Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Покликається на ті обставини, що [INFO] помер його дядько [PERSON] і на випадок своєї смерті залишив заповіт, яким все належне майно заповів йому. Зокрема, у складі спадкового майна є три земельні ділянки площами 0,7587 га, 2,2012 га та 0,7782 га. Вказує, що під час виготовлення технічної документації на земельні ділянки, у державному акті було виявлено помилку у написанні прізвища спадкодавця, а саме « [PERSON] » замість « [PERSON] ». У зв`язку з чим, просить встановити факт належності [PERSON] державного акта про право приватної власності на землю серії ВЛ №05978 від 27.03.2002 року, який виданий на ім`я [PERSON] . До початку розгляду справи по суті від заявника надійшла заява про слухання справи у його відсутності, заяву підтримує та просить її задовольнити.. Заінтересованої особи також подала суду заяву про слухання справи у її відсутності та не заперечує щодо задоволення зави. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~п.\~6\~ч.\~1\~ст.\~315\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи про\~встановлення факту належності правовстановлюючих\~документів особі,\~прізвище,\~ім`я,\~по батькові,\~місце і\~час народження\~якої,\~що зазначені\~в документі,\~не збігаються\~з прізвищем,\~ім`ям,\~по батькові,\~місцем і\~часом народження\~цієї особи,\~зазначеним у\~свідоцтві про\~народження або\~в паспорті. Пункт 1 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31\~березня 1995\~року №\~5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» вказує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п.12 вказаної постанови, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Судом встановлено, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.05.2023 року (а.с. 6). Відповідно до заповіту, посвідченого 23.10.2014 року Голобською селищною радою Ковельського району [PERSON] належний йому житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] та все належне йому майно заповів [PERSON] (а.с. 7). При цьому, як з`ясовано судом в державному акті на право приватної власності на землю серії ВЛ №05978 від 27.03.2002 року невірно вказано прізвище власника земельних ділянок площею 0,7587 га, 2,2012 га та 0,7782 га, а саме: « [PERSON] » замість « [PERSON] », що не збігається з його прізвищем, зазначеним у заповіті та у свідоцтві про смерть. Водночас, як вбачається із договорів оренди землі №229, 230, 231 від 08.04.2010 року, актів прийому-передач земельних ділянок і актів встановлення границь ділянки в натурі та передачу межових знаків на зберігання, вони укладені з [PERSON] на підставі державного акта про право приватної власності на землю серії ВЛ №05978 від 27.03.2002 року (а.с. 11-19). Таким чином, належність вказаного акту спадкодавцю [PERSON] підтверджується вказаними вище доказами, відповідно до яких площа земельних ділянок, їх місце розташування та цільове призначення є ідентичними, як зазначено в державному акті про право власності на землю. Отже, як з`ясовано в судовому засіданні, у вказаному акті про право приватної власності на землю була допущена описка у написанні імені спадкодавця, які неможливо виправити в позасудовому порядку зважаючи на давність вчиненої дії та враховуючи, що іншим, окрім судового порядку, встановити зазначений факт заявник не має змоги, його встановлення обумовлене необхідністю оформлення права власності, встановлення даного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, то суд приходить до висновку, що заяву [PERSON] з наведених вище підстав слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved