Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вимогою стягнути з відповідача 18924,24 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги. Стверджує, що відповідач є споживачем послуг з водопостачання та вивезення сміття. Послугами користується постійно, однак плату за користування не вносить, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 17900 грн. за послуги з водопостачання та 1024,24 грн. за послуги по вивезенню побутових відходів. Просить стягнути заборгованість, оскільки відповідач не бажає добровільно погасити заборгованість за отриманими послугами. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтвердила та просила задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов визнали частково. Пояснили, що визнають у повному обсязі заборгованість по сплаті за послуги по вивезенню сміття, а заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення заперечують, вважаючи доводи позивача необґрунтованими. Стверджують, що підприємство зобов`язане вести облік споживання води, проте, згідно наданого розрахунку стороні відповідача не зрозуміло, яким чином проводились нарахування. Так, з розрахунку за 2022 р. - нараховувались кошти у сумі 150 грн. щомісячно, та з невідомих причин у серпні 2022 року відповідачу нарахували 10550 грн. за надану послугу. Заслухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив, що КП «Томашгородським виробничим управлінням житлово-комунального господарства» Рокитнівської селищної ради надавалися послуги з водопостачання та водовідведення, з вивезення твердих побутових відходів за адресою: [ADDRESS] , власником квартири є [PERSON] (а.с. 6) Як вбачається із наданих доказів, тарифи на послугу з водопостачання та водовідведення, що надаються Томашгородським ВУЖКГ встановлювалися органами місцевого самоврядування, зокрема, Рішенням Томашгородської селищної ради № 70 від 16 грудня 2019 року "Про затвердження тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення» та Рішенням Рокитнівської селищної ради від 05.05.2023 № 119 (а.с.7-8) . Тарифи за вивезення твердих побутових відходів затверджувалися Рішенням Томашгородської селищної ради № 67 від 20.12.2017 та Рішенням Рокитнівської селищної ради № 541 від 26.08.2022 ( а.с. 9-10). На підставі рішення Рокитнівської селищної ради № 226 від 22.01.2021 змінено засновників Томашгородського виробничого управління житлово-комунального господарства , виключено Томашгородську селищну раду та включено Рокитнівську селищну раду. Позивач належним чином та у повному обсязі надавав