Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-07 00:00:00

1.Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи 1.1. 09.01.2024 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, якою просить встановити факт того, що [PERSON] , що народився [INFO] в селі Трапівка, Татарбунарського району Одеської області, помер [INFO] на тимчасово окупованій території України, в місті Сімферополь Автономна Республіка Крим, Україна. 1.2. Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що вона являється сестрою [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] помер в місті Сімферополь Автономна Республіка Крим. За життя її брат прийняв у спадщину земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,97 га, що розташована на території Лиманської (колишньої Трапівської) сільської ради Білгород-Дністровського (в минулому Татарбунарського району) Одеської області, що залишилася після смерті [INFO] матері [PERSON] в селі Трапівка Татарбунарського району Одеської області у віці 92 років. Зазначену земельну ділянку брат прийняв у спадщину у приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Гайдаржи А.А. Після прийняття спадщини її брат повернувся додому до АР Крим, через деякий час зв`язок з ним перервався. Нещодавно, спільні далекі родичі повідомили, що брат помер, та надіслали фото пам`ятника і свідоцтва про смерть. Татарбунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заявниці було відмовлено у реєстрації смерті, у зв`язку з тим, що заявницею був наданий документ, який видано на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень. На теперішній час, вона, як сестра померлого, позбавлена можливості у встановленому законом порядку вирішити питання щодо отримання свідоцтва про смерть встановленого державного зразка, так як відсутні підстави для проведення такої реєстрації. 1.3. Представник заінтересованої особи - Татарбунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) не заперечувала проти встановлення факту смерті [PERSON] ІІ. Процедура та заяви (клопотання) учасників справи 2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 09.01.2024 року, справа № 947/185/24 передана на розгляд судді Бальжик О.І. 2.2. Ухвалою судді від 11.01.2024 року відкрито окреме провадження у справі. 2.3. Заявник та заінтересована особа, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, надавши суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність. 2.4. Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. 2.5. Під час розгляду справи повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у відповідності до ч.2 ст.247 КПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст правовідносин 3.1. Судом встановлено, що згідно з архівною довідкою, виданою Одеською обласною військовою адміністрацією Державного архіву Одеської області від 16.11.2023 року, у реєстраційній книзі про народження Примарії села Тропокло Кілійського повіту за 1943 року є запис від 12.04.1943 року №22: «[PERSON]» народився [INFO] , православний. Батько: «[PERSON]», 25 років. Мати: «[PERSON]», дошлюбне прізвище « [PERSON] », 21 рік (а.с.4). 3.2. 25.10.1953 року між « [PERSON] » (мовою оригіналу) та « [PERSON] » (мовою оригіналу) укладено шлюб, « [PERSON] » (мовою оригіналу) змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.7). 3.3. Батьками [PERSON] (після укладення шлюбу - [PERSON] ), [INFO] , являються [PERSON] , та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). 3.4. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , повторно виданого 12.10.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.12). 3.5. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого 07.07.2015 року Сімферопольським районним відділом запису актів громадянського стану, актовий запис №1026, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла у [INFO] в місті Сімферополь, АР Крим (а.с.13). ІV. Оцінка суду 4.1. У відповідності до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. 4.2. Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. 4.3. Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту п`ятого частини другої статті вказаної статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. 4.4. У відповідності до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. 4.5. Згідно з пунктом восьмим частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. 4.6. Статтею 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. 4.7. Враховуючи положення частини дев`ятої статті 10 ЦПК України суд вважає за можливе застосувати положення статті 317 ЦПК України у даних правовідносинах. 4.8. Встановлення факту смерті особи в певний час провадиться тільки у разі неможливості органом Державної реєстрації актів цивільного стану зареєструвати факт смерті з підстав, що відсутні документи, які свідчать про смерть особи. Предметом доказування у цих справах є не сама подія смерті, а її чітко визначений час, який повинен породжувати для заявника правові наслідки. 4.9. У відповідності з частин третьої, четвертої статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 4.10. Частиною першою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398-VI (далі за текстом - Закон № 2398-VI) передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. 4.11. Відповідно до пункту другого частини першої статті 17 Закону № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. 4.12. У відповідності до Інформаційного листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (статті 58, 59 ЦПК України). 4.13. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 4.14. Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 4.15. Згідно зі статтею 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. 4.16. З огляду на вищевикладене, суд вважає доведеним факт того, що [PERSON] , що народився [INFO] в селі Трапівка Татарбунарського району Одеської області, помер [INFO] на тимчасово окупованій території України, в місті Сімферополь Автономна Республіка Крим, Україна. 4.17. Обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, судом на час розгляду не встановлено. 4.18. Аналіз вищезазначених норм національного права та обставин справи дає підстави для висновку про те, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. 4.19. Вимогами пункту восьмого частини першої статті 430 ЦПК України передбачено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню, а тому суд, з урахуванням частини дев`ятої статті 10 ЦПК України, вважає за необхідне рішення в частині встановлення факту смерті [PERSON] допустити до негайного виконання.

Outcome: approved