Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 30.08.2018 року у розмірі 82463 гривні 86 копійок. В обґрунтування позову зазначило, що mоnobank - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки mоnobank. Вказує, що після перевірки кредитної історії на платіжних картках mоnobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту mоnobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Зазначає, що разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. Стверджує, що за рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Вказує, що умови і правила обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 10 червня 2019 року [PERSON] звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету заяву до договору про надання банківських послуг від 30.08.2018 та отримала карту monobank. Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач підтвердила, що підписана ним анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Крім того, в анкеті позичальник підтверджує, що усе листування щодо цього договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору. Таким чином, 30.08.2018 між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено договір, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 100 000 гривень, з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі передбаченому Умовами. Взятий на себе обов`язок позивач виконав належним чином, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Вказує, що у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п.4.16 п.4 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 31.07.2021 року направив відповідачу повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте, відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості у зв`язку з чим та відповідно до п.4.18, 4.19 кредит став у формі «на вимогу». Загальний розмір заборгованості [PERSON] , яка утворилась станом на 13.09.2021 року становить 82463 гривні 86 копійок, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 82463 гривні 86 копійок; загальний залишок заборгованості за відсотками - 0,00 гривень; заборгованість за пенею та комісією - 0,00 гривень. Посилаючись на викладені обставини, АТ «Універсал Банк» просило позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь банку зазначену заборгованість, а також судові витрати. Представник позивача просить справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги підтримує. Погоджується на заочний розгляд справи (а.с. 4, 116). Відповідач в судове засідання не з?явилась, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 71, 115). Про причини неявки відповідач суд не повідомила та не подала відзив на позовну заяву. У зв?язку з цим, за згодою представника позивача, розгляд справи проводиться в порядку ст. ст. 280-289 ЦПК України. Дослідивши надані докази у справі, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Правовідносини з приводу надання кредиту регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про банки та банківську діяльність». Відповідно до статті 2 цього Закону банківським кредитом визнається будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, сплати процентів за її користування та інших зборів з такої суми. Правовою формою щодо оформлення відносин сторін є кредитний договір. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як вбачається із ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Ч. 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтями 1048, 1049, 1050 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що 30.08.2018 року [PERSON] підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг (а.с. 20). В даній анкеті заяві зазначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір) (а.с. 26-46). Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. В анкеті-заяві відповідач висловила свою згоду саме на укладення такого договору з використанням мобільного додатку та доступу до електронних інформаційних ресурсів, задля чого отримав відповідний електронний ключ та електронний підпис. Згідно із п. 3 анкети-заяви, відповідач беззастережно погодилась з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Тобто, зі змісту анкети-заяви відповідач надала дозвіл на встановлення кредитного ліміту на суму, вказану у мобільному додатку. Крім того, в п. 6 анкети-заяви зазначено: «Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключом, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з Договором. Також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або Банком з використанням електронного цифрового підпису». Відповідачу згенеровано ключову пару з особистим електронним ключем та відповідним йому відкритим ключем, реквізити якого містяться в анкеті-заяві. Відповідно до пункту 14 Положення про застосування електронного підпису та електронної печатки в банківській системі України, затвердженого постановою Правління Національного банку України "Про затвердження Положення про застосування електронного підпису в банківській системі та електронної печатки в банківській системі України" використання удосконаленого електронного підпису, удосконаленої електронної печатки та простого електронного підпису здійснюється на підставі договору між банком і клієнтом, який укладається в письмовій формі (у вигляді паперового документа з власноручними підписами сторін або як електронний документ із кваліфікованим електронним підписом) після проведення ідентифікації та верифікації клієнта відповідно до вимог законодавства України у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму. З огляду на викладене, договір та Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи з використанням електронного підпису є правомірними, та вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18. Таким чином, підписавши вказану заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, користуючись кредитними коштами, колегія суддів вважає, що між сторонами по справі існують кредитні правовідносини, щодо яких сторони погодили істотні умови договору кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із анкети-заяви вбачається, що [PERSON] просить відкрити поточний рахунок № [NUMBER] . Із розрахунку заборгованості за договором б/н від 30.08.2018 року, укладеного між «Універсал Банк» та [PERSON] , слідує, що відповідач користувалась кредитними коштами та частково погашала заборгованість. Станом на 13.09.2021 року заборгованість за наданим кредитним договором становить 82463 гривні 86 копійок (а.с. 6-7). Разом з тим, банком долучено виписку по особовому рахунку [PERSON] з 30.08.2018 року по 16.07.2021 року, в якій зазначено, що заборгованість за наданим кредитним договором становить 84733 гривні 86 копійок (а.с. 8-19). Однак при підрахунку встановлено, що заборгованість становить 82463 гривні 86 копійок (кредитний ліміт 35000 гривень + баланс на кінець періоду - 47463 гривні 86 копійок). Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17.12.2020 у справі №278/2177/15-ц виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. Відтак, надана АТ «Універсал Банк» виписка по особовому рахунку [PERSON] є належним доказом у даній справі про наявність у останнього заборгованості по тілу кредиту в розмірі 82463 гривні 86 копійок. Крім того, відповідно до п.10 підписаної анкети-заяви, відповідач надав право та доручив Банку здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків відкритих у банку, без додаткових його розпоряджень для погашення будь - яких грошових зобов`язань перед Банком, що випливають з Умов договору та / або будь-якого іншого договору. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також беручи до уваги вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Таким чином суд задовольняє позов в повному обсязі та стягує з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» 82463 гривні 86 копійок заборгованості по тілу кредиту. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України і стягує з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» витрати на сплату судового збору в розмірі 2270 гривень.

Outcome: approved