Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

Приватне акціонерне товариство (далі ПрАТ) «Страхова компанія ПЗУ Україна» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свій позов, мотивує тим, що 10.01.2021 року в місті Луцьку сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участю автомобіля «Renault Lodgy», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] цивільно-правова відповідальність якого застрахована в АТ «Страхова компанія «ІНГО» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 250526795.20 від 27.11.2020 року, та автомобіля «Renault Master» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого застрахована позивачем згідно полісу ОСЦПВ № ЕР.201806340 від 09.11.2020 року, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.02.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. Посилається на те, що до нього звернулося АТ «Страхова компанія «ІНГО» із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку із ДТП, яка сталася 10.01.2021 року та на підставі страхового акту №9669/1, розрахунку розміру відшкодування, здійснили виплату коштів в розмірі 7660,03 грн. Зазначає, що у постанові Луцького міськрайонного суду Волинської області встановлено, що після вчинення ДТП відповідач залишив місце пригоди, що є підставою для стягнення відшкодованої шкоди безпосередньо з винної особи. На підставі наведеного, просить суд стягнути з відповідача на його користь 7660,03 грн. страхового відшкодування, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судові витрати по справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 січня 2024 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. До судового засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав частково, вважає, що сума страхового відшкодування є завищеною. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без учасників справи по наявних матеріалах справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту 38.1.1. пункту 38.1 ст.\~38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Судом встановлено, 10.01.2021 року в місті Луцьку сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участю автомобіля «Renault Lodgy», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] цивільно-правова відповідальність якого застрахована в АТ «Страхова компанія «ІНГО» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 250526795.20 від 27.11.2020 року, та автомобіля «Renault Master» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого застрахована позивачем згідно полісу ОСЦПВ № ЕР.201806340 від 09.11.2020 року, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с. 50-54). Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.02.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП (а.с. 54-57). Зазначена обставина, згідно вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, доказуванню не підлягає. Як вбачається з матеріалів справи АТ «Страхова компанія «ІНГО» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 250526795.20 від 27.11.2020 року виплатила потерпілій стороні страхове відшкодування в розмірі 19789 грн., та на підставі того, що цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП [PERSON] застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», звернулося до останнього про відшкодування сплачених сум в розмірі 19789 грн. (а.с. 46). На виконання умов полісу, ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на підставі заяви АТ «Страхова компанія «ІНГО» від 09.09.2021 року, було складено страховий акт №9669/1 від 20.09.2021 року, згідно якого позивачем було здійснено виплату сплаченого страхового відшкодування АТ «Страхова компанія «ІНГО» в розмірі вартості матеріального збитку із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу, що становить 7660,03 грн. (а.с. 58-60). Відповідач [PERSON] із заявою про настання страхового випадку до позивача не звертався. Таким чином, сума виплачена потерпілій стороні підлягає стягненню з відповідача на підставі ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із залишенням відповідачем місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем надсилалася вимога відповідачу в порядку регресу, однак останній вимоги не виконав (а.с. 61). Доводи відповідача про завищену суму, яка підлягає стягненню, суд до уваги не бере, оскільки, в порушення вимог ст. 77, 81 ЦПК України, будь-яких належних та допустимих доказів, що підтверджують вказані обставини, суду не надав. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, а тому слід стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивача суму в розмірі 7660,03 грн. за завдану майнову шкоду та 2684 грн. понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved