Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення заборгованості, просить суд стягнути з відповідача\~на його користь заборгованість у розмірі 91 694,37 грн та судові витрати у розмірі 2 684, 00 грн. Стислий виклад позиції позивача. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим,\~що\~ [PERSON] звернулася до них з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 14.05.2010 року. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Крім того, частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В зв`язку з порушенням виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором № б/н від 14.05.2010 року, позивач і вимушений звернутися із позовом до суду. Не погоджуючись з позовними вимогами, відповідач 25 травня 2023 року надала відзив, відповідно до якого просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "Приватбанк" в повному обсязі. Свій відзив обґрунтовує тим, що розрахунки заборгованості за договором № б/н від 14.05.2010 року не можуть підтверджувати факт існування боргу, оскільки в позові не зазначено інформацію про те по якій саме картці і по якому рахунку ця виписка. Також в позові та доданих до нього матеріалів немає жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що відповідач отримала картку або їй було відкрито рахунок. Позивач як доказ отримання відповідачем кредитних коштів надав копії фотознімків паспорту відповідача, а не отримання відповідачем карток, виходячи з цього копії фотокарток паспорта відповідача не може підтверджувати факт існування боргу, оскільки по них не можна визначити, яка сума грошових коштів надавались їй взагалі. Разом з тим, надані позивачем до позовної заяви документи не підтверджують, що відповідач взагалі був ознайомлений з умовами кредитування, паспорт споживчого кредиту наданий станом на 27.05.2021 року, тоді як сама анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приват Банку та довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" як вказано в позовній заяві, підписана сторонами 14.05.2010 року, що дає обгрунтовані підстави вважати, що на момент укладення договору відповідач не був обізнаний про умови кредитування, що підтверджується вказаною заявою-анкетою та витягом до Умов та Правил надання банківських послуг. В даному випадку не можливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої ст. 634 ЦПК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщенні на офіційному сайті позивача неодноразово змінювались самим позивачем АТ КБ "Приватбанк" в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг тарифів та витяг з умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Зазначає, що сам факт оформлення банківської кредитної картки на ім`я відповідача ще не означає укладення між банком та держателем картки кредитного договору. Розрахунок заборгованості не може підтверджувати існування боргу, оскільки він не є первиним обліковим бухгалтерським документом, не відповідає ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та відповідно не може підтверджувати існування тих чи інших фінансових операцій. Отже, розрахунок заборгованості за договором б/н від 14.05.2010 року не може підтверджувати факт існування боргу, оскільки в ній не зазначено інформацію про те, по якій саме картці та по якому саме рахунку ця виписка. 03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом АТ КБ "Приватбанк" до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Тим самим, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Вказує, що позовна заява підготовлена неконкретно та має невідповідність з іншими наданими до суду додатками, тому позовну заяву представника позивача та надані письмові доказами, у відповідності до ст. 79 ЦПК України, не можливо вважати обґрунтованою, а докази достовірними, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. 09 червня 2023 року позивач надав до суду відповідь на відзив, відповідно до якого зазначає, що заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті банку складають договір про надання банківських послуг. Тобто в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, умовах та правилах надання банківських послуг та тарифах. Позивачем надано до суду копію анкети-заяви від 14.05.2010 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. 11 липня 2023 року на адресу суду від відповідача надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких вказує, що 11.02.2023 року внаслідок обстрілу військовими РФ смт Затока будинок відповідача зазнав значних ушкоджень, про що 05.06.2023 року до Управління СБУ Одеської області подана заява про залучення до провадження № 12023162240000144 від 11.02.2023 року, в якості потерпілого. Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі. 24 квітня 2023 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження та вона призначена до судового розгляду по сутті. Представник позивача, у судове засідання не з`явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, надав клопотання, відповідно до якого просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не сповістив. В матеріалах справи наявний відзив. Так, у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно позивач, згідно укладеного договору № б/н від 14.05.2010 року надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який у подальшому збільшився до 75\~000,00 грн. Відповідач, у свою чергу, прийняв на себе зобов`язання по поверненню наданого кредиту і виплаті нарахованих відсотків у порядку, розмірі і терміни передбачені договором. Відповідач підтвердив свою згоду, що Заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. У своїх позовних вимогах позивач зазначає, що у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на 21.03.2023 року становить 91 694,37 грн, що складається з наступного: 75 008,94 грн заборгованість за кредитом; 16 685,43 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом; 0,00 грн заборгованість за комісією; 0,00 грн пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Звертають увагу суду, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише певної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом. Нормативне обґрунтування. Оцінка аргументів сторін, Висновки суду. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Пунктом 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, кредитор має право на одержання від позичальника відсотків нарахованих на суму боргу до дня його повернення. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, зазначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048\~цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Конституційний Суд України у Рішенні від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема, у договорах про надання споживчого кредиту. Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76,77 ЦПК України). Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Як вбачається з наданих банком доказів, 14.05.2010 року відповідачем була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду". В цій же довідці відповідач власним підписом підтвердила, що "З фінансовими умовами надання Кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений". Суд не\~погоджується зі\~ствердженнями відповідача,\~що на момент укладення договору відповідач не був обізнаний про умови кредитування, адже це спростовується матеріалами справи. Як вказує позивач в своїх позовних вимогах, в зв`язку з тим, що відповідач, у встановлений кредитним договором строк заборгованість не повернув, у зв`язку з чим виникла кредитна заборгованість станом на 21.03.2023 року становить 91 694,37 грн, що складається з наступного: -75 008,94 грн заборгованість за кредитом; -16 685,43 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом; -0,00 грн заборгованість за комісією; -0,00 грн пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд приходить висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, оскільки відповідач не в повному обсязі виконує прийняті на себе відповідно до договору б/н від 14 травня 2010 року, у зв`язку з чим, суд, вважає за необхідне позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задовольнити. Вирішення питання щодо судових витрат Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

Outcome: approved