Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить визнати недостовірною та такою, що принижує честь і гідність та ділову репутацію, інформацію, викладену у заяві [PERSON] на видачу судового наказу про стягнення аліментів від 03.11.2023 про [PERSON] наступного змісту: «...засоби зв`язку відсутні», «.. протягом 2022 року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось...», «...заявник за власні кошти утримує власну дитину...», «...Боржник в добровільному порядку кошти на утримання дитини не надає...». Зобов`язати [PERSON] спростувати протягом семи днів з дня набрання рішенням законної сили недостовірну інформацію про [PERSON] викладену у заяві [PERSON] , шляхом направлення на адресу Деснянського районного суду міста Чернігова повідомлення наступного змісту: Спростування. Мною, [PERSON] було повідомлено Вам недостовірну інформацію про [PERSON] наступного змісту: «...засоби зв`язку відсутні», «..протягом 2022 року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось...», «...заявник за власні кошти утримує власну дитину..», «...Боржник в добровільному порядку кошти на утримання дитини не надає...». Дана інформація визнана судом недостовірною. Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачем надіслано відзив на позовну заяву, просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що позивачем підняті питання, які по суті не мають відношення до предмету спору, а саме позовної заяви про захист честі, гідності та ділової репутації, а сама позовна заява по суті, є не тільки оскарження судового наказу у справі № 750/16273/23, а й помста позивача за розірвання шлюбу. Позивачем надіслано відповідь на відзив в якому позовні вимоги підтримує, вважає обставини викладені в позові такими, що дають підстави для визнання розповсюдженої інформації [PERSON] про позивача недостовірною. Відповідач надіслала заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву та просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.06.2022 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 03 листопада 2022 Виконавчий комітет Чернігівської міської ради визначив позивачу способи участі у вихованні та спілкуванні з дитиною малолітнім [PERSON] . Як вбачається з позовної заяви 15.11.2023 Деснянським районним судом м. Чернігова видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користі [PERSON] аліментів. Відповідно до ч. 4 ст.\~32\~Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Згідно ч. 1 ст.\~277\~ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до ст.\~297\~ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Ч. 1 ст.\~201\~ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Пункт 15 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~27.02.2009\~№1\~"Про\~судову практику\~у справах\~про захист\~гідності та\~честі фізичної\~особи,\~а також\~ділової репутації\~фізичної особи\~та юридичної\~особи" передбачає, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто/або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати особисте немайнове право. Згідно п. 17 зазначеної постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~27.02.2009\~№1 інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві, адресованій суду, а також в процесуальних документах (запереченнях на позов, апеляційних чи інших скаргах тощо), може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою пред`явленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом. Не підлягають розгляду судами позови про захист гідності, честі чи ділової репутації, приниження яких відбулося внаслідок давання показань свідками, а так само іншими особами, які брали участь у справі, відносно осіб, які брали участь у тій справі, якщо наведена в них інформація була доказом у справі та оцінювалась судом при ухваленні судового рішення, оскільки нормами процесуальних кодексів встановлено спеціальний порядок дослідження та оцінки таких доказів. Вказана вимога по суті означала б вимогу повторної судової оцінки наданих суду доказів у раніше розглянутій справі. Згідно п. 16 абз. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.2009 р. суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого ст. 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. П. 19 абз. 3, 5 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~27.02.2009\~№1 встановлено, що відповідно до ст.\~277\~ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою ст.\~277\~ЦК України та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому ж засобі масової інформації з метою обгрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пунктом 18 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~27.02.2009\~№1 передбачено, що згідно з положеннями ст.\~277\~ЦК обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Судом встановлено,\~що інформація,\~зазначена відповідачем\~ [PERSON] \~в заяві\~про видачу\~судового наказу\~№750/16273/23\~про стягнення\~аліментів з\~позивача: «.. протягом 2022 року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось...», «...заявник за власні кошти утримує власну дитину...», «...Боржник в добровільному порядку кошти на утримання дитини не надає», є підставами заяви про видачу судового наказу відповідача [PERSON] і стосується його предмета, підлягають дослідженню при винесенні судового наказу №750/16273/23, а тому підстав для задоволення позову у цивільній справі №750/18328/23 про захист честі, гідності та ділової репутації немає. Враховуючи викладене, в задоволенні позову [PERSON] до\~ [PERSON] про\~захист честі,\~гідності та\~ділової репутації необхідно відмовити.

Outcome: dismissed