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України. Ухвалою від 21.04.2021 Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, тобто з нереабілітуючих підстав. За положеннями ч.6 ст. 82 ЦПК України, (…) ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності (…) є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-21/5993-ДД від 25.02.2021р. у кримінальному провадженні № 12021040030000135 по обвинуваченню [PERSON] встановлено, що усі зображення друкованих текстів, рукописних записів та підписів, а також відбитку круглих гербових печаток у декларації про готовність об`єкта до експлуатації будівлі, розташованої за адресою: [ADDRESS] , отримані електрофотографічним способом за допомогою копіювально-розмножувальної техніки типу кольоровий лазерного принтера, багатофункціонального пристрою, який обладнаний системою маркування проти підробок, що наносить кодові точки жовтого кольору. Відтак, суд дійшов висновку, що слід скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на об?єкт нерухомого майна з реєстраційним номером: 1346126312101, що внесений рішенням державного реєстратора Чумаківської сільської ради Дніпропетровської області [PERSON]. від 08.09.2017р. № 36970799 (номер запису про право власності 22227912), але позаяк право власності за [PERSON] реєструвалося раніше, 22.02.2010р., і цю реєстрацію не оспорюють, то без припинення права власності. Суд відмовив у задоволенні вимог про припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності за [PERSON] на об?єкт нерухомого майна з реєстраційним номером: 1346126312101, що внесений рішенням приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою К.Ю. від 24.10.2017р. № 37724445 (номер запису про право власності 22973266), позаяк рішенням від 11.10.2021р. Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, зміненим постановою від 12.12.2022р. Верховного Суду скасована державна реєстрація прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - будівлю кафе у будинку літ. А-1, розташованому за адресою: [ADDRESS] , загальна площа 530, 5 кв. м, основна площа 428, 5 кв. м, допоміжна площа 102, 0 кв. м, за [PERSON] . Отже, у справі № 201/8917/21 встановлено, що підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису №22227912 від 04 вересня 2017 року про право власності [PERSON] було рішення від 08 вересня 2017 року індексний номер 36970799 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) державного реєстратора Чумаківської сільської ради Дніпропетровської області [PERSON]. Підставою для державної реєстрації, в тому числі, була декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер ДП 142161251298, видана 05 грудня 2011 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області. Судом було встановлено, що зазначена декларація є підробленою, через що суд скасував державну реєстрацію права власності за [PERSON] на об`єкт нерухомого майна. У справі, яка переглядається за нововиявленими обставинами, третя особа із самостійними вимогами [PERSON] просила визнати недійсним договір дарування нерухомого майна (будівлі кафе), розташованого за адресою: [ADDRESS] , як укладений без її згоди - в період проживання однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу. Судом дійсно у даній справі було встановлено, що 22.02.2010 за [PERSON] зареєстроване право власності на незавершене будівництво кафе з літнім майданчиком, готовністю 6%, що розташований на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] ., а 04.09.2017 право власності на вищезазначене нерухоме майно було зареєстровано за [PERSON] (номер запису про право власності: 22227912; номер об`єкта нерухомого майна: 1346126312101. Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та/або необґрунтованість судового рішення, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду відповідні факти та аргументи. Метою перегляду справи за нововиявленими обставинами є не ревізія судових рішень або усунення судових помилок, а перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення. Інститут перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами за своєю природою передбачає баланс між принципами правової визначеності та res judicata і правом на справедливий суд. Згідно з ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Законодавство, у тому числі й ЦК України, не містить визначення поняття «нововиявлені обставини», проте за своєю юридичною суттю нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного, повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення. Ураховуючи викладене, сутність перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами - це встановлення наявності або відсутності нововиявлених обставин і повторний розгляд справи у разі їх встановлення з метою досягнення істини у справі (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.02.2021 у справі № 826/20239/16). Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення. Нововиявлені обставини характеризуються сукупністю таких ознак: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не були та не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би суттєво змінити, або прийняти інше рішення, ніж те, яке було прийняте). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.06.2023 у справі № 201/8917/21 скасовано державну реєстрацію права власності за [PERSON] на об`єкт нерухомого майна, учинену 08.09.2017. Додатковим рішенням цього ж суду від 20.07.2023 закрито розділ, відкритий в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, учинений на підставі рішення від 08.09.2017. Рішення набрали законної сили 07.11.2023. Як на підставу для перегляду рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами, заявник посилався на визнання цими рішеннями того, що декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер ДП 142161251298, видана 05.12.2011 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області - підроблена, через що й скасовано державну реєстрацію права власності (речове право) за [PERSON] . Окрім того, як встановлено судом у справі № 201/8917/21 наявний обвинувальний акт від 24.03.2021 у кримінальному провадженні № 12021040030000135 стосовно [PERSON] , якому пред`явлене обвинувачення у тому, що він підробив вказану декларацію в другій половині серпня 2017 року та надав її реєстратору Чумаківської сільської ради Дніпровського району, яка 04.09.2017 зареєструвала за [PERSON] у право власності на все нерухоме майно - приміщення кафе. Ухвалою від 21.04.2021 Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, тобто з нереабілітуючих підстав. Отже, і обвинувальний акт від 24.03.2021 і ухвала Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської від 21.04.2021 існували під час розгляду та вирішення справи й ухвалення рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2021, про перегляд якого подана заява, однак не були та не могли бути відомі заявникові, ні суду. Ці обставини є істотними для справи, адже внаслідок урахування цих обставин суд міг би суттєво змінити, або прийняти інше рішення, ніж те, яке було прийняте. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами за умови, що вони можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, яку надав суд у такому рішенні (пункт 49.4.3 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 752/4995/17). Відтак, наявні підстави для перегляду рішення за нововиявленими обставинами. Стосовно строків звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. У даному випадку нововиявленою обставиною є встановлений рішенням суду факт існування і обвинувального акту від 24.03.2021 у кримінальній справі, ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської від 21.04.2021 у межах кримінального провадження № 12021040030000135 відносно [PERSON] , якою останнього звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. При закритті провадження по справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності судом не вирішувалося, про що чітко вказано в ухвалі суду. [PERSON] не був учасником кримінального провадження, тобто не мав права на доступ до цих матеріалів, тому й не міг їх використовувати як докази. Вина [PERSON] не встановлювалася у кримінальному провадженні й, відповідно, суд не надавав оцінки ані висновку експертизи, ані іншим зібраним у кримінальному провадженні доказам. Натомість, під час розгляду Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська справи № 201/8917/21, судом надана оцінка зібраним у межах кримінального провадження доказам. Зокрема, у рішення суду зазначено, що за положеннями ч. 6 ст. 82 ЦПК України ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Також встановлено, що висновком експерта № СЕ-19/104-21/5993-ДД від 25.02.2021 у кримінальному провадженні № 12021040030000135 по обвинуваченню [PERSON] встановлено, що усі зображення друкованих текстів, рукописних записів та підписів, а також відбитку круглих гербових печаток у декларації про готовність об`єкта до експлуатації будівлі, розташованої за адресою: [ADDRESS] , отримані електрофотографічним способом за допомогою копіювально-розмножувальної техніки типу кольоровий лазерного принтера, багатофункціонального пристрою, який обладнаний системою маркування проти підробок, що наносить кодові точки жовтого кольору. Сам факу протиправної державної реєстрації права власності за [PERSON] на об`єкт нерухомого майна встановлений рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, … , скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. Додатковим судовим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від справи № 201/8917/21 від 20.07.2023, яке набрало законної сили 07.11.2023, за заявою відповідача [PERSON] ухвалено закрити розділ, відкритий в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення від 08.09.2017 - на всю будівлю кафе за адресою: [ADDRESS] . Вирішуючи означену вимогу, суд посилався на те, що підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису № 22227912 від 04.09.2017 про право власності [PERSON] є саме рішення від 08.09.2017 державного реєстратора Чумаківської сільської ради Дніпропетровської області [PERSON]. Підставою для державної реєстрації, в тому числі, є декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер ДП 142161251298, видана 05.12.2011р. Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області. Суд встановив, що зазначена декларація є підробленою, через що й скасував державну реєстрацію права власності (речове право) за [PERSON] та закрив розділ на об?єкт нерухомого майна (з метою виконання позитивних зобов`язань держави). За положеннями ч. 5 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» загальними засадами державної реєстрації прав є гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Як було зазначено вище, закон не містить поняття «нововиявлені обставини», проте за своєю юридичною суттю нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного, повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення. Отже, із набранням законної сили указаним рішенням, встановлений юридичний факт того, що державна реєстрація права за [PERSON] є недостовірною і не може бути використана у спорі з третьою особою. Відповідно до ч. 1 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення у справі № 201/8917/21 набрали законної сили 07.11.2023, саме цими рішеннями надана оцінка обставинам, які покладаються у підстави заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Із заявою про перегляд рішення у цій справі за нововиявленими обставинами [PERSON] звернувся 24.11.2023, тобто у межах строку, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України. Щодо суті позовних вимоги [PERSON] . Задовольняючи позов [PERSON] суд виходив із того, що відсутність згоди одного із співвласників (другого з подружжя) [PERSON] на розпорядження нерухомим майном є підставою визнання правочину, укладеного іншим співвласником щодо розпорядження спільним майном, недійсним. Суд встановив, що спірна будівля кафе є спільною власністю [PERSON] та [PERSON] , яка не надавала своєї згоди на відчуження майна, як того вимагає частина 3 ст. 65 СК України, тому оспорюваний правочин є недійсним з підстав, передбачених статтями 203, 215 ЦК України. