Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

У січні 2024 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Вугледарської міської військової адміністрації Волноваського району Донецької області, в якій просила визнати за нею право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка складається з двох кімнат загальною площею 49,6 кв.м, житловою площею 29,7 кв.м. В обґрунтування позову зазначила, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 02 листопада 2000 року, який посвідчений приватним нотаріусом Вугледарського міського нотаріального округу Леоновим С.І. та зареєстрований у реєстрі за № 206, [PERSON] є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка складається з двох кімнат загальною площею 49,6 кв.м, житловою площею 29,7 кв.м. У зв`язку з військовою агресією проти України позивач була вимушена переміститись з місця свого проживання у місто Дніпро та на теперішній час позивач є внутрішньо переміщеною особою. Позивачу відомо, що внаслідок воєнних дій її квартира була пошкоджена. Оцінити характер та обсяг наявних пошкоджень квартири на теперішній час не вбачається можливим з огляду на відсутність у позивача спеціальних знань, а також беручи до уваги безпекову ситуацію, що має місце у місті Вугледар Донецької області. 23 лютого 2023 року Верховною Радою України прийнятий Закон України № 2923-ІХ «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України». Зазначений закон визначає правові та організаційні засади надання компенсації за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна. Постановами Кабінету Міністрів України від 21.04.2023 № 381 та від 30.05.2023 № 600 затверджені відповідні порядки, якими деталізовані та впроваджуються механізми, визначені положеннями закону про компенсацію. Однією з обов`язкових умов отримання компенсації за пошкоджене житло згідно цих положень є наявність відомостей про пошкоджений об`єкт нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Для отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна отримувачу компенсації необхідно провести дії щодо державної реєстрації припинення такого права відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Будучи потенційним отримувачем компенсації для відновлення своєї квартири, пошкодженої внаслідок бойових дій, та виконуючи встановлені нормативно-правовими актами умови для отримання компенсації, позивач звернулась із заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Дніпропетровської області. Однак, рішенням державного реєстратора від 09 листопада 2023 року № 70130872 позивачу було відмовлено в проведенні реєстраційних дій з огляду на те, що державному реєстратору не вдалось отримати відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно, право власності на яке зареєстровано до 01 січня 2013 року. Зазначене рішення унеможливлює отримання в майбутньому позивачем компенсації для відновлення своєї квартири, а також позбавляє іншим чином можливості розпоряджатися своїм майном. Враховуючи відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення невизнаного права власності на квартиру, позивач вимушена звертатись з даним позовом у порядку, визначеному статтею 392 ЦК України. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Представник позивача - [PERSON]. в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача - Коржевников Я.М. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі та вирішити справу на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Судом встановлено, що 02 листопада 2000 року між [PERSON] як продавцем та [PERSON] як покупцем було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Вугледарського міського нотаріального округу Леоновим С.І., зареєстрований в реєстрі за № 206, відповідно до умов якого [PERSON] продав, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] , яка складається з двох кімнат загальною площею 49,6 кв.м, житловою площею 29,7 кв.м. (а.с. 13). На вказаному договорі купівлі-продажу квартири міститься відмітка про те, що право приватної власності [PERSON] на вищезазначену квартиру було зареєстровано Державним комунальним підприємством «Архітектурно-планувальне земельно-кадастрове бюро» м. Вугледар та записано в реєстрову книгу № 2/5 ДК (54) за реєстровим № 2105 від 07 листопада 2000 року (а.с. 13). Так, відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. З технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , виготовленого 07 листопада 2000 року вбачається, що вказана квартира загальною площею 49,6 кв.м, житловою площею 29,7 кв.м., розташована на 7 поверсі 9-поверхового будинку та складається з наступних приміщень: перша кімната - 17,1 кв.м., друга кімната - 12,6 кв.м., ванна кімната - 2,3 кв.м., вбиральня - 1,1 кв.м., коридор - 7,2 кв.м., кухня - 6,8 кв.м., вбудована шафа - 0,3 кв.м., квартира обладнана лоджією 4,4 х 0,5 = 2,2 кв.м. (а.с. 14-17). Місто Вугледар відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами відповідно Наказу № 30 від 05 лютого 2024 року), відноситься до територій активних бойових дій. Позивач [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою та у 2022 році виїхала з м. Вугледар Донецької області у місто Дніпро, згідно з довідкою від 07 липня 2022 № 1203-5001843002 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Позивач у позовній заяві зазначила, що їй відомо, що внаслідок активних бойових дій її квартира [ADDRESS] була пошкоджена, але оцінити характер та обсяг пошкоджень квартири на теперішній час не вбачається можливим. При цьому, суд враховує, що за загальновідомою інформацією на теперішній час у місті Вугледар внаслідок бойових дій майже не залишилось вцілілих будинків, більшість будинків пошкоджені. 22 травня 2023 року набрав чинності Закон України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України» № 2923-ІХ від 23 лютого 2023 року, яким, зокрема, визначено правові та організаційні засади надання компенсації за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, з дня набрання чинності Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX. Механізм надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, з використанням електронної публічної послуги «єВідновлення» визначений Порядком надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, з використанням електронної публічної послуги «єВідновлення», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 квітня 2023 р. № 381. Згідно з пунктом 6 вищевказаного Порядку, компенсація надається за умови, що відомості про право власності на пошкоджений об`єкт внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У пункті 13 цього ж Порядку закріплено, що для отримання компенсації необхідно з урахуванням пункту 13-1 цього Порядку, серед іншого, переконатися, що пошкоджений об`єкт внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно або у разі відсутності такого запису провести його реєстрацію. Механізм надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна та її використання відповідно до Закону України № 2923-ІХ від 23 лютого 2023 року визначений Порядком надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2023 р. № 600. У пункті 13 даного Порядку визначено, що отримувач компенсації здійснює відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дії щодо державної реєстрації припинення права власності на знищений об`єкт нерухомого майна. Згідно з пунктом 24 вказаного Порядку, проведення виплат компенсації здійснюється за умови наявності відомостей щодо державної реєстрації припинення права власності на знищений об`єкт нерухомого майна, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Отже, як для отримання компенсації для відновлення об`єктів нерухомого майна, так і для отримання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна необхідною є наявність інформації про об`єкт нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відомості про об`єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні, що підтверджується Інформаційною довідкою з цих реєстрів щодо об`єкта нерухомого майна № 363245226 від 25 січня 2024 року. 22 вересня 2023 року [PERSON] звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно Одринської Олени Вячеславівни з відповідною заявою (реєстраційний номер 57188214) з метою проведення державної реєстрації її права власності на квартиру [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії. У зв`язку з формуванням запиту до відповідної БТІ, 28 вересня 2023 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Одринською О.В. було прийнято рішення про зупинення розгляду заяви № 69509380 та зазначено, що документи (відомості), які не подано заявником, мають бути подані ним державному реєстратору протягом 30 робочих днів з дня отримання цього рішення (а.с. 18). Позивач у позовній заяві наполягала на тому, що у неї наявні оригінал договору купівлі-продажу квартири від 02 листопада 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Вугледарського міського нотаріального округу Леоновим С.І., зареєстрованого в реєстрі за № 206, а також оригінал технічного паспорту на дану квартиру [ADDRESS] , але на підтвердження її права власності на цю квартиру вона не може отримати відповідну інформацію на даний об`єкт нерухомого майна з Бюро технічної інвентаризації м. Вугледара. Так, у листі Вугледарської міської військової адміністрації Волноваського району Донецької області № Ш-0.1/1.1/97/102/10-23 від 12 жовтня 2023 року зазначено, що КП «Бюро технічної інвентаризації» м. Вугледара припинило свою діяльність в 2015 році, шляхом його ліквідації. Правонаступником і зберігачем архіву КП «Бюро технічної інвентаризації» м. Вугледара було визначено КП «Керуюча компанія з житлово-комунальних послуг Вугледарської міської територіальної громади». 21 вересня 2023 року проведена евакуація архівної документації КП «Бюро технічної інвентаризації» м. Вугледара до м. Дніпро, для подальшого зберігання. Наразі, протягом жовтня-листопада 2023 року, проводиться систематизація та інвентаризація вивезеної архівної документації КП «Бюро технічної інвентаризації» м. Вугледара. Офіційне місце розташування та відповідальна особа по роботі з архівною документацією, ще не визначені. На теперішній час, Вугледарська міська військова адміністрація не має технічної можливості надати інформацію з архіву КП «Бюро технічної інвентаризації» м. Вугледара на об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 22-23). 09 листопада 2023 року державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] було прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 70130872 у зв`язку з тим, що після завершення строку, встановленого частиною 3 статті 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не усунуті обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав (а.с. 19). У зв`язку з викладеним та враховуючи той факт, що на теперішній час право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] не визнається, з метою захисту своїх прав на нерухоме майно з посиланням на статтю 392 ЦК України, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою про визнання права власності на належну їй квартиру. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою, по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Позивачем у спорі про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову). Згідно роз`яснень наведених у пункті 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. У частині 1 статті 321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Позивач є власником квартири [ADDRESS] , однак на теперішній час її право власності на цю квартиру не визнається органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та позивач не може здійснити у державного реєстратора прав на нерухоме майно державну реєстрацію її права власності на квартиру, що позбавляє позивача можливості розпорядитись своєю власністю на власний розсуд або отримати компенсацію за пошкоджене чи знищене майно. З огляду на наведене, встановивши та проаналізувавши усі обставини справи, оскільки позивач в іншій спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визнання за нею права власності на нерухоме майно, захистити своє порушене право не може, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , яка складається з двох кімнат загальною площею 49,6 кв.м, житловою площею 29,7 кв.м. Підсумовуючи наведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 15, 16, 316, 317, 321, 328, 392 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved