Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що відповідач [PERSON] , приходиться батьком її повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ,\~ який після досягнення повноліття продовжує навчатись, є студентом ВСП "Немішаївський фаховий коледж Національного університету біоресурсів і природокористування України"\~ та потребує матеріальної допомоги, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі 1 / 4 частини доходу відповідача, щомісячно, починаючи з 08.12.2023 р., до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Ухвалою судді від 10.01.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач\~ в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про проведення розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений\~ належним чином у відповідності до вимог ЦПК України. Направлені\~ за місцем реєстрації відповідача судові виклики, відділенням поштового зв`язку повернуті\~ на зворотну адресу суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання». Відповідач був повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило та відповідно до положень ст.128,130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. Третя особа: [PERSON] \~ в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON] , [INFO] ,\~ що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 10.03.2004 року\~ (а.с.7). Встановлено, що повнолітній син сторін - [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ є студентом, деної форми навчання, відділення "Електрифікація і автоматизація сільського господарства" ВСП "Немішаївський фаховий коледж Національного університету біоресурсів і природокористування України" з 01.09.2023 року по 30.06.2025 року, що підтверджується довідкою № 1943 від 21.11.2023 року, виданою т.в.о. заступника директора О.Білан (а.с.11). Згідно витягу з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади №2023/009530953 від 21.11.2023 року, позивач та повнолітній [PERSON] \~ зареєстровані за адресою: по [ADDRESS] (а.с.8). Зі змісту позовної заяви слідує, що повнолітній син сторін здобуває професію і на даний час, навчання є основним видом його діяльності, оскільки в нього денна форма навчання, в зв`язку з цим позивач потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатною, здоровою людиною та має можливість сплачувати аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. При вирішенні даного позову суд виходив з наступного. Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Подаючи позовну заяву до суду, особа має довести наявність передбачених статтею 199 СК України факторів, які надають право стягувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, сина, які продовжують навчання. Так, відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. А згідно ч. 3 вказаної статті, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина які продовжують навчатися, після досягнення повноліття (незалежно від форми навчанння), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищив 18, але є меншим за 23 років, продовження ним навчання, потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що відповідач не надає добровільно допомогу своєму сину, який потребує матеріальної підтримки, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини на період його навчання не заперечив, повнолітній син сторін здобуває професію і на даний час, навчання є основним видом його діяльності, він не має змоги працювати та повністю себе утримувати, а тому, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. За ст. 141 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1073 грн.60 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved