Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

АТ «СК «Інго» звернулось до Печерського районного суду м. Києва з даним позовом про стягнення з [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 16\~900,47 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 07.11.2018 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «PEUGEOT» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та автомобілем «FORD» д.н.з. [NUMBER] , який належить ТОВ «Перша лізингова компанія». Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 22.01.2021 року [PERSON] визнано винним у вказаному ДТП. На момент ДТП автомобіль «FORD» д.н.з. [NUMBER] був застрахований в ПрАТ «АСК «Інго», яке змінило назву на АТ «СК «Інго». У зв`язку з настанням страхового випадку позивач виплатив ТОВ «Перша лізингова компанія» 115\~900,47 грн. Крім того, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТзДВ «СК «Домінанта», ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну 100\~000,00 грн., франшиза за договором 1\~000,00 грн. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2022 року стягнуто з ТзДВ «СК «Домінанта» на користь АТ «СК «Інго» 99\~000,00 грн. Таким чином, після виплати страхового відшкодування страхувальнику, до позивача (страховика) перейшло право вимоги до відповідальної за збитки особи, тобто відповідача, а тому позивач просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 16\~900,47 грн. 12.04.2023 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва справу за позовом АТ «СК «Інго» до [PERSON] про відшкодування шкоди передано за підсудністю до Вишгородського районного суду Київської області. Ухвалою суду від 06.07.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановлений законом порядку, причини неявки суду невідомі. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Крім того, відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву. Суд, за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. 07.11.2018 року о 18 годині 55 хвилин по вул. Полярній, 17-А у м. Києві, гр. [PERSON] керуючи транспортним засобом «PEUGEOT» д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «FORD» д.н.з. [NUMBER] , який зупинився попереду, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні ушкодження, чим порушив п.12.1., 13.1.Правил дорожнього руху України. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 22.01.2019 року визнано винним [PERSON] у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, яка набрала законної сили 02.02.2019 року. Частиною 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль «FORD» д.н.з. [NUMBER] , власником якого є ТОВ «Перша лізингова компанія», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Згідно страхового акту №1856360 від 09.01.2019 року складеного позивачем, за умовами страхування, страхувальнику ТОВ «Перша лізингова компанія» підлягає відшкодуванню 115\~900,47 грн. 15.01.2019 року ПрАТ «АСК «Інго» здійснило виплату ТОВ «Перша лізингова компанія», страхового відшкодування у розмірі 115\~900,47 грн., що підтверджується платіжним дорученням №356 від 15.01.2019 року. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника (водія) автомобіля ««PEUGEOT» д.н.з. [NUMBER] була застрахована ТзДВ «СК «Домінанта», згідно полісу AM002147673 з встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну 100\~000,00 грн.; франшиза 1\~000,00 грн., що встановлено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2022 року. 19.01.2022 року рішенням Господарського суду Дніпропетровської області стягнуто з ТзДВ «СК «Домінанта» на користь АТ «СК «Інго» 99\~000,00 грн. страхового відшкодування з урахуванням суми франшизи. Таким чином, позивач просить стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 16\~900,47 грн., тобто різницю між сплаченим позивачем страховим відшкодуванням та отриманою сумою за шкоду заподіяну майну (115\~900,47 грн. 99\~000,00 грн. = 16\~900,47 грн). Відповідно до п.9.1. ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Статтею 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Виходячи з положення ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до АТ «СК «Інго» перейшло право вимоги до [PERSON] , відповідального за заподіяну шкоду. Відповідно до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч.1 ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, позивач набув право вимоги до відповідача, а саме різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 16\~900,47 грн., понесених збитків в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з\~відповідача на\~користь позивача\~підлягають стягненню\~судові витрати\~понесені у\~вигляді судового\~збору.

Outcome: approved