Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 05.01.2024 до Шполянського районного суду Черкаської області позовна заява, в якій позивач просить постановити рішення про припинення стягнення з нього аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Красноармійського міського суду Донецької області від 26.09.2023 у справі №235/1350/23 на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно. Свій позов позивач мотивує тим, що дійсно під час проживання у шлюбі у нього з відповідачем [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] народився син [PERSON] . 14.11.2023 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Після припинення шлюбних відносин відповідачка разом з дітьми переїхали з м. Покровськ Донецької області до м.Шпола Черкаської області, де стали проживати по [ADDRESS] , та зареєструвалася як внутрішньо переміщена особа. Разом з тим, 22.09.2023 відповідачка звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. 26.09.2023 Красноармійським міськрайонним судом Донецької області було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, тобто з 22.09.2023 і до досягнення дітьми повноліття відповідно. Стосунки зі старшим сином [PERSON] у відповідачки, не склалися, тому 18.09.2023 позивач, приїхавши до м. Шпола Черкаської області, забрав його й повернувся в [ADDRESS] , де проживають по цей час. Молодший син [PERSON] залишився проживати з [PERSON] в [ADDRESS] . В зв`язку з цим позивач звернувся до суду з цим позовом. 06.02.2024 від відповідача надійшов до суду відзив, в якому вона вказала, що заперечує проти задоволення позову, так як після початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, після 24.02.2022, вона, разом з чоловіком, дітьми та своїми батьками переїхали в м.Шпола. Через деякий час чоловік повернувся в м.Покровськ Донецької області, а потім і позивачка. Про те, сімейне життя з позивачем у неї не склалося, та вона звернулася до суду про розірвання шлюбу. У червні 2023 вона разом з молодшим сином переїхали в м.Шпола Звенигородського району Черкаської області. В липні 2023 року позивач привіз до неї в м.Шпола Звенигородського району старшого сина [PERSON] . 30.09.2023 позивачка була взята на облік, як внутрішньо переміщена особа. В зв`язку з тим, що позивачка проживала з двома неповнолітніми дітьми, які знаходилися на повному її забезпеченні, вона подала заяву до суду про видачу судового наказу про стягнення аліментів з [PERSON] 26.09.2023 Красноармійським міськрайонним судом Донецької області було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . 18.09.2023 позивач, без згоди відповідача вивіз їх сина [PERSON] в [ADDRESS] , де проживають по цей час. Тому вважає, що в позові має бути відмовлено. Крім того, відповідачка просила стягнути з позивача на її користь судові витрати на залучення адвоката. 14.02.2024 від позивача [PERSON] , надійшла відповідь на відзив, в якому він наполягав на задоволенні позову, оскільки відповідач як і позивач є працевлаштованою, отримує заробітну плату, на утриманні, як і позивач має одну неповнолітню, спільну дитину з позивачем, тому стягнення аліментів слід припинити. У судове засідання представник позивача з`явився, повідомив, що позов підтримує повністю з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача у судове засідання з`явилася, проти задоволення позову заперечувала з підстав вказаних у відзиві Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 08.01.2024 було відкрито провадження по справі, та прийнято рішення розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. 06.02.2024 ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області було задоволено клопотання адвоката Смаль О.П. про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції. 2. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення на підставі наступного. [PERSON] та [PERSON] одружилися 09.07.2011, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, актовий запис №234 від 09.07.2011, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції серія [NUMBER] (а.с.12). Відповідно до рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області 14.11.2023 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.5-6). [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №471 від 02.12.2020. Його батьками є: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9, 59). [PERSON] народився [INFO] , відповідно даних копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 06.12.2011 відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис №689 від 06.12.2011. Його батьками є: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10, 58). На підставі судового наказу, виданого Красноармійським міська районним судом Донецької області 26.09.2023, про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частин всіх видів заробітку боржника щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, тобто з 22.09.2023 і до досягнення дітьми повноліття (а.с.13). У відповідності з даними довідки №7125-5002979814 від 30.09.2023 [PERSON] , [INFO] , взята на облік як внутрішньо-переміщена особа, та зареєстрована по [ADDRESS] . (а.с.23, 57). Відповідно до витягу з реєстру Покровської територіальної громади [PERSON] , [INFO] , зареєстрована [ADDRESS] (а.с.56). [PERSON] , [INFO] , з участю законного представника, що супроводжує малолітню дитину, [PERSON] взятий на облік як внутрішньо-переміщена особа, та зареєстрований по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №7125-5003051521 від 28.11.2023. (а.с.60). За змістом постанови ВП №73421244 від 23.11.2023 про відкриття виконавчого провадження було відкрите виконавче провадження по виконанню судового наказу про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно та не більше 10прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 22.09.2023 до досягнення дітьми повноліття (а.с.61-62). За змістом акту від 30.10.2023, складеного членом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку [PERSON] у присутності двох свідків встановлено, що в [ADDRESS] проживає [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , (а.с.7). Розпорядженням Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області «Про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] » визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] (а.с.8). Згідно наданого підтвердження за участю жителів [ADDRESS] : [PERSON] та [PERSON] від 01.02.2024 [PERSON] та [PERSON] проживають по [ADDRESS] (а.с.63). Відповідно до довідки №2 від 22.01.2024, виданої директором [PERSON] , [INFO] , здобуває дошкільну освіту в закладі дошкільної освіти №4 «Сонечко» в м.Шпола. (а.с.64). [PERSON] характеризується позитивно згідно з наданою характеристикою з місця роботи Головного управління ПФУ в Донецькій області, (а.с.65). На підставі витягу сформованого з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців, та громадських формувань на 29.01.2024 [PERSON] зареєстрований як фізична особа - підприємець, основним видом діяльності є 47.89 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами. (а.с.66). Згідно матеріалів перевірок ВПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області за зверненнями [PERSON] та [PERSON] до поліції (а.с.69-81) було встановлено, що: мати з дітьми перебувала в м.Шпола. 18.09.2023 [PERSON] приїхав в м.Шполу та забрав старшого сина [PERSON] з собою в м.Покровськ Донецької області; [PERSON] перешкод у спілкуванні їх з батьком не створювала; за змістом пояснення [PERSON] , після початку повномаштабного вторгнення російської федерації на територію України, він відвіз свою дружину та двох синів в м.Шполу Черкаської області, де залишив проживати, а сам повернувся в м.Покровськ Донецької області, про те пізніше до нього зателефонував старший син та повідомив, що мати забороняє йому спілкуватися з дітьми, забирає в них гаджети; Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Суд дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до наступного висновку. За правилами статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.\~13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 150, 180\~СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Статтею 181\~СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин першої та другої статті 179\~СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Отже, статтею 179\~СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини. Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини третьої статті 181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із положеннями статті 182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Статтею 197\~СК України визначено, що з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення. У постанові Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 711/8561/16-ц зроблено висновок, що: «сімейне законодавство України не містить підстав для припинення аліментів за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми частини четвертої статті 273 ЦПК України. При зміні обставин батько, з якого стягуються аліменти за рішенням суду, має право звернутись до суду з позовом про припинення стягнення аліментів, якщо дитина проживає з ним». Відповідно до СК України аліменти, одержані на дитину, є її власністю. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами винятково за цільовим призначенням в інтересах дитини. Припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача. З урахуванням предмета спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. У постанові Верховного Суду від 28.09.2022 у справі № 686/18140/21 зроблено висновок, що: «припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача». Відповідно до частини першої статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197\~СК України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини. Висновки щодо застосування указаних норм матеріального права викладені у постановах Верховного Суду від 21.07.2021 у справі № 477/1165/20, від 03.02.2021 у справі № 125/2525/18, від 26.12.2019 у справі № 219/6287/17, від 26.09.2019 у справі № 760/32225/18, від 27.02.2019 у справі № 307/1186/17. Практика застосування статті 197\~СК України залежить від обставин кожної конкретної справи, з огляду на те, що «обставина, яка має істотне значення» у розумінні частини другої статті 197 СК України, у кожному випадку має індивідуальний характер, а питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Судом встановлено, що 09.07.2011 сторони уклали шлюб. В шлюбі сторони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Красноармійського міськрайонного суду Донецької області 26.09.2023 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частин всіх видів заробітку боржника щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, тобто з 22.09.2023 і до досягнення дітьми повноліття. За даним судовим наказом відкрите 23.11.2023 виконавче провадження . За змістом частини першої статті 18\~ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. У частині першій статті 10\~СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Відповідно до частини четвертої статті 273\~ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. Як зазначено у Постанові Верховного Суду від 03.02.2021 у справі № 520/21069/18, процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності є достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У підпункті 1 пункту 17 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Верховний Суд наголошує на тому, що відповідно до положень статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Такі висновки викладені у Постанові Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 711/8561/16-ц. За змістом акту від 30.10.2023 встановлено, що в [ADDRESS] проживає [PERSON] , [INFO] , разом із сином [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області «Про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] . [INFO] » визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] . [INFO] , разом з батьком [PERSON] . Отже судом встановлено, та не спростовано відповідачем, неповнолітній син сторін [PERSON] з 18.09.2023 та на час розгляду даної справи, проживає з позивачем, а неповнолітній син сторін [PERSON] проживає з відповідачем. Суд зазначає, що факт зміни місця проживання одного з батьків та, як наслідок, залишення дитини проживати з іншим, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку позивача на користь відповідачки, а також є підставою для зміни розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Враховуючи зазначене, а також положення статтей 180, 182 Сімейного кодексу України, які надають право присудження аліментів саме тому із батьків, разом з яким проживає дитина, суд вважає позовні вимоги позивача [PERSON] , щодо припинення стягнення аліментів з нього на утримання сина [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, щодо вимог про припинення стягнення аліментів на меншого сина , то суд вважає, що обов`язок позивача щодо утримання молодшого сина [PERSON] , який проживає з матір`ю [PERSON] залишається. Крім того, оскільки змінились обставини, які суд враховував при визначені розміру аліментів в судовому наказі на двох неповнолітніх дітей, що стягуються з відповідача, тому суд вважає визначити розмір аліментів на [PERSON] в розмірі, який передбачений для видачі судового наказу на одну дитину, тобто частини всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини . Згідно з роз`яснень Пленуму Верховного суду України, які містяться у змісті пункту 23 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», аліменти у зміненому розмірі сплачуються з дня набрання рішення законної сили. Позивач є звільненим від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Оскільки позов задовольняється частково, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (50% від 1211,20 грн.) пропорційно до розміру задоволених вимог. Щодо витрат на правничу допомогу відповідача у розмірі 4000 грн., зокрема: за ознайомлення та вивчення матеріалів цивільної справи 500,00 грн., за збір доказів 500,00 грн., за складення та подання відзиву на позовну заяву -3000,00 грн., які відповідачка просила стягнути з позивача, суд враховує наступне. Судом встановлено, що адвокатом відповідача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді, надано копію Договору №217 від 24.01.2024 про надання правничої (правової) допомоги, укладеного між нею та [PERSON] , додатковою угодою до Договору про надання правничої (правової) допомоги №217 від 24.01.2024, квитанцією до прибуткового касового ордера №б/н від 02.02.2024, актом виконаних робіт за договором про надання правничої (правової) допомоги №217 від 02.02.2024. Позивачем та його представником не подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, не спростовано належними доказами неспівмірність розміру понесених відповідачкою витрат на правничу допомогу. Таким чином, надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат відповідачем на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, беручи до\~уваги,\~що позовні\~вимоги підлягають\~задоволенню частково,\~ суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог відповідача щодо стягнення витрат на правову допомогу та стягнення із позивача на користь відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн., пропорційно до розміру задоволених вимог, зокрема позовні вимоги до відповідача були задоволені частково на 50 %, відтак з 4000,00 грн. з позивача належить стягнути 2000 грн (4000,00 х 50%) . На підставі викладеного,

Outcome: partial