Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач Обласне\~комунальне підприємство\~«Донецьктеплокомуненерго» в\~особі Відокремленого\~підрозділу «Виробнича\~одиниця обласного\~комунального підприємства\~«Донецьктеплокомуненерго» «Мирноградтепломережа»\~звернулося до\~суду із\~позовом до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за надану\~теплову енергію.\~Позовні вимоги\~обґрунтовані тим,\~що на\~підприємстві позивача\~відкрито особовий\~рахунок №\~ [NUMBER] \~на ім`я\~відповідального власника\~ [PERSON] ,\~який відповідає\~квартирі за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~Квартира відповідача\~знаходиться у\~житловому будинку\~та є\~невід`ємною\~частиною багатоквартирного\~житлового будинку,\~який приєднано\~до системи\~централізованого теплопостачання,\~тому відповідач\~є користувачем\~теплової енергії,\~яку надає\~позивач.\~У зв`язку\~із неналежним\~виконанням обов`язку\~по сплаті\~одержаних та\~спожитих послуг\~з теплопостачання\~у період\~з 01\~жовтня 2020\~року до\~01\~листопада 2023\~року утворилась\~заборгованість у\~сумі 6973,30\~грн та\~заборгованість за\~плату за\~абонентське обслуговування\~в сумі\~923,17\~грн за\~період з\~01\~жовтня 2020\~року до\~01\~листопада 2023\~року.\~З урахуванням\~положень статті\~625\~ЦК України,\~позивач просив\~суд стягнути\~з відповідача\~заборгованість за\~надану теплову\~енергію,\~витраченої на\~загально будинкові\~потреби опалення\~у сумі\~6973,30\~грн за\~період з\~01\~жовтня 2020\~року до\~01\~листопада 2023\~року,\~суму інфляційних\~витрат у\~сумі 182,92\~грн,\~3%\~річних у\~сумі 60,11\~грн за\~період 01.12.2020\~року до\~01.02.2022\~року,\~плату за\~абонентське обслуговування\~у сумі\~923,17\~грн за\~період з\~01\~жовтня 2020\~року до\~01\~листопада 2023\~року,\~а також\~понесені позивачем\~судові витрати. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача до судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представником позивача надано на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, на позовних вимогах наполягає та не заперечує про розгляд справи у заочному порядку. Відповідач до судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з`явилися до суду. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 19.02.2024 року ухвалою судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні 07.03.2024 року о 11.00 год., відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.8,57). Квартира підключена до об`єднаної системи централізованого опалення. На відповідача [PERSON] позивачем оформлено особовий рахунок № [NUMBER] для здійснення йому нарахувань, що свідчить про фактичне укладання між сторонами договору про надання та отримання послуг з теплопостачання. Як вбачається з наданих стороною позивача доказів, плату за послуги теплопостачання відповідач у спірний період з 1 жовтня 2020 року до 1 листопада 2023 не здійснював, заборгованість за вказаний період становить 6973,30 грн. Також відповідач не здійснював плату за абонентське обслуговування у сумі 923,17 грн за період з 1 жовтня 2020 року до 1 листопада 2023 року (а.с.15-24). V. Оцінка суду. Дослідивши представлені позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг регулюються Житловим кодексом УРСР, Законом України «Про теплопостачання», Законом України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» та «Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених постановою КМУ від 21 серпня 2019 року за №830. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно ст.ст.67,68 Житлового Кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами, і має вноситися споживачами послуг своєчасно. Згідно із пунктом 5 частини третьої ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов`язок споживача здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію визначено ст.19 Закону України «Про теплопостачання». Згідно з п.35 «Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених постановою КМУ від 21 серпня 2019 року за №830, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з вимогами ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до вимог ст.13 Цивільного процесуального Кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті за правилами ч.2 ст.43 ЦПК України покладається на осіб, які беруть участь у справі та які розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Аналіз досліджених судом доказів, представлених суду позивачем, які є належними та допустимими, свідчить про обґрунтованість та доведеність позовних вимог на предмет існування заборгованості відповідачів перед позивачем за послуги з теплопостачання. Відповідачем відзиву на позов та доказів на спростування позовних вимог суду не надано. Отже суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за теплову енергію в сумі 6973,30 грн за період з 1 жовтня 2020 року до 1 листопада 2023 року, заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 923,17 грн за період 1 жовтня 2020 року до 1 листопада 2023 року. Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з розрахунком позивача, сума інфляційних витрат складає 182,92 грн, а 3% річних за період 01.12.2020 року до 01.02.2022 року 60,11 грн, вказані суми відповідно до приведеної вище норми закону також підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі. На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені ним судові витрати в сумі 2422,40 гривень судового збору (а.с. 1). На підставі ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Правил № 630, Правил № 830,

Outcome: approved