Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , шляхом демонтажу самочинно збудованого курника, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на відстані 3,40 м від стіни та вікон будинку, що належить позивачу за адресою: [ADDRESS] , та перенести дану господарську будівлю (курник) на відстань не менш ніж 15 м від домоволодіння позивача. Позов обгрунтований тим, що позивач проживає у кв. [ADDRESS] , по сусідству з ним у кв. [ADDRESS] проживає відповідач, яка є власником сусіднього багатоквартирного одноповерхового будинку і облаштувала на земельній ділянці, прилеглій до її будинку, курник, фактично під вікнами спальної кімнати позивача, що створює неприємні запахи та сморід від курей, також від курника йде шум, що порушує право позивача, як особи з інвалідністю 2 групи, на безпечне довкілля. На неодноразові звернення позивача щодо перенесення курника на більшу відстань, зокрема і після звернення до органів місцевого самоврядування, відповідач належним чином не реагує. Просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 18 вересня 2023 року за результатами підготовчого провадження, під час якого відповідачем [PERSON] не подані відзив чи заперечення, справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 08 січня 2024 року згідно з клопотанням представника позивача адвоката Кіфік О.М. до участі у справі залучено [PERSON] , як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Відповідно до клопотання від 14 березня 2024 року представник позивача адвокат Кіфік О.М. позов підтримує, судовий розгляд просить провести за відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Представник третьої особи Ніжинської міської ради у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, клопотання про відкладення розгляду справи відсутні. Положеннями ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Станом на час розгляду справи зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] згідно з повідомленням Центру надання адміністративних послуг від 20 липня 2023 року-в [ADDRESS] , власником якої з 15 грудня 2011 року є [PERSON] (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно… від 05 січня 2024 року). На вказану адресу судом надіслані неодноразові рекомендовані повідомлення (зокрема вручено 05 лютого 2023 року) про судовий розгляд з матеріалами позову, 25 грудня 2023 року та 26 січня 2024 року здійснений виклик відповідача до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідачем [PERSON] під час підготовчого провадження та розгляду справи по суті не подано відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання. Так само не подані будь-які заяви чи клопотання третьої особи [PERSON] по суті позову. Також судом враховується правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа\~ рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі\~\~№800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження\~\~№11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі\~\~№10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Враховуючи викладене та позицію представника позивача адвоката Кіфік О.М. згідно з клопотанням від 14 березня 2024 року у судовому засіданні встановлені підстави відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права. Позивачем по справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання в [ADDRESS] , особа з інвалідністю 2 групи з 22 червня 2010 року довічно, згідно з даними копії свідоцтва про право власності від 24 грудня 1998 року-співвласник 2 / 3 частки буд. [ADDRESS] , інші співвласники [PERSON] - 1 / 5 частка, [PERSON] - 1 / 5 частка, [PERSON] - 1 / 5 частка. Відповідно до копії генерального плану (схеми) від 26 лютого 1955 року домоволодіння за [ADDRESS] межує із домоволодінням за [ADDRESS] . Згідно з даними копії Акту обстеження кв. [ADDRESS] від 03 березня 2023 року, проведенного комісією у складі спеціалістів відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Ніжинської міської ради, та відділу з благоустрою… виконавчого комітету Ніжинської міської ради, за участі [PERSON] та [PERSON] ,- [PERSON] самовільно переобладнано тимчасову споруду (літній душ) без улаштування фундаменту під господарську будівлю (курятник) на відстані 3,40 м від стін та вікон житлового будинку [PERSON] -домоволодіння [ADDRESS] , при допустимій відстані відповідно до таблиці 6.7 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», що є порушенням вказаних норм; [PERSON] проінформовано про необхідність усунення даних порушень та реагування на попередньо складені на неї адміністративні протоколи. Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ніжинської міської ради від 14 квітня 2023 року (справа №65/17-02) [PERSON] , [INFO] , місце проживання в [ADDRESS] , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП з накладенням 340 грн штрафу. Даною постановою встановлено, що [PERSON] 03 березня 2023 року порушила п.15.2.6 Правил благоустрою території м.Ніжина, розмістивши господарську споруду на землях загального користування біля домоволодіння [ADDRESS] . Докази щодо виділення в натурі належної позивачу [PERSON] частки буд. [ADDRESS] із присвоєнням окремої адреси, зокрема кв. [ADDRESS] ; права власності відповідача [PERSON] щодо кв. [ADDRESS] ; права власності чи іншого речового права сторін стосовно земельних ділянок за місцем розташування вказаних будинків;-суду не подані. Згідно з ч.3 ст.375 ЦК України\~право на забудову власник реалізує за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; немає належного дозволу на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил. За загальними правилами добросусідства, закріпленими законодавцем у ст.ст.103-109 ЗК України, додержання правил добросусідства є обов`язком власників та землекористувачів земельних ділянок, які мають обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам та землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдасться щонайменше незручностей. Відповідно до п. 6.1.41 ДБН 2.2-12:2019 "Планування і забудова територій" унормовано відстань між житловими будинками та господарськими будівлями і спорудами, яку слід приймати відповідно до санітарних норм за таблицею 6.7. Відповідно до цієї таблиці господарські будівлі/сараї/для худоби, інших тварин та птахів площею до 50 кв м мають бути розміщені на відстані 15 метрів від житлових будинків і літних кухонь. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] за місцем свого проживання в [ADDRESS] , самовільно переобладнано тимчасову споруду (літній душ) без улаштування фундаменту під господарську будівлю (курник) на відстані 3,40 м від стін та вікон будинку за місцем проживання позивача [PERSON] в [ADDRESS] , що не відповідає вищезазначеним приписам п. 6.1.41 ДБН 2.2-12:2019 "Планування і забудова територій" щодо встановленої відстані і об`єктивно порушує права позивача на безпечне довкілля, у даному випадку через неприємний запах та шум внаслідок утримання курей. Під час судового розгляду відповідачем [PERSON] не надано суду документів на підтвердження того, що курник розташований і функціонує з дотриманням санітарних та гігієнічних норм, зокрема і щодо будинковолодіння за місцем проживання позивача. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування, таке ж право встановлено ст.152 ЗК України для користувача земельної ділянки. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч.2 ст.386 ЦК України). Аналіз наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, в тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. З даних підстав позов підлягає задоволенню шляхом зобов`язання відповідача [PERSON] усунути перешкоди позивачу [PERSON] у користуванні земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , шляхом перенесення господарської споруди (курника), розташованої на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , на відстань, яка має бути не менше 15 м від житлового будинку за [ADDRESS] . Позовна вимога щодо демонтажу самочинно збудованого курника за встановлених обставин задоволенню не підлягає, оскільки усунення зазначеного порушення можливе за умови перенесення курника, як тимчасової будівлі, на визначену нормами відстань і не потребує його знесення, оскільки курник не є капітальною спорудою. Також за змістом п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Держбуду України №127 від 24 травня 2001 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за №582/5773, з наступними змінами, не належать до самочинного будівництва: для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків: зведення на земельній ділянці тимчасових господарських будівель та споруд, навісів, альтанок, тамбурів, терас, веранд, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, воріт, хвірток, відкритих басейнів та із накриттям полегшеної конструкції, погребів, ганків тощо. Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Позивач [PERSON] є особою з інвалідністю 2 групи, що звільняє його від сплати судового збору, у зв`язку з чим відповідно до ст.141 ЦПК України 1073 грн 60 коп судового збору підлягають стягненню із відповідача [PERSON] у дохід держави. При розгляді\~справи суд\~виходить виключно\~із тих\~доказів,\~що надані\~учасниками під\~час судового\~розгляду із\~врахуванням змагальності\~сторін та\~свободи в\~поданні ними\~суду своїх\~доказів і\~у доведенні\~перед судом\~їх переконливості,\~також судом надана можливість сторонам представити свою позицію по справі за умов, які не ставлять їх в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною.

Outcome: partial