Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та утримання матері до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалась на те, що з відповідачем з грудня 2020 року проживали однією сім`єю, але у зареєстрованому шлюбі не перебували. Від стосунків з відповідачем народився син - [PERSON] , [INFO] . З вересня місяця 2023 року фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає зі позивачкою та перебуває на її утриманні. Жодної матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач добровільно не надає, хоча є працездатним та може працювати, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина не має. Просить стягнути з [PERSON] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50 % (відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи від дня пред`явлення позову до суду. Стягувати з [PERSON] , на її користь на утриманні [PERSON] , як матері дитини, аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку) відповідача, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. Ухвалою суду від 03.01.2024 відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена судом завчасно та належним чином. Надала до суду заяву в якій просить провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом завчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки за вказаним місцем проживання, причини неявки суду не повідомив. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно даних копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.10.2021 актовий запис № 127, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Даними довідки виданої виконавчим комітетом Новосанжарської селищної ради Полтавської області № 150 від 11.12.2023, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїм сином [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що малолітній [PERSON] , перебуває на утриманні позивачки по справі. Відповідно до копії довідки № 1291 від 22.12.2022 виданої управлінням соціального захисту по нарахуванню грошової допомоги, [PERSON] , перебуває на обліку у Решетилівському управлінні соціального захисту населення та отримує: допомогу при народженні дитини з липня 2023 року по грудень 2023 рік у розмірі 5 160 гривень 00 копійок. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2, 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, передбачено ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. При вирішенні питання про можливість відповідача сплачувати аліменти на дитину та аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідачем не надано доказів в підтвердження того, що він не має можливості надавати таку допомогу дитині та дружині. Враховуючи надані докази у їх сукупності, суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною [PERSON] повноліття та аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя за рішенням суду від дня подання позовної заяви. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. На підставі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивачка звільнений від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України, суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави у розмірі 1 073 гривень 60 копійок. Враховуючи наведене,

Outcome: approved