Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

У січні 2024 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт належності їй заповіту, складеного [PERSON] та посвідченого 14.06.2012 державним нотаріусом Золочiвської державної нотаріальної контори Харківської області Тихоновою Н.П., за реєстровим № 1238. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] . На випадок своєї смерті спадкодавець [PERSON] склав заповіт, яким усе своє майно заповів заявниці [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. Маючи намір прийняти спадщину заявниця звернулася нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В свою чергу, брат заявниці [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, не заперечував щоб свідоцтво про право на спадщину було видано заявниці. У зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини, заявниця зверталася до суду з відповідним позовом. Рішенням суду 19.12.2023 визначено заявниці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] терміном 3 (три) місяці. Листом нотаріуса від 20.03.2023 повідомлено заявницю про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки у заповіті спадкодавець заповідав своє майно дочці, а заявницею не надані до нотаріальної контори документи, що підтверджують факт родинних відносин між нею та [PERSON] . Отже, встановлення факту належності заповіту має для заявниці юридичне значення, оскільки це надасть їй змогу оформити свої права на спадкування за заповітом. Ухвалою судді від 11 січня 2024 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами окремого провадження. Цією ж ухвалою зобов`язано нотаріальну контору надати копію спадкової справи після смерті [PERSON] . Заявниця у судове засідання не з`явилася, через канцелярію подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Другої новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, був повідомлений своєчасно належним чином. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані заявницею докази, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 24). За життя, а саме 14 червня 2012 року [PERSON] склав заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Тихоновою Н.П. та зареєстрований в реєстрі за № 1238, відповідно до змісту якого все своє майно, де б таке не було і з чого б воно не складалось, і все те, що буде належати йому на день смерті і на що він, згідно з законом, буде мати право, заповів в рівних частках синові [PERSON] , [INFO] , та донці [PERSON] , [INFO] (а.с.8). З матеріалів спадкової справи №42/2023, вбачається, що 20 березня 2023 року заявниця [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті [PERSON] (а.с.43). В свою чергу, інший спадкоємець за заповітом [PERSON] 20 березня 2023 року звернувся із заявою про відмову від спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , зазначивши у своїй заяві, що не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано спадкоємцю, що прийняв спадщину (а.с.44). Даних про наявність інших спадкоємців, окрім заявниці, матеріали спадкової справи не містять. Листом державного нотаріуса Другої новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Л.П. стосовно видачі спадщини № 305/02-14 від 20 березня 2023 року, [PERSON] було повідомлено про неможливість вчинення нотаріальної дії у зв`язку пропуском нею строків, установлених ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, крім того, зазначено також те, що заповідач зробив заповідальне розпорядження на ім`я [PERSON] , при цьому зазначив родинні відносини з нею, а саме заповідав своє майно на користь доньки, однак документи, що посвідчують родинний зв`язок із спадкодавцем до нотаріальної контори надано не було, у зв`язку із чи нотаріусом було рекомендовано їй звернутись до суду для вирішення цього питання (а.с. 48). Так, в матеріалах справи наявна копія рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 183/3592/23 від 19.12.2023, яким визначено заявниці [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] терміном 3 (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили. Цим же, рішенням роз`яснено заявниці право на звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку, визначеному ст. 315 ЦПК України, а саме щодо встановлення факту належності позивачеві правовстановлюючого документа (заповіту) (а.с.28-31). Той факт, що саме заявнику належать вищезазначений заповіт підтверджується наступним. Зі свідоцтва про народження заявниці вбачається, що остання народилася [INFO] , мала прізвище при народженні « [PERSON] », її батьком записаний -\~ [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.18). 24 листопада 1990 року [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб із [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу її прізвище було змінено на " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 17). Мати заявниці [PERSON] 18 січня 1991 року уклала шлюб із [PERSON] , [INFO] , після державної реєстрації шлюбу її прізвище було змінено на " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 20). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.21). Судом витребувано з Новомосковського відділу РАСЦ інформацію про те чи наявний актовий запис про народження будь-якої особи, де батьком записаний [PERSON] , [INFO] (а.с.50), на виконання цього запиту надійшла відповідь про те, що такого актового запису не знайдено (а.с.52). Так, в заповіті посвідченому 14.06.2012 державним нотаріусом Золочiвської державної нотаріальної контори Харківської області Тихоновою Н.П., за реєстровим № 1238, [PERSON] заповідав своє майно на користь дочці [PERSON] , [INFO] . Суд вважає, що цей заповіт належить саме заявниці [PERSON] , оскільки з наданих документів вбачається, що спадкодавець був чоловіком матері заявниці, а заявниці доводився вітчимом, дітей у нього не було, прізвище, ім`я та по батькові особи зазначеної у заповіті - [PERSON] , співпадають з даними заявниці, згідно з її паспортом (а.с.14). У відповідності до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження встановлюються факти, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заявниця за допомогою належних та допустимих доказів довів факт належності їй заповіту. Встановлення цього факту для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для здійснення права на спадкування. Враховуючи викладене, суд вважає заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved