Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася в суд із цим позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно земельні ділянки. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина. Позивачка є спадкоємцем її майна за заповітом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно (земельні ділянки). Позивача [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, подавши суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, заявлений позов підтримує у повному обсязі, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач Буська міська рада Золочівського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутності представника, проти позовних вимог не заперечує. Запити до державного нотаріуса здійснювалися неодноразово, проте відповіді не надходили, а тому суд розглянув справу на підставі наявних матеріалів, що відповідають положенням ч. 3 ст. 211, ч. 4 ст. 223 ЦПК України. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07 січня 2014 року виконавчим комітетом Милятинської сільської ради Буського району Львівської області, [PERSON] померла [INFO] . Із наявної в матеріалах справи копії заповіту, посвідченого 14.12.2011 року секретарем Милятинської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 103 вбачається, що [PERSON] заповіла земельну ділянку площею 1,1232 га, яка розташована на території Милятинської сільської ради і передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акта на право приватної власності на землю і зареєстрована в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3153 від 28.02.2000 року своїй внучці [PERSON] (позивачка). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23 червня 2012 року, виданого Милятинською сільською радою Буського району Львівської області відомо, що [PERSON] (позивачка) мала дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Після смерті [PERSON] спадкове майно складається із земельної ділянки загальною площею 1,1232 га, в тому числі земельна ділянка площею 1,0536 га з кадастровим номером: 4620683600:07:001:0024, площею 0,0696 га з кадастровим номером: 4620683600:12:001:0030, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території (колишньої Милятинської сільської ради) Буської міської ради Золочівського району Львівської області. Як вбачається із державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 053528, виданого 28.02.2000 року, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка загальною площею 1,1232 га, а саме: земельна ділянка № [NUMBER] площею 1,0536 га, земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,0696 га, які розташовані на території Буської міської ради Золочівського району Львівської області (колишньої Милятинської сільської ради). Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 31.01.2022 року № НВ-2600089152022 відомо, що земельна ділянка площею 1,0536 га присвоєно кадастровий номер 4620683600:07:001:0024. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09.01.2021 року № НВ-2105601522021 відомо, що земельна ділянка площею 0,0696 га присвоєно кадастровий номер 4620683600:12:001:0030. Витягами із технічної документації з нормативно грошової оцінки земельних ділянок № № НВ-9932313762023, НВ-9932313902023 від 22.11.2023 року вбачається, що нормативно грошова оцінка земельних ділянок становить 28\~629,61 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки позивачка [PERSON] зареєстрована з 25.08.2004 року в с. Старий Милятин, Золочівського району Львівської області, згідно паспортних даних про місце проживання, а спадкодавець [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть, померла в с. Старий Милятин, Золочівського району Львівської області, отже позивачка прийняла спадщину згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.3, 16 ЦК України - визнання права, ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права, якщо це оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним його документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1233 Цивільного кодексу України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частина 1 ст.\~1225\~ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. 15 розділу Х\~«Перехідні положення»\~ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину. Статтею 1216\~ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно земельні ділянки, які належали померлій [PERSON] на праві приватної власності. Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачем по справі, не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved