Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

В листопаді 2023 року позивач [PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вона, [PERSON] дошлюбне прізвище « [PERSON] » перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2022 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ). Від спільного шлюбу дітей не мають, також не має за час шлюбу спільного майна. Відповідач на даний час проживає за місце реєстрації, а вона з грудня 2022 року проживає в м. Бориспіль Київської області. Під час спільного проживання з відповідачем в сім`ї почали виникати непорозуміння щодо побуту та утримання сім`ї. З`ясувалося, що у неї з відповідачем протилежні погляди на сім`ю, в зв`язку з тим не виходило підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, навіть при спілкуванні. З кожним днем вони сильніше віддалялись один від одного як чоловік та жінка і подальше спільне спілкування стало неможливим. На даний час, вона та відповідач не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не мають спільних інтересів та поглядів на життя, в зв`язку з проживанням у різних місцях. Вважає, що налагодити стосунки та відносини, які пов`язували їх спочатку подружнього життя, вже неможливо. На даний час, вона вважає, що вони є різними особистостями і не зможуть проживати разом як чоловік і дружина. Отже, природа шлюбу зумовлює його добровільний характер. На даний час, вона вважає, що сім`я фактично розпалася, а шлюб вже має суто формальний характер, оскільки на законодавчому рівні не розірваний. Вона не бажає зберегти шлюб та вважає, що існують підстави для його розірвання. Тому, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 07 червня 2022 року, Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ), актовий запис № 771. Після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище [PERSON] ( а. с. 1-2 ). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2023 року, головуючим суддею визначено Орєхова О.І. ( а. с. 9 ) та матеріали справи передані для розгляду. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. 03 листопада\~ 2023 року\~ судом\~ було\~\~ здійснено запит стосовно відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача\~ (а. с. 13). 19 грудня 2023 року за вх. № 58028 судом отримано з відділу обліку та моніторингу інформацію про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в Києві та Київській області щодо\~ зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача (а. с. 14). Згідно отриманої інформації, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 11.10.2018 року за адресою: [ADDRESS] . З огляду на\~ викладене, вбачається, що позивачем пред`явлено позов до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у відповідності до вимог ч. 1 ст. 27 ЦПК України, що узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 29.10.2020 року у справі № 263/14171/19. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу. Якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати\~ у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.\~ Ухвалою судді від 21 грудня 2023 року прийнято позовну заяву до провадження та відкрито провадження у даній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін. Призначено судове засідання у справі на 12.01.2024 року ( а. с. 15-16 ). 12 січня 2024 року розгляд справи було відкладено на 02.02.2024 року у зв`язку відсутністю учасників справи та не повідомлення належним чином відповідача ( а. с. 23 ), про що\~ в матеріалах справи свідчить Акт від 09.01.2024 року про відсутність можливості відправки поштової кореспонденції, оскільки між ТУ ДСА України в Київській області та АТ «Укрпошта» відсутній договір про надання послуг ( а. с. 22 ). 02 лютого 2024 року судове засідання було відкладено на 07.03.2024 року у зв`язку відсутністю відомостей про належне сповіщення відповідача ( а. с. 26 ). В судове засідання 07.03.2024 року позивач [PERSON] не з`явилася, надала клопотання, отримане судом 05.01.2024 року за вх. № 525, в якому просила розглядати справу без її участі, вимоги, які заявлені в позовній заяві про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі, просила суд задовольнити та проти заочного рішення не заперечує ( а. с. 19 ). Відповідач [PERSON] в судове засідання 07.03.2024 року не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить наявне поштове повідомлення про вручення, отримане мамою 26.02.2024 року ( а. с. 30 ). Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії ( ч. 3 ст. 130 ЦПК України ). Оскільки судовику повістку було вручено завчасно члену сім`ї відповідача ( матері ), то у відповідності до вимог ст. 130 ЦПК України суд вважає, що відповідач\~ [PERSON] був\~ належним чином повідомлений судом про дату, час та місце слухання справи. Заяв та клопотань на адресу суду з боку відповідача не надходило, як і не надходив відзив на позовну заяву. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Як зазначено вище, позивач скористувалася своїм правом, визначеним в ч. 3 ст. 211 ЦПК України. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю учасників судового розгляду, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні». Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання,\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки, належним чином повідомлений відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надав відзиву і позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а саме заочного, суд\~ вважає за необхідним по даній справі провести заочний розгляд. Ухвалою суду від 07.03.2024 року постановлено провести розгляд даної цивільної справи в заочному порядку. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи,\~ що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 07.06.2022 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у Білоцерківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ), актовий запис № 771, де прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини [PERSON] ,\~ що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб, Серія [NUMBER] , виданий 07.06.2022 року Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) ( а. с. 4 ). З матеріалів справи убачається, що\~ подружжя від даного шлюбу не мають дітей. Так, звертаючись до суду з вказаною позовною заявою, позивач зазначала, що з грудня 2022 року подружжя проживає окремо один від одного за різними адресами та в різних місцях, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не мають спільних інтересів та поглядів на життя. Вважає, що налагодити стосунки та відносини, які пов`язували їх спочатку подружнього життя, вже неможливо. На даний час, вона вважає, що вони є різними особистостями і не зможуть проживати разом як чоловік і дружина, вважає, що сім`я фактично розпалася, а шлюб вже має суто формальний характер, оскільки на законодавчому рівні не розірваний. Оскільки природа шлюбу зумовлює його добровільний характер, не бажає зберегти шлюб та вважає, що існують підстави для його розірвання. Водночас, з боку відповідача не було спростованого зазначеного, від останнього не надходило на адресу суду жодних заяв та клопотань. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Тобто, саме таким чином відповідач розпорядився своїми правами. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 1 СК України, завданням Сімейного кодексу України є зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб. Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 1 цього Кодексу,\~ завданням Сімейного кодексу України є побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною 2 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, в прохальній частині позовної заяви, [PERSON] просила суд після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище [PERSON] ( а. с. 2 ). Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки, як зазначено вище та встановлено судом, що подружжя з грудня 2022 року проживає окремо один від одного за різними адресами та в різних місцях, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не мають спільних інтересів та поглядів на життя, шлюб вже має формальний характер, позивач не бажає зберегти шлюб, а з боку відповідача не надходило на адресу суду жодного пояснення та заперечення в спростовування доводів позивача, викладених в позовній заяві та заяв або клопотань стосовно можливого надання строку останнім для примирення,\~ суд приходить до висновку, що родина фактично розпалась та її поновлення неможливе, у зв`язку з чим, шлюб необхідно розірвати. Водночас, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 113 СК України та прохання в позовній заяві позивача, суд вважає можливим відновити дошлюбне прізвище останньої на [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При зверненні до суду з даним позовом, позивач сплатила судові витрати в розмірі 1 703,60 грн., понесення яких документально підтверджено наявною в матеріалах справи квитанцією від 23.10.2023 року ( а. с. 3). Тому, з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, які складаються з судового збору за подачу позову в розмірі 1073,60 гривень, понесення яких документально підтверджується наявною квитанцією. Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved