Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-07 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: Представник позивача ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна"звернувся до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до відповідача, у якій просить: стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна", суму заборгованості в розмірі 39360 грн, інфляційні втрати - 12477,12 грн, три відсотки річних - 2400,42 грн; сплачений судовий збір у розмірі 2147,20 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.06.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №4300822 про надання споживчого кредиту. Згідно з умовами кредитного договору: сума кредиту складає 12000 гривень, строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту - 11.07.2021. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит у вищезазначеному розмірі шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Натомість відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 03.05.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 03-05/2022, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Станом на дату звернення до суду, заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 12000 гривень - тіло кредиту та 27360 гривень - нараховані проценти, всього - 39360 гривень. Оскільки на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Представник позивача у судове засідання не прибув, подав до суду заяви про розгляд справи у його відсутності, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 25.12.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначивши справу до підготовчого засідання із повідомленням учасників справи. 17.01.2024 представник позивача - адвокат Столітній М.М. подав до суду заяву (а.с.93-94) про розгляд справи без його участі, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного рішення. Аналогічні по суті заяви представник позивача подав до суду 08.02.2024 та 05.03.2024 (а.с.98, 103). Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 25.12.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті із повідомленням учасників справи. Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 08.03.2024 суд постановив провести заочний розгляд цієї цивільної справи. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дотримуючись вимог вищезазначених норм процесуального закону, розгляд справи проводиться у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: 11 червня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний Договір №4300822 про надання споживчого кредиту у розмірі 12000 грн. строком на 30 днів, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С540536 (а.с.13-17). Згідно з пунктом 1.4 Кредитного договору, строк кредиту 30 днів. Такий може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в Розділі 4 цього Договору. Відповідно до пункту 1.5 Кредитного договору, тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день від суми кредиту, застосовується: у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього договору, якщо споживач не виконав умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку, якщо відбулось продовження строку користування кредитом; у межах нового строку, якщо відбулась автопролонгація. Відповідно до пункту 1.8 договору, орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за зниженою ставкою 18840 грн; за стандартною ставкою 17130 грн. За пунктом 4.1 Договору, строк кредиту може бути продовжено за ініціативою споживача чи в порядку автопролонгації. Також факт укладення договору про споживчий предмет та ознайомлення [PERSON] з правилами та умовами даного договору вбачається з копії паспорту споживчого кредиту, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором С540536 (а.с.9-11). Перерахування коштів за оспорюваним кредитним договором було здійснено 11 червня 2021 року ТОВ «Авентус Україна» безготівково шляхом перерахування коштів на платіжну картку відповідача через платіжного провайдера ТОВ ФК «Контрактовий Дім», що підтверджується повідомленням ТОВ "ФК "Контрактовий дім" про успішність операції згідно договору з ТОВ "Авентус Україна" від 06.06.2022 (а.с.57-59). Платіжний провайдер надав первісному кредитору ТОВ «Авентус Україна» послуги з переказу грошових коштів відповідно до умов договору № 087/20-П про організацію переказу платежів, укладеного 08.07.2020 між ТОВ ФК «Контрактовий Дім» та ТОВ «Авентус Україна» (а.с.68-71). 03 травня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна", як фактором, укладено Договір факторингу № 03-05/22 (а.с.63-67), за якими Клієнт відступив Факторові за грошові кошти Право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту, у тому числі право грошової вимоги до [PERSON] за Договором №4300822 від 11 червня 2021 року. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення 03.05.2022 на електронну пошту, зазначену при укладенні кредитного договору, відповідного повідомлення (а.с.18). Станом на 12 квітня 2023 року у відповідача перед ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» наявні 39360 грн заборгованості за кредитним договором, а також кредитором нараховано 12477 грн. 12 коп. інфляційних втрат та 2400 грн. 42 коп. трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, що підтверджується Карткою обліку Договору № 4300822 від 11.06.2021 (а.с.23-39). В підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу суду було надано ордер на надання правничої (правової) допомоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» адвокатом Столітнім М.М. (а.с.44), договір №10/07-2023 про надання правової допомоги від 10.07.2023 укладеного між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М. (а.с.48-50), звіт про надання правової допомоги згідно договору №10/07-2023 від 10.07.2023 відповідно до якого загальна вартість наданих послуг становить 10000,00 грн (а.с.19), платіжну інструкцію №2174 від 11.12.2023 про сплату гонорару адвокату в розмірі 10000.00 грн (а.с.47). Платіжною інструкцією від 19.12.2023 №2145 (а.с.8) підтверджено, що за подання до суду позовної заяви в електронній формі позивач сплатила до державного бюджету судовий збір із застосуванням відповідного коефіцієнту для пониження відповідного розміру ставки судового збору у розмірі 2147,20 грн., що узгоджується із приписами ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір». ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування: Проаналізувавши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити з таких підстав. Відповідно до змісту ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України, окрім іншого передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому, статтею 12 ЦПК України установлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.1 ЦК України, цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Як передбачено у п. 3 ч.1 ст.3 ЦК України, свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства. За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.ч.1 та 2 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. У ч.ч.1, 3 ст.509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Судом установлено, що 11 червня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний Договір №4300822 про надання споживчого кредиту у розмірі 12000 грн. строком на 30 днів. Даний договір було підписано відповідачем відповідно до вимог ч.ч. 6, 8 с. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію, а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором С540536. ТОВ «Авентус України» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, та надало йому кредит в розмірі 12000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідач належним чином оплату за кредитним договором не здійснював, у зв`язку із чим утворилась заборгованість по сплаті кредиту та відсотках за користування кредитом. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що спірний кредитний договір був укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Частинами 1, 3 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свій обов`язок новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно з пп. 3 п. 4.1 кредитного договору, ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача, але з обов`язковим повідомленням споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення. Договором факторингу № 03-05/22 від 03 травня 2022 року підтверджено, що ТОВ «Авентус Україна» за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором. Про заміну кредиторів в зобов`язанні [PERSON] повідомлявся на електронну адресу 03.05.2022. Отже, відповідача у встановлений законом було належним чином повідомлено про заміну кредитора у зобов`язанні за кредитним договором. Тому він несе відповідальність перед новим кредитором (ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») за кредитним договором № №4300822. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним сторонами і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, суд приходить до висновку що позовні вимоги ТОВ «Фінтраст Україна» підлягають задоволенню та з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором № 4300822 від 11.06.2021 про надання споживчого кредиту в розмірі 39360 грн, інфляційні втрати - 12477,12 грн, три відсотки річних - 2400,42 грн V. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зважаючи на положення ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору згідно з платіжною інструкцією від 19.12.2023 №2145 підлягають стягненню із відповідача у розмірі 2147,20 грн. (а.с. 8). Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає, що за положеннями ч. 8 ст.141ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У позовній заяві позивач просить стягнути із відповідача на свою користь витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Згідно з положеннями ч.ч. 1-5 ст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано ордер на надання правничої (правової) допомоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» адвокатом Столітнім М.М., договір №10/07-2023 про надання правової допомоги від 10.07.2023 укладеного між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М., звіт про надання правової допомоги згідно договору №10/07-2023 від 10.07.2023 відповідно до якого загальна вартість наданих послуг становить 10000,00 грн, платіжну інструкцію №2174 від 11.12.2023 про сплату гонорару адвокату в розмірі 10000.00 грн. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Враховуючи складність справи, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви, обсяг доданих документів, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, у зв`язку з чим вимоги про стягнення з відповідача судових витрат також підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст.525, 526, 527, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: approved