Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-29 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , в якому просила змінити розмір аліментів, які сплачує [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що визначений договором про сплату аліментів на дитину від 30 листопада 2017 року, та в подальшому стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 15\~000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у [PERSON] та [PERSON] є спільна дитина [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання між ними шлюбу, проживає з позивачем, і спору між сторонами щодо цього немає. 30 листопада 2017 року між батьками дитини був укладений договір про сплату аліментів на дитину [PERSON] , що був посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 1910. Пунктом 2 вищевказаного договору передбачено, що [PERSON] зобов`язався сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 10\~000 грн. щомісяця. Між тим, за останні роки стрімкий рівень інфляції та падіння купівельної спроможності, які є наслідками пандемії, повномасштабної агресії та вторгненням Російської Федерації, змінили умови життя в Україні. Відповідно до відомостей з офіційного сайту НБУ станом на 30 листопада 2017 року курс долара по відношенню до гривні складав 27,01393, а на момент подання позовної заяви курс долара складав 36,5686. Як вказує представник позивача, курс валюти на індекс споживчих цін напряму впливає на матеріальний стан всіх громадян, зокрема і позивача. Остання офіційно працевлаштована, та відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків її доходи суттєво зменшилися у 2022 та 2023 роках у національній валюті. Стрімка інфляція та зменшення рівня доходів позивача є погіршенням її матеріального стану. В свою чергу, [PERSON] працює в сфері ІТ-технологій, та отримує доходи як фізична особа-підприємець. Згідно відкритих відомостей, відповідач перебуває на обліку в Новомосковській ДПІ ГУ ДПС у Дніпропетровській області, отже здійснює підприємницьку діяльність та отримує доходи. Також позивачу відомо, що після укладення між сторонами договору про сплату аліментів на дитину, [PERSON] у 2019 році придбав новий автомобіль SKODA KODIAQ, 2019 року випуску, що також свідчить про покращення його матеріального стану. Погіршення матеріального стану [PERSON] та покращення матеріального стану відповідача, на думку позивача, є підставами для збільшення розміру аліментів. Ухвалою суду від 25 липня 2023 року відкрите спрощене позовне провадження у справі (а.с. 40). У відзиві на позов відповідач зазначив, що у позовній заяві, на його думку, не обґрунтовано розмір витрат на дитину, який би перевищував розмір сплачуваних аліментів, більш того, половину витрат [PERSON] має нести самостійно. Крім того, на думку представника відповідача, в тексті позовної заяви відсутні аргументовані розрахунки позивача про суми та витрати, необхідні для утримання дитини, не наведено відомостей про жодні регулярні витрати та їх розмір, які несуться позивачем для утримання дитини, відсутні відомості про наявність будь-яких хронічних чи інших захворювань, що потребують постійних витрат на дитину, відсутні відомості про необхідність коштів для розвитку інших здібностей дитини, на яких стягуються аліменти у даній справі. Також представник відповідача вважає, що [PERSON] не надала жодної інформації та докази про розмір її доходів, про розмір її витрат на утримання дитини, оскільки обов`язок утримання дитини є спільним. У відповіді на відзив позивач наполягає на тому, що факт направлення нею пропозиції відповідачеві про збільшення розміру аліментів, в порядку досудового врегулювання спору, а потім і пред`явлення позову про збільшення аліментів, - є достатнім свідченням, що позивач не погоджується з поточним розміром аліментів. Крім того, позивач звертає увагу на те, що у матері відповідача є чоловік та повнолітня донька, які мають також брати участь у її утриманні. Представник позивача вважає, що [PERSON] не зобов`язана в межах заявлених позовних вимог доводити цільове використання аліментів та звітувати про такі витрати перед відповідачем поза межами встановлених Сімейним кодексом України процедур. У запереченнях на відповідь на відзив відповідач наполягає на тому, що саме на позивача покладається обов`язок доведення обставини про потреби дитини в грошовому еквіваленті. Представник відповідача вказує, що аліменти у розмірі 10\~000 грн., були визначенні з огляду на рівень доходу [PERSON] на той час, який дозволяв придбати автомобіль. На той час і на даний момент рекомендований розмір аліментів з урахуванням прожиткового мінімуму та судової практики становить не більше 3\~000 грн. У позові позивач акцентує свою увагу лише на рівні доходів відповідача і на тому, що її заробітки змінились в гірший бік, а також взагалі забуває про обов`язок обох батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На думку представника відповідача, [PERSON] в рамках заявлених позовних вимог намагається перекрити свої фінансові запити за допомогою досягнень відповідача. У вересні 2023 року [PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області із зустрічним позовом до [PERSON] , в якому попросив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання [PERSON] з 10\~000 грн. до 3\~000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач за зустрічним позовом не спростовує даних про наявність спільної дитини та відсутність спору щодо місця проживання дитини разом з матір`ю, як і не спростовує відомості щодо укладення 30 листопада 2017 року договору про сплату аліментів на дитину, яким передбачено його обов`язок щодо сплати аліментів у розмірі 10\~000 грн. щомісяця. Між тим, [PERSON] наполягає на тому, що його матеріальне становище також змінилось, у зв`язку із чим, останній не має можливості сплачувати аліменти у розмірі визначеному вищевказаним договором. На утриманні [PERSON] перебуває непрацездатна матір [PERSON] , яка стала інвалідом першої групи з 24.11.2020 року безтерміново, тому остання потребує витрат на постійні медичні обстеження, процедури та лікування, які повністю забезпечуються сином. Також представник позивача зазначає, що [PERSON] має грошові зобов`язання за навчання з підвищення кваліфікації в ІТ-сфері, що становить 117\~720,00 грн., які мають бути сплаченні останнім до травня 2024 року. На думку представника позивача, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2023 року об`єднано в одне провадження позовну заяву №183/8009/23 [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та позовну заяву №183/10859/23 [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, присвоєно єдиний номер №183/8009/23, номер провадження №2/183/3720/23. У відзиві на зустрічну позовну заяву позивач за основним позовом зауважує на те, що тягар утримання непрацездатної матері [PERSON] , яка стала інвалідом першої групи з 24 листопада 2020 року, повинен розподіляється між всіма членами її сім`ї. \~ \~ \~ \~Представник відповідача вважає, що наведений позивачем договір на отримання інформаційно-консультаційних послуг, ціна якого складає 117\~720 грн., скоріше свідчить про позитивні зміни у його матеріальному становищі, аніж його погіршення. Щодо зменшення розміру аліментів представник відповідача вказує, що позивачем не проаналізовано наявні витрати на утримання дитини, оскільки з моменту укладання між позивачем та відповідачем договору курс валют, ціни на продукти постійно зростають, а таке погіршення становища дитини буде суперечити основним засадам прав дитини. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2023 року витребувано з Новомосковської Державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Дніпропетровській області інформацію про доходи [PERSON] за період з 01 січня 2020 року до 31 травня 2023 року (а.с.124-125). Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2023 року апеляційну скаргу [PERSON] на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2023 року повернуто апелянту (а.с.159-161). В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити їх позов, заперечували проти задоволення зустрічної позовної заяви. В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, попросив суд задовольнити у повному обсязі зустрічну позовну заяву. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] , актовий запис №13 (а.с.12). Відповідно до договору про сплату аліментів на дитину, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №1910, [PERSON] та [PERSON] , за домовленістю обох сторін, встановили договором обов`язок батька сплачувати на утримання дитини аліменти у розмірі 10\~000 грн. щомісяця (а.с.13-15). Правовідносини, що виникли між сторонами щодо збільшення розміру аліментів та їх зменшення за зустрічними вимогами, врегульовані наступними нормами закону. Відповідно до частини третьої статті 12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78\~ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89\~ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.\~192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~15.05.2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Особа, яка отримує аліменти - одержувач аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192\~СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням змін, які були внесені до ч.2 ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про збільшення чи зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Позивач [PERSON] , звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів наполягала на тому, що з моменту укладення договору про утримання дитини, у неї, як у одержувача аліментів значно погіршилося її матеріальне становище, а у платника аліментів, - відповідача по справі значно покращилося матеріальне становище, в зв`язку з придбанням коштовного автомобіля та отриманих відомостей про доходи. Так, відповідно до наданих позивачем відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 14 .06.2023 року, [PERSON] у 2018 році за 1 квартал отримувала від 10\~814,60 грн. до 11\~204,00 грн., у 2019 році за 1 квартал отримувала 12\~600 грн., у 2020 році за 1 квартал отримувала від 9\~880,95 грн. до 11\~858,50 грн., у 2021 році за 1 квартал отримувала від 2 700,00 грн. до 6\~500,00 грн., у 2022 році за 1 квартал отримувала від 3\~250,00 грн. до 6\~500,00 грн, та у першому кварталі 2023 року отримала 3\~350,00 грн. (а.с.18-19). Згідно з наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «Канцоптторг» №01-Гр-29/04/22 від 29 квітня 2022 року про встановлення іншого графіку роботи на період введення воєнного стану, встановлено з 02 травня 2022 року неповний робочий день: понеділок, вівторок, середа, четвер, п`ятниця тривалістю 4 години з 09 години 00 хвилин до 13 години 00 хвилин співробітникам ТОВ «Канцоптторг», якою являється [PERSON] (а.с.85-86). Згідно з наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «Канцоптторг» №01-Гр-26/06/23 від 26 червня 2023 року про встановлення на підприємстві повного робочого часу у зв`язку з виробничою необхідністю, з 01 липня 2023 року встановлено 8-годинний робочий день (при 40-годинному робочому тижні), починаючи з 01 липня 2023 року з оплатою згідно зі штатним розкладом співробітникам ТОВ «Канцоптторг», якою являється [PERSON] (а.с.87-88). [PERSON] надано до суду орієнтовний розрахунок потреб дитини на осінньо-зимовий та весняно-літній періоди станом від 17 жовтня 2023 року. Щодо розрахунку за осінньо-зимовий період зазначено, що на продукти харчування, шкільне приладдя, засоби індивідуальної гігієни, домашню аптечку мінімально-необхідних ліків, медичне обслуговування, витрати на комунальні послуги та дозвілля на утримання дитини необхідно 18\~548,05 грн., та на одяг і взуття необхідно від 13\~180 грн. до 17\~280 грн. Щодо розрахунку за весняно-літній період зазначено, що на продукти харчування, шкільне приладдя, засоби індивідуальної гігієни, домашню аптечку мінімально-необхідних ліків, медичне обслуговування, витрати на комунальні послуги та дозвілля на утримання дитини необхідно 17\~448,05 грн. та на одяг і взуття необхідно від 8 350 грн. до 11 100 грн. Також [PERSON] надала орієнтований розрахунок щорічних та разових витрат, що складає 15\~500 грн. (а.с.101-102). Так, подані позивачкою [PERSON] докази про її доходи дійсно свідчать про те, що з моменту підписання договору про утримання дитини у неї, як у отримувача аліментів, зменшилися доходи, що вона отримує за місцем працевлаштування. Однак, статтею 150\~Сімейного Кодексу\~України встановлений обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку в особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікую і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На виконання ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2023 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області надано відповідь на запит від 08.11.2023 року номер запиту 0436-2023-0004252 щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 1 кварталу 2020 року по 2 квартал 2023 року, вказано, що за 1 квартал 2020 року [PERSON] нараховано 181,30 грн., з 2 кварталу по 4 квартал 2021 року відсутня інформація про доходи, за 1 квартал 2022 року [PERSON] нараховано 221,96 грн., за 2 та 3 квартал 2022 року відсутня інформація про доходи, за 4 квартал 2022 року, 1 квартал 2023 року, а саме лютий та березень [PERSON] нараховано 139,92 грн., 121,37 грн. та 142,53 грн. відповідно. У період з 2022 по 2023 років [PERSON] нараховано від 431\~217,23 грн. до 1\~391\~244,9 грн. (а.с.146-147). Так, подані докази свідчать про те, що протягом 2022-2023 року дохід [PERSON] дійсно зріс в сторону збільшення, в той час, як дохід [PERSON] в цей період змінився в сторону зменшення. Крім того, відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, транспортний засіб марки «SKODAKODIAQ» 2019 року випуску зареєстрований за [PERSON] від 26.11.2019 року (а.с.20). Між тим, встановлений між батьками розмір аліментів на утримання дитини, визначений у договорі в 10000 гривень щомісяця, є більшим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням спільного обов`язку батьків щодо утримання дитини, такий розмір аліментів, у цій спірній ситуації, забезпечує потреби дитини на належному рівні, а тому зменшення доходів позивача за місцем роботи, яке обумовлене скороченням робочого дня та виробничою необхідністю, не може бути підставою для збільшення розміру аліментів, навіть з урахуванням збільшення доходів платника аліментів. Вирішуючи зустрічний позов, суд звертає увагу на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. Погіршення матеріального стану платника аліментів надає йому право звернутися з позовом про зменшення розміру аліментів. На погіршення матеріального стану платника аліментів може вплинути укладання ним іншого шлюбу, у зв`язку з чим від буде зобов`язаний утримувати спільних дітей, народжених у шлюбі, дружину до трьох років дитини. Погіршення матеріального стану платника аліментів може бути викликано зміною місця роботи та зменшенням зарплати, виходом на пенсію, банкрутством, знищенням майна, яке давало доходи тощо. Обставиною, яка може призвести до зменшення розміру аліментів, є також наявність у платника аліментів інвалідності І чи II груп і отримувана пенсія є єдиним джерелом його існування; за період дії аліментного зобов`язання у платника з`являться непрацездатні члени сім`ї, яких за законом він мусить утримувати. До числа таких осіб належать непрацездатні батьки, повнолітні дочка, син, непрацездатні за станом здоров`я. Зміна матеріального стану також можлива за наявності у платника аліментних зобов`язань щодо дітей від іншого шлюбу. У даному випадку закон виходить з того, аби діти, на користь яких стягуються аліменти, знаходилися в однаковому матеріальному стані з дітьми платника аліментів, які проживають у його сім`ї. При цьому, як зазначено в пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Чинне сімейне законодавство України покладає на батьків дитини (в однаковій мірі як на батька, так і на матір) обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, позивач у зустрічному позові посилається на те, що він зобов`язаний відповідно до договору про надання послуг №G37865738 від 26.05.2023 року, сплатити до 26.05.2024 року інформаційно-консультаційні послуги у сфері ІТ освіти за напрямком MasterofComputerScience Товариству з обмеженою відповідальністю «ГоуАйтиЕдьюкейшн» надає [PERSON] (а.с.59-65). Таке зобов`язання погіршує його майновий стан у сукупності з обов`язком утримувати непрацездатну матір [PERSON] , яка відповідно до довідки №102 до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №6025 стала інвалідом першої групи з 24 листопада 2020 року та потребує стороннього догляду (а.с.66). Між тим, отримані в ході розгляду справи докази про доходи [PERSON] , не дають суду підстав для висновку, що його обов`язок по утриманню непрацездатної матері та зобов`язання за договором фінансового характеру суттєво погіршують його майновий стан та не дозволяють сплачувати аліменти у розмірі, визначеному договором ще у 2017 році. Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином, суду не доведено зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я ні отримувача аліментів, ні платника аліментів, ні самої дитини. Так само судом не встановлено не встановлено додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), а визначені договором аліменти забезпечують гармонійний розвиток дитини. Виходячи із вищевикладеного, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні як основного, так і зустрічного позову. Питання щодо судових витрат належить вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, поклавши їх на сторони.

Outcome: dismissed