Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

У листопаді 2023 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач просив стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 831572809, укладений між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у розмірі 37694,00 грн., яка складається з наступного: 10000,00 грн. сума заборгованості за основним боргом, 27694,00 грн. сума заборгованості за відсотками, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00грн. Ухвалою від 11.12.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, подав відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, мотивуючи тим, що на кредитному договорі відсутній підпис кредитодавця, що свідчить про не укладення договору. Грошових коштів за кредитним договором він не отримував, докази на підтвердження цього в матеріалах справи відсутні. Зважаючи на те, що він не отримував грошові кошти від кредитодавця, підстав для стягнення з нього процентів не має. Ані в тексті позовної заяви, ані в додатках до неї не наведено розрахунку порядку нарахування процентів, чим обумовлений такий величезний розмір, за який строк вони були нараховані. Тому надати заперечення з цього питання не можливо. Крім того, між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» на час укладання договору відступлення прав вимоги 28 листопада 2018 року не були погоджені його істотні умови в частині обсягу вимог, що перейшли до нового кредитора, і вочевидь, договором не могли бути охоплені його зобов`язання , які виникли після укладання цього договору. Оскільки ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги відносно нього, як боржника у зобов`язанні, не набуло, таке право не могло бути передане цим товариством далі позивачу на підставі договору факторингу №20102022 від 20.10.2022. Право вимоги, яке було передано ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» згідно реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 є недійсним. Таким чином, викладене свідчить, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є неналежним позивачем, оскільки не має права вимагати від нього сплати (неіснуючої) заборгованості за кредитним договором, який не був укладеним та виконаним. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що\~12 листопада 2021 року\~між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 831572809 (далі-Договір). Пунктом 1.1. Договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 10000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Згідно п.1.3 Договору кредит надається в сумі 10000,00 грн. одразу після укладання Договору, та має бути повернений до 12.12.2021 року. Кредит надається позичальнику шляхом переказу грошових коштів, після заповнення заявки на сайті www.moneyveo.ua або в мобільному додатку, або за допомогою іншого програмного забезпечення з доступом до інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця (особистого кабінету позичальника) в строк від 1 хвилини до 3-х днів (про вказану умову зазначено в Паспорті споживчого кредиту продукту «Смарт» до Договору №831572809 від 12.11.2021). Згідно п.5.1 Договору невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладання договору. Уклавши цей Договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця www.moneyveo.ua. Згідно п.5.4 Договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Договір підписано в електронному вигляді електронним підписом з одноразовим ідентифікатором [PERSON] . MNV632AN, відправленим 12 листопада 2021 року о 18:34:43, введеним 12 листопада 2021 року о 18:36:00, він містить його податковий номер, адресу проживання, електронну адресу та номер мобільного телефону. Відповідно додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, положення договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, він укладений між ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт), Клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» (Клієнт) таТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів »(Фактор), клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно Витягу з Реєстру прав вимоги № 2 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 боржник [PERSON] , номер кредитного договору 831572809, має заборгованість за основною сумою боргу 10000,00 грн, сума заборгованості за відсотками становить 27694,00 грн, загальна сума заборгованості 37694,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 20102022 від 12.11.2021 за період з 06.03.2023 по 31.08.2023 боржник [PERSON] , станом на 06.03.2023 кредитор - ТОВ «Таліон Плюс», з 31.03.2023 по 31.08.2023 кредитор -ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів » заборгованість становить 37694,00 грн., яка складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу\~10000,00 грн. і суми заборгованості по відсотках\~27694,00 грн. Частиною 1\~ст. 626 ЦК України\~передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять його умови. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1\~ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною 1\~ст. 1077 ЦК\~визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1\~ст. 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з\~ст. 1081 ЦК України\~клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Звертаючись з позовом, ТОВ «ФК «Євпорейська агенція з повернення боргів» посилалось на те, що через невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором №831572809 від 12 листопада 2021 року утворилась заборгованість, яку позивач просив стягнути як правонаступник кредитора у спірних правовідносинах. Судом встановлено, що кредитний договір укладено на сайті позикодавця, та [PERSON] підписав його одноразовим ідентифікатором, тому без отримання повідомлення з відповідним ідентифікатором, без здійснення входу на сайт товариства такий договір не був би укладений. Зазначене відповідає висновкам, що викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, провадження № 61-1602св20, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, провадження № 61-2903св21, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20, провадження № 61-2303св21, від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20, провадження № 61-16059св21, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20, провадження № 61-2902св21. Договір містить податковий номер [PERSON] , адресу проживання, електронну адресу та номер мобільного телефону, при цьому мобільний номер телефону та адресу проживання [PERSON] зазначив у відзиві на позов, а з електронної адреси направляв клопотання на електронну адресу суду. Всі ці відомості є тотожними тим, що зазначені в кредитному договорі, що свідчить про їх актуальність та належність відповідачу. Зі змісту\~Закону України «Про електронну комерцію»\~вбачається, що такі правочини вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного у письмовій формі. На підставі вищевикладеного, суд вважає доводи відповідача що кредитний договір не був укладений необґрунтованими. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша\~статті 95 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2\~статті 77 ЦПК України). Відповідно до\~статті 77 ЦПК України належними\~є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом (стаття 78 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (статті 77 - 80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом (частини 5, 7\~статті 81 ЦПК України). З огляду на характер спірних правовідносин, зміст та підстави заявлених позовних вимог, позивач мав довести, а суд перевірити на підставі наданих сторонами доказів факт переходу до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитним договором №831572809 від 12 листопада 2021 року, а також наявність та розмір заборгованості відповідача за Договором. Як вбачається із матеріалів справи, 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу 28/1118-01, проте, в матеріалах справи відсутній примірник вказаного договору. 31 грудня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» була укладена Додаткова Угода № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, згідно умов якої, сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції. Пунктом 4.1 Додаткової Угоди № 26 сторони визначили порядок відступлення права вимоги, зокрема, наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру права вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі за відповідним Реєстром права вимоги. Крім того, як вірно зазначено відповідачем у відзиві на позов, на час укладення договору факторингу № 28/1118-01 (28 листопада 2018 року) кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] (укладеного 29.07. 2021) ще не існувало. Позивачем не надано суду також Реєстру прав вимоги, як невід`ємної частини договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, хоча в позовній заяві позивач посилається на витяг з реєстру боржників № 169 від 18.01.2022 до договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс». Із наведеного слідує, що у ТОВ «Таліон Плюс» не виникло право вимоги до відповідача. 20 жовтня 2022 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТОВ «Таліон Плюс» (Клієнт) укладено договір факторингу № 20102022, відповідно умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимог, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах , визначених цим договором (п. 2.1). Договір містить перелік додатків: Додаток № 1\~форма реєстру прав вимоги; Додаток № 2\~форма повідомлення боржника; Додаток № 3\~форма акту повернення права вимоги; Додаток № 4\~форма надання інформації згідно Реєстру боржників в електронному виді; Додаток № 5\~форма Акту приймання\~передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному виді. З наданого позивачем до позовної заяви переліку доданих до позовної заяви на підтвердження переходу права грошової вимоги документів було долучено лише Витяг з Реєстру права вимоги № 2 до договору факторингу № 20.10.2022, датований 06.02.2023. Інших додатків, вказаних у договорі факторингу, матеріали справи не містять. Суд зауважує, що сам по собі Витяг з Реєстру прав вимоги № 2 договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 не засвідчує перехід права вимоги до [PERSON] за договором №831572809 від 12 листопада 2021 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Отже, із умов договору вбачається, що сторони погодили умови переходу права вимоги від Клієнта до Фактора, проте, позивачем не надано доказів щодо набуття права грошової вимоги за зобов`язаннями [PERSON] за договором №831572809 від 12 листопада 2021 перед ТОВ «Таліон Плюс» у зв`язку з укладенням договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Враховуючи вищевикладене, суд вважає,що позивач не надав належних та допустимих доказів, що є його процесуальним обов`язком, на підтвердження права грошової вимоги позивача до відповідача за Договором №831572809 від 12 листопада 2021 року. В оцінці поведінки та способу ведення справ банком чи фінансовою установою суд враховує те, що вони є професійними учасниками ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до них висуваються певні вимоги щодо дотримання правил та процедур, які є традиційними в цій сфері, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ банком чи фінансовою установою є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною в цивільних відносинах з такою установою. З врахуванням наведеного всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах. Аналогічна позиція викладена і Верховим Судом у постанові від 01 лютого 2023 року у справі №199/7014/20. Таким чином, з урахуванням викладеного, відсутні правові підстави для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором №831572809 від 12 листопада 2021року. Щодо розміру заборгованості, яку позивач просить стягнути з [PERSON] , суд виходить з наступного. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша\~статті 517 ЦК України). На підтвердження розміру заборгованості, яку позивач просив стягнути з відповідача, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надало лише розрахунок заборгованості, згідно якого за кредитним договором №831572809 від 12 листопада 2021 року за період з 06.03.2023 по 31.08.2023, заборгованість становить 37694,00 грн., з яких 10000,00 грн. заборгованість по основному боргу та 27694,00 грн.\~заборгованість по відсоткам. Між тим, належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 передбачено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками є належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором і ці докази мають знаходитися у кредитора, в тому числі нового, до якого перейшли права та обов`язки попередника. В той же час, розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 № 6-16цс15. Матеріали справи не містять виписки за картковим рахунком відповідача [PERSON] . Отже, суд позбавлений можливості перевірити заявлені товариством вимоги в частині обґрунтованості та правильності наданого позивачем розрахунку заборгованості. Крім того, позивачем не були надані докази на підтвердження зарахування кредитних коштів на банківські рахунки відповідача (реквізити банківської платіжної картки, тощо). В той час, як відповідач заперечує факт перерахування йому грошових коштів. Суд зазначає, що обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. У своїй позовній заяві ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило розглянути справу у їх відсутність, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed