Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 25 січня 2024 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] зазначила, що 23 травня 2023 року, приблизно об 11:40 годині, [PERSON] перебував за місцем її проживання за адресою: [ADDRESS] . У домі зберігалися її грошові кошти у розмірі 2100 доларів США, 22000 російських рублів, також вона у домі зберігала цінності: 11 золотих каблучок, золотий ланцюжок з золотим кулоном та 2 пари золотих сережок. 23 травня 2023 року вона близько 11:40 години була на вулиці, [PERSON] знаходився у будинку та обідав. Кошти та дорогоцінності зберігалися у пакеті, оглянувши пакет 29.06.2023 року, вона побачила, що з пакету зникли гроші в сумі 700 доларів США (по курсу НБУ 25598,02 грн та 13000 гривень, зникли 6 жіночих каблучок, виконаних із золота 585 проби, загальною масою 21,73 грама, вартістю 28903,72 грн. Вона зрозуміла, що викрадення скоїв [PERSON] тому, що крім нього у будинку більше нікого не було. 23.05.2023 року своїми умисними діями, що виразилися у таємному, з корисливою метою, [PERSON] здійснив викрадення чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану, а саме виробів із золота (6 жіночих каблучок вагою 21,73 грама) та грошей: 13000 гривень та 700 доларів США, що належать їй на праві власності. Вчиненим кримінальним правопорушенням їй завдано матеріальної шкоди на загальну суму 67501,74 грн. Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2023 року відповідач визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. Вирок набрав законної сили 17.11.2023 року. Завдану їй майнову шкоду відповідач не відшкодував. Внаслідок протиправної поведінки відповідача, він заподіяв позивачці і моральну шкоду, яку вона оцінює в 50000 грн. Вона полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із втратою свого майна. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду в сумі 67501,74 грн і моральну шкоду в сумі 50000 грн, завданих їй скоєнням злочину. 25 січня 2024 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є. 30 січня 2024 року ухвалою судді справу прийнято до свого провадження, надано відповідачу 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження та призначено підготовче засідання на 27 лютого 2024 року. У підготовчому засіданні позивач просила задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] у підготовчому засіданні надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що майнову шкоду, спричинену [PERSON] , визнає частково у розмірі 60501,74 грн, оскільки грошові кошти у розмірі 7000 гривень під час кримінального провадження потерпіла отримала від матері відповідача [PERSON] , у задоволенні позову у частині стягнення компенсації за моральну шкоду просила відмовити повністю. Інших клопотань від сторін не надійшло, справу призначено до судового розгляду на 13 березня 2024 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] , представник відповідача [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини на які посилались сторони, як на підставі своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатній і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~статтею 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2023 року відповідача [PERSON] визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Зазначеним вироком було встановлено, що 23.05.2023, приблизно о 11:40 годині, точного часу слідством не встановлено, [PERSON] перебував за місцем мешкання потерпілої [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , де здійснював приймання їжі. Після чого, перебуваючи у зальній кімнаті вказаної квартири, за тумбою побачив пакет, оглянувши який виявив, що у ньому знаходяться грошові кошти у розмірі 2100 доларів США, 22 тисячі російських рублів, 38 500 гривень, 11 золотих каблучок, золотий ланцюжок з кулоном та 2 пари золотих сережок та в нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме частини вказаного майна потерпілої [PERSON] . Реалізуючи свій злочинний умисел, який раптово виник та був направлений на таємне викрадення чужого майна, [PERSON] , діючи умисно, таємно, з корисливою метою та в період воєнного стану, переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, оскільки потерпіла [PERSON] в той час вийшла на вулицю, і вони є таємними для оточуючих, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, шляхом вільного доступу, з вказаної сумки викрав грошові кошти у розмірі 13000 грн., 700 доларів США (по курсу НБУ 25598,02 грн.) та 6 жіночих каблучок, виконаних із дорогоцінного металу в брухті золота 585 проби загальною масою 21,73 г., загальною вартістю 28903,72 грн., після чого місце вчинення злочину покинув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Внаслідок злочинних дій [PERSON] , які виразились в умисному, таємному викраденні чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану, потерпілій [PERSON] заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 67501, 74 грн. Завдану їй майнову шкоду відповідач не відшкодував (а.с. 10). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Представником відповідача [PERSON] надана копія розписки, з якої вбачається, що 02.07.2023 року позивач [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 7000 гривень (а.с.19). Отже, загальна сума майнової шкоди, заподіяної відповідачем [PERSON] внаслідок кримінального правопорушення позивачу [PERSON] , яка не відшкодована, становить 60501,74 грн. та підлягає стягненню з відповідача. Тому позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню частково. Судом також встановлено, що внаслідок винних дій [PERSON] позивачу [PERSON] було завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що внаслідок незаконних дій відповідача позивач відчувала душевні страждання, які вона зазнала у зв`язку із втратою свого майна. У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 10000,00\~грн.,при цьому суд керується принципами розумності та справедливості, виходить з характеру та глибини моральних страждань позивача, їх тривалості, що узгоджується з роз`ясненнями, що містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5), де вказано, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. За правилами статей\~12,\~81 ЦПК України\~року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі\~статтею 77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 88 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у\~статті 129 Конституції України. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 60501,74 грн та часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, який станом на час звернення до суду з позовом складав з позовних вимог немайнового характеру 1211,20 грн та з позовних вимог майнового характеру 1211,20 грн, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial