Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] помер [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якого входить 1/6 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за вищезазначеною адресою. Спадшину після його смерті фактично прийняла дружина, [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/6 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняли його дружина та діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якого входить 1/3 частина житлового будинку за вказаною вище адресою, 1/6 частина якого належала їй як члену колгоспного двору, а 1/6 частину вона успадкувала після смерті чоловіка, але не оформила своїх спадкових прав. За життя [PERSON] склала два заповіти, в яких заповіла спадкове майно сину [PERSON] та онуку [PERSON] , які від прийняття спадщини за заповітом відмовилися та прийняли спадщину за законом та уклали договір поділу спадкового майна. У зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно у видачі свідоцтв про право на спадщину їм було відмовлено. Також [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] мають право на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за вищевказаною адресою як члени колгоспного двору, так як станом на 15.04.1991 року проживали в даному будинку, однак у здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно їм було відмовлено. Тому позивачі просять визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Позивачі в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подали заяву, в якій просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити (а.с. 58). Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності його представника, позовні вимоги визнає (а.с.59). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Судом встановлено, що в домоволодінні (колгоспному дворі), розташованому в [ADDRESS] станом на 05.04.1991 року проживали: [PERSON] - голова двору; [PERSON] - дружина; [PERSON] - син; [PERSON] - невістка; [PERSON] - онука; [PERSON] - онук (а.с.34). Відповідно до ч.1 ст. 120 ЦК УРСР, що була чинною на момент виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлювався виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ч.2 ст. 123 ЦК УРСР). Згідно роз`яснень, викладених в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Враховуючи викладене, всі члени сім`ї, які мешкали в житловому будинку по [ADDRESS] мали право на частку у майні, по 1/6 частині за кожним. [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті проживав та був зареєстрований в с. Озеряни Бобровицького району Чернігівської області (а.с. 24). Відповідно до статті 527 ЦК УРСР, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч.1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за вищезазначеною адресою. Спадщину після його смерті в розумінні ст. 549 ЦК УРСР прийняла дружина, [PERSON] , яка проживала разом із спадкодавцем на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Озерянської сільської ради від 03.10.2000 (а.с. 25). 17.10.2000 [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай) розміром 5, 74 га в КСП «Озерянське» (а.с.56). Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 25-1, 26). Спадщину після його смерті, до складу якої входила належна 1/6 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] прийняла його дружина [PERSON] та діти - [PERSON] та [PERSON] (а.с.26). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.27). За життя [PERSON] склала два заповіти, посвідчені секретарем Озерянського старостинського округу Коновал Г.П. 13.01.2003, в яких житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку біля нього, розташовані в с. Озеряни Бобровицького району Чернігівської області заповіла сину [PERSON] ., а сертифікат на право на земельну частку (пай) та майновий сертифікат заповілаа онуку - [PERSON] (а.с.29, 30). Відповідно до ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини за заповітом та прийняли спадщину за законом. Після прийняття спадшини після смерті [PERSON] спадкоємці [PERSON] та [PERSON] уклали договір про поділ спадкового майна 06.06.2023 та [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Озерянської сільської ради (а.с.32, 33, ). Постановою приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Андрюхіної Л.М. від 06.07.2023, у видачі свідоцтв про право на спадщину на частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.40). Як убачається з довідки про технічний стан нерухомого майна від 05.05.2023 №233, право власності на вищевказаний житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами не зареєстроване (а.с.35). Також рішенням від 15 грудня 2023 року № 70730722, державним реєстратором прав на нерухоме майно Бобровицької міської ради, [PERSON] , позивачам в справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок у зв`язку із ненаданням правовстановлюючих документів (а.с 41). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи те, що позивачі в справі як колишні члени колгоспного двору, мають право на частину житлового будинку, а рішенням державного реєстратора їм відмовлено у державній реєстрації права власності та те, що нотаріус відмовив [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами і вони не можуть в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за ними права власності на майно, реалізувати своє право, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved