Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

Кобеляцьким районним судом Полтавської області розглянуто по суті цивільну справу № 532/2738/23 за позовом [PERSON] до Опорного закладу "Кобеляцький ліцей № 2 імені Олеся Гончара Кобеляцької міської ради Полтавської області" про визнання незаконним звільнення та поновлення на посаді. Рішенням Кобеляцького районного суду від 21 лютого 2024 року позов [PERSON] задоволено частково: - визнано неправомірним звільнення [PERSON] з посади заступника директора з навчально-виховної роботи опорного закладу "Кобеляцький ліцей № 2 імені Олеся Гончара Кобеляцької міської ради Полтавської області"; - скасовано наказ № 75-к від 15 листопада 2023 року про звільнення [PERSON] з посади заступника директора з навчально-виховної роботи опорного закладу "Кобеляцький ліцей № 2 імені Олеся Гончара Кобеляцької міської ради Полтавської області"; - поновлено [PERSON] на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи опорного закладу "Кобеляцький ліцей № 2 імені Олеся Гончара Кобеляцької міської ради Полтавської області" з 16 листопада 2023 року; - стягнуто з опорного закладу "Кобеляцький ліцей № 2 імені Олеся Гончара Кобеляцької міської ради Полтавської області" на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16 листопада 2023 року по дату винесення рішення, 21 лютого 2024 року, в розмірі 74765 (сімдесят чотири тисячі сімсот шістдесят п`ять гривень) 60 копійок; - стягнуто з опорного закладу "Кобеляцький ліцей № 2 імені Олеся Гончара Кобеляцької міської ради Полтавської області" на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок. У судовому засіданні 19 лютого 2024 року представником позивача відповідно до ч.1 ст. 246 ЦПК України зроблено заяву про надання доказів на підтвердження понесених судових витрат протягом п`яти днів з дня постановлення рішення суду, у зв`язку з чим зазначеним рішенням відповідно до вимог п.5 ч.7 ст. 265 ЦПК України призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 29 лютого 2024 року та визначено п`ятиденний строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат. 22 лютого 2024 року до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] адвоката Галушка Сергія Станіславовича про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. 29 лютого 2024 року до суду надійшли заперечення представника відповідача Опорного закладу "Кобеляцький ліцей № 2 імені Олеся Гончара Кобеляцької міської ради Полтавської області" адвоката Рака Артема Сергійовича на заяву про стягнення судових витрат, у якій відповідач прохає частково задовольнити компенсацію витрат на правову допомогу у меншому розмірі, ніж заявлено стороною. У своїх запереченнях відповідач посилається на те, що заявлена позивачем сума 12000 гривень витрат на правничу допомогу є не дійсною, не відповідає критеріям реальності та є неспівмірною зі складністю справи. Більше того, поданим стороною позивача договором про надання правничої допомоги від 08 листопада 2023 року попередній розрахунок витрат по справі визначений у 5000 гривень, в подальшому сума зросла до 12000 гривень, тобто більше, ніж у два рази. До розрахунку витрат на правничу допомогу враховано час, витрачений адвокатом на складання безпосередньо самого розрахунку, що на думку відповідача ніяким чином не відноситьсяд до надання правової допомоги. У судовому засіданні позивачка та її представник прохали стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12000 гривень 00 копійок відповідно до наданих представником позивача розрахунку витрат, акту приймання-передачі правничих послуг та квитанції до прибуткового ордера. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд питання розподілу судових витрат без участі відповідача із урахуванням поданих заперечень. Дослідивши надані докази понесених судових витрат, суд робить такі висновки. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.7 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Рішення суду проголошене 21 лютого 2024 року, а тому представником позивача своєчасно подано до суду докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи. Із матеріалів справи встановлено, що позивачкою були заявлені вимоги про: - визнання неправомірним звільнення [PERSON] з посади заступника директора з навчально-виховної роботи Опорного закладу "Кобеляцький ліцей № 2 імені Олеся Гончара Кобеляцької міської ради Полтавської області"; - скасування наказу № 75-к від 15 листопада 2023 року про звільнення [PERSON] з посади заступника директора з навчально-виховної роботи Опорного закладу "Кобеляцький ліцей № 2 імені Олеся Гончара Кобеляцької міської ради Полтавської області"; - поновлення [PERSON] на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи Опорного закладу "Кобеляцький ліцей № 2 імені Олеся Гончара Кобеляцької міської ради Полтавської області"; - зобов`язання Опорного закладу "Кобеляцький ліцей № 2 імені Олеся Гончара Кобеляцької міської ради Полтавської області" здійснити виплату [PERSON] середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з 16 листопада 2023 року по день поновлення на роботі; - стягнення з Опорного закладу "Кобеляцький ліцей № 2 імені Олеся Гончара Кобеляцької міської ради Полтавської області" на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 100 000 гривень. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] , які у своїй сукупності складають 100%, були: задоволені повністю, тобто на 100%, в частині поновлення на посаді та похідних вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання неправомірним звільнення та скасування наказу про звільнення; задоволені на 10% в частині стягнення моральної шкоди. З огляду на зазначене, загалом судом задоволено 55% від заявлених позовних вимог: 100% (завдоволена вимога про поновлення на роботі з похідними вимогами) + 10% (задоволена вимога про стягнення моральної шкоди) = 110% від 100% (заявлена вимога про поновлення на роботі з похідними вимогами) + 100% (заявлена вимога про стягнення моральної шкоди) = 200%, що становить 55%. При поданні позову [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 1073 гривень 60 копійок за вимогою про стягнення моральної шкоди (а.с. 37). Від сплати судового збору за вимогою про поновлення на роботі та похідними вимогами позивачка звільнена на підставі п.1 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". З огляду на положення ч.1 ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги немайнового характеру задоволені в повному обсязі, а позивач звільнений від його, сплати судовий збір 1073,60 грн. за вимоги про поновлення на посаді та похідні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання неправомірним звільнення, скасування наказу про звільнення, підлягають стягненню на користь держави з відповідача. Також зважаючи на положення ч.1 ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задоволені частково, та постановлено рішення про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 10000 гривень 00 копійок, що складає 10% від заявленої позовної вимоги у розмірі 100000 гривень 00 копійок, судовий збір, який було сплачено позивачкою за вказаною позовною вимогою підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 10% сплаченої суми, тобто, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 107 гривень 36 копійок. Вирішуючи питання про розподіл інших судових витрат суд керується ст.ст.133, 137, 141 ЦПК України, та приходить до висновку про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 12000 гривень 00 копійок, що визначена Актом прийому-передачі наданих правничих (юридичних) послуг № 1 від 22 лютого 2024 року та Договором № 145 від 08.11.2023 про надання правничої допомоги з Додатковою угодою до Договору про надання правничої допомоги від 08.11.2023 № 145 від 21.11.2023 та підтверджена квитанцією до прибуткового касового ордера № 145/1 від 22.02.2024 (а.с. 153-160). При цьому, суд враховує, що судові засідання було проведено за участю представника позивача, а останнім дійсно було складено та подано до суду вказані у розрахунку створені адвокатом процесуальні документи, пов`язані із розглядом цієї справи. Твердження відповідача про те, що вказана сума витрат не є дійсною, не відповідає критеріям реальності та є неспівмірною зі складністю справи, є суб`єктивною оцінкою зазначених обставин, а наведена адвокатом у розрахунку витрата часу та вартість виконаної роботи жодними об`єктивними доводами не спростована. Натомість представник позивача дійсно брав участь у судових засіданнях, у своїх виступах оперував не лише міркуваннями, але й аналізом судової практики, що свідчить про вчинення ним співмірних, належних та об`єктивно обумовлених процесуальних дій на виконання укладеного договору про надання правничої допомоги, які очевидно потребували підготовки. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Оскільки стороною позивача документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу та додаткову угоду до нього, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, а стороною відповідача не доведена неспівмірність витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Зважаючи на зазначені процесуальні норми, з урахуванням принципу співмірності понесених позивачем витрат на правову допомогу до складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, обґрунтованості понесених витрат, зважаючи на те, що позов задоволено частково, а саме на 55%, а також враховуючи положення п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, якою визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне вимогу задовольнити, визнавши понесені витрати на правову допомогу в зазначеному розмірі 12000 гривень 00 копійок такими що відповідають вказаним критеріям, а відповідно до вимог пропорційного покладення витрат на сторони, з відповідача на користь позивачки слід стягнути 55% понесених витрат на правничу допомогу, що складає 6600 гривень 00 копійок.

Outcome: approved