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15.04.2021 (з урахуванням ухвали цього суду від 13.05.2021 про виправлення описки) у справі № 175/4190/20, яке набрало законної сили 17.05.2021, встановлений факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з січня 2012 року до листопада 2020 року включно. Водночас, за результатами перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, встановлено, що ще до проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю, а саме, 22.02.2010 за [PERSON] зареєстрував за собою право власності на незавершене будівництво кафе з літнім майданчиком, готовністю 6%, що розташований на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] . Тобто, право власності на незавершене будівництво кафе з літнім майданчиком, готовністю 6%, що розташований на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , набуте [PERSON] ще до спільного проживання із [PERSON] і тому він мав право його відчужувати без згоди [PERSON] . Право власності на весь об`єкт було зареєстровано за [PERSON] 04.09.2017 - у період проживання з [PERSON] однією сім`єю, але за підробленою декларацією від 05.12.2011. Рішенням суду скасована ця державна реєстрація права власності за [PERSON] від 08.09.2017р. на весь об?єкт нерухомого майна - будівлю кафе, розташовану по [ADDRESS] , яка була предметом оспорюваного договору дарування від 24.10.2017. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Верховний Суд у постанові від 12.02.2020 у справі № 488/3103/17-ц зазначив, що відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними. За позовом дружини, членів сім`ї забудовника, які спільно будували будинок, суд має право здійснити поділ об`єкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. У разі неможливості поділу об`єкта незавершеного будівництва суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити грошову компенсацію. Правовий аналіз наведених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що об`єкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток. У даному випадку спірна будівля кафе не є об`єктом нерухомого майна, а є незавершеним будівництвом, і право власності на яке було зареєстровано за [PERSON] 22.02.2010 до проживання однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу. Слід зауважити, що [PERSON] у разі доведеності спільної участі у будівництві разом із [PERSON] всього об`єкту, який зареєстрований 04.09.2017, може претендувати лише на компенсацію вартості будівельних матеріалів, витрачених на це будівництво. Тому суд погоджується із заявником про те, що у справі №201/11405/20 відсутнє порушене право [PERSON] , а тому відсутні підстави для визнання недійсним договору дарування будівлі кафе, укладеного 24.10.2017 між [PERSON] та [PERSON] , без згоди [PERSON] як іншого співвласника на розпорядження майном. Суд не погоджується із доводами [PERSON] про те, що за встановлення цієї обставини, суд мав би все одно визнавати правочин недійсним, адже завданням цивільного судочинства є вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Тому суд перш за все має визначити питання про порушене право і у разі наявності такого - вирішити питання про його захист. З урахуванням викладеного, позовні вимоги третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору дарування будівлі кафе в будинку літ. А-1, розташованого за адресою: [ADDRESS] , скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису № 22973266, учиненого 24.10.2017 - не підлягають задоволенню. У заяві [PERSON] не посилається на перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у частині вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , про визнання недійсним рішення державного реєстратора, визнання недійсним договору дарування, визнання недійсним рішення Дніпровської міської ради та додаткової угоди до договору оренди. Окрім того, відмовляючи в задоволенні позову [PERSON] , суд зазначав, що власником земельної ділянки, на якій розміщена будівля кафе, є територіальна громада міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради, яка наділена виключними повноваженнями стосовно спірної земельної ділянки. Відтак [PERSON] не є повноважною особою, яка наділена правом захищати право власності територіальної громади, а тому її право не є порушеним. Отже, [PERSON] відмовлено у задоволенні позову з інших підстав, аніж тих нововиявлених, на які посилається заявник [PERSON] . Тому у заяві про перегляд рішення за нововиявленими підставами у цій частині слід відмовити. Стосовно доводів представника Дніпровської міської ради про те, що рішення за нововиявленими обставинами може переглянути лише касаційний суд, то відповідно до ч. 2 ст. 425 ЦПК України заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення. Разом із тим, як видно зі змісту і резолютивної частини постанови Верховного Суду від 14.12.2022, нею залишено в силі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2021 в частині задоволення позовної вимоги [PERSON] про визнання недійсним договору дарування будівлі кафе, розташованої за адресою: [ADDRESS] , укладеного 24.10.2017 між [PERSON] та [PERSON] . В іншій частині рішення змінене лише з огляду на доцільність встановлення належного способу виконання судового рішення, але не по суті позовних вимог. Рішення суду першої інстанції, щодо частини якого ставиться питання про перегляд за нововиявленими обставинами, не скасоване. Відповідно до ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може в тому числі задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення. Враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підлягає задоволенню частково, а рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2021 підлягає скасуванню частково з винесенням рішення про відмову у задоволенні позовних вимог третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору дарування будівлі кафе в будинку літ. А-1, розташованого за адресою: [ADDRESS] , скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису № 22973266, учиненого 24.10.2017. Вирішуючи питання щодо стягнення судового збору, з огляду на те, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено, судові витрати із відповідачів не стягуються. При подачі заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами заявником сплачений судовий збір в сумі 1610,40 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з [PERSON] та [PERSON] по 805,20 грн. і кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial