Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

У січні 2024 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшла заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що у зв`язку з необхідністю збирання документів щодо своїх родичів, заявнику звернувся до відділу ДРАЦС з метою отримання витягу про смерть своєї прабабусі - [PERSON] , та витягу про народження свого брата своєї бабусі - [PERSON] , але йому відмовили, бо у реєстрі актового запису про народження його бабусі [PERSON] , є неточності, та неможливо прослідкувати родинний зв`язок. Бабуся заявника померла. Реєстрацієїю смерті займався зацікавлена особа - двоюрідний брат заявника - [PERSON] . Дана помилка є технічною, у зв`язку з переслідуванням родини заявника Радянською владою післявоєнні роки і таким чином було втрачено родинний зв`язок між заявником та прабабусею та рідним братом бабусі. Вказує, що встановлення факту родинних зав`язків необхідно для отримання ряду документів, зокрема у відділах державної реєстрації актів цивільного стану. Заявник зазначає, що його батько знав свою бабу [PERSON] , спілкувався з нею, вона повідомляла що під час війни у с.Чорний Ташлик при захопленні їх Радянськими військами було знищено метричні книги усього села (довідки від архіву що не має метричних книг додаємо). Радянська влада переслідувала їх родину, багато кого було вислано у Сибір, багато кого було страчено. Мати батька заявника поновлювала у 1949 році свій актовий запис про народження з її слів, побоюючись переслідування від Радянської влади, змінювала дані про своїх батьків. Вже дядько батька заявника поновлював свій актовий запис про народження пізніше, у нього більш менш правильний актовий запис про народження, але все одно так як у Радянські часи такого ім`я як [PERSON] не було то вписали до актового запису про народження матір як « [PERSON] ». У 50-х роках 19 століття село Чорний Ташлик (це було болгарське село) було повністю знищено, всіх мешканців було розселено по території СРСР. Встановлення факту родинних відносин між бабусею заявника [PERSON] та його прабабусею - [PERSON] , є необхідним заявнику для підтвердження факту, що вони є рідними матір`ю та донькою та в подальшому для оформлення ряду документів. Встановлення факту родинних відносин між бабусею заявника [PERSON] та її братом - [PERSON] , є необхідним заявнику для підтвердження факту, що вони є рідними братом та сестрою та в подальшому для оформлення ряду документів. Встановлення факту родинних відносин про який просить заявник, породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, таким чином заявник вважає, що заява про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О. 26 січня 2024 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва заява прийнята до розгляду у порядку окремого провадження, призначено судове засідання. До початку судового засідання через канцелярію суду заявник подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив заяву задовольнити. Від заінтересованої особи через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без його участі, заяву підтримав та просив задовольнити. Вказав, що заявник є його двоюрідним братом, у них була спільна бабуся [PERSON] , яка померла. Він займався реєстрацією смерті бабусі. [PERSON] є його дядьком та рідним братом його матері [PERSON] . Крім того, долучив до матеріалів справи витяг про народження [PERSON] та витяг про смерть [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86). Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини - в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). Зважаючи на розумні строки розгляду справи, наявні клопотання про розгляд справи за відсутності учасників справи, суд прийняв рішення про розгляд заяви у відсутності осіб, що не з`явились. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10.04.2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18). Такі ж висновки містяться у постановах Верховного Суду від 16.06.2021 року № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 03.02.2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 18.11.2020 року у справі № 554/3600/19 (провадження № 61-8937св20), від 25.11.2020 року у справі № 636/4087/19 (провадження № 61-13847св20), від 19.06.2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05.12.2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 61-18230св19). Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про народження (виданого повторно) серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] від батьків: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] народився [INFO] від батьків: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про народження (виданого повторно) серії [NUMBER] (а.с. 19). Із свідоцтва про народження (виданого повторно) серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народився [INFO] від батьків: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 13). У відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , 27 листопада 1979 року уклав шлюб із [PERSON] , [INFO] . Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] (а.с. 14). Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що встановлено із свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 15). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , який є батьком заявника, є рідним братом [PERSON] , [INFO] , яка є матір`ю заінтересованої особи, від батьків: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , 1920 року народження, 15 квітня 1965 року уклав шлюб із [PERSON] , 1932 року народження, після реєстрації одруження присвоєно прізвища: чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 25). Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00043015302 встановлено, що після укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] 17 лютого 1952 року зазначено прізвище дружини після реєстрації шлюбу: [PERSON] (а.с. 26). Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу №00043015422 встановлено, що 08 березня 1965 року складено актовий запис №44 про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 27). Зважаючи на витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00043015757, 15 квітня 1965 року складено актовий запис про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 28). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15 січня 2024 року у справі №759/870/24, встановлено факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , уродженки села Чорний Ташлик, Вільшанського району Одеської області, яка померла [INFO] в м. Макіївка, Донецької області, Україна (а.с. 16-17). У відповідності до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] від батьків: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21). Заявником, крім того, до матеріалів справи долучено докази неможливості отримання архівної довідки та архівної копії актового запису про народження [PERSON] у 1928-1932 роках (а.с. 29, 30). У відповідності до Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00043433665, [PERSON] народився [INFO] від батьків: батько [PERSON] , мати [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що встановлено із витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті №00043433904. Проаналізувавши викладене, суд дійшов наступного. Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Згідно з п. 7 Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Заявнику встановлення факту родинних відносин необхідне для отримання ряду документів, зокрема у відділах державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частинами 1, 5 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За змістом частини 2 статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до положень ч.ч. 5-7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). На підставі вищезазначеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що досліджених у судовому засіданні документів є достатньо для встановлення факту родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , національність румунка, уродженка село Чорний Ташлик, Вільшанський район, Одеська область, Україна, та [PERSON] , [INFO] , національність румунка, уродженка с. Соркви, Румунія, - як рідної матері та доньки, а також факту родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , національність румунка, уродженка село Чорний Ташлик, Вільшанський район, Одеська область, Україна, та [PERSON] , [INFO] , національність румун, - як рідного брата та сестри. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення заяви у повному обсязі.

Outcome: approved