Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1.1 В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 10 травня 1996 року Дубенським відділом реєстрації актів громадянського стану у Рівненській області, актовий запис №72. Від шлюбу мають двох дітей: повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося, протягом останніх шести років спільно не проживають, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Спільно дійшли згоди про розірвання шлюбу, оскільки кожний проживає своїм життям окремо. З наведених підстав просить шлюб розірвати, судові витрати просить залишити за собою. 1.2 Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії в справі Позивач просить справу розглядати у його відсутність, про що подав відповідну заяву. Зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Відповідачка згідно поданої заяви позовні вимоги визнала, не заперечує проти їх задоволення, просить розгляд справи проводити без її участі. На підставі ч. 2 ст. 247, ч. 4 ст. 268 ЦПК України фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 травня 1996 року Дубенським відділом реєстрації актів громадянського стану у Рівненській області, актовий запис №72, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). В подружжя є двоє дітей: повнолітня дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, чому відповідає і ст. 24 Сімейного кодексу України, за ч.1 якої примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає. Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Позивач стверджує, що шлюбно-сімейних відносин більше не існує та просить розірвати шлюб, а відповідачка не заперечує іпозов визнає, тому суд робить висновок, що сторони не підтримують подружніх стосунків. За таких обставин, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох.

Outcome: approved