Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

09 червня 2023 року позивач звернувсь до Коростишівського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову: [PERSON] , Коростишівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в 2022 році позивач і [PERSON] почали зустрічатись, та згодом почали проживати разом. В травні 2022 року [PERSON] завагітніла. В цей період [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . [PERSON] одразу подала позов на розірвання шлюбу, який 21.12.2022 розірвано рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області. [INFO] народився син - [PERSON] , батьком якого записаний відповідач - [PERSON] . Відповідно до ч.ч.1,2 ст.122 СК України - дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу походить від подружжя, а тому батьком [PERSON] був записаний відповідач - [PERSON] , проте біологічним батьком є позивач. Позивач бажає визнати своє батьківство, виключити з актового запису народження дитини відомості про [PERSON] як батька дитини та внести зміни до актового запису про народження дитини вказавши його батьком. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 04.08.2023 відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 08.11.2023 призначено по справі судову молекулярно - генетичну експертизу аналізу ДНК та зупинено провадження по справі. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області 09.01.2024 поновлено провадження у справі. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 23.01.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів учасниками справи не заявлялись. Позивач [PERSON] , у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з мотивів та доводів, що викладені в позові та просив їх задовольнити. Зазначив, що він є біологічним батьком сина [PERSON] , проживають разом з дружиною ( мамою дитини) , він бажає бути записаний батьком дитини та просить виключити відомості про відповідача, як батька дитини, внести зміни до актового запису про народження дитини та вказати його батьком [PERSON] , змінити прізвище дитини на « [INFO] » та по батькові « [INFO] ». Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явивсь, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив, заяв про розгляд справи в його відсутність не надходило. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надав, також не подав відзив на позовну заяву, позивач щодо такого вирішення справи не заперечує, тому у відповідності з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Зазначила, що позивач є біологічним батьком сина [PERSON] , однак в свідоцтві про народження дитини батьком зазначений відповідач. Проживають разом з позивачем та виховують сина. Коростишівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду, направили клопотання, відповідно до якого просять здійснювати розгляд справи за відсутності їх представника, щодо заявлених вимог не заперечують. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 23.07.2019 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 21.12.2022 р. розірвано. (а.с.6). [PERSON] народивсь [INFO] , батьками якого записані :батько - [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] . (а.с.5) Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 01.02.2023 р. було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [INFO] » ( а.с. 8). Відомості про батька дитини записані на підставі ч.2 ст.122 СК України - дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя, оскільки шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 21.12.2022, а дитину остання народила [INFO] . Відповідно до висновку молекулярно - генетичної експертизи №40856 від 29.12.2023 [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,9999% (а.с.49-67). Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно до ст.76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами 1, 2, 3 статті 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частини 1 статті 80 ЦПК). Батьківство щодо дитини може бути визнано за рішенням суду, відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України. В свою чергу положеннями ч. 2,3 ст. 128 СК України передбачено, що позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до положень ст. 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК ( 2947-14 ) зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - під час судового розгляду, предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Частиною першою статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з пп. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5, та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за №55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Пунктом 2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання передбачено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 і 127 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Вирішуючи питання про доведеність факту кровного споріднення між позивачем і дитиною, суд виходить з наступного. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статей 89 і 110 ЦПК України, згідно з якими суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При цьому, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами. З урахуванням встановлених у справі обставин та досліджених доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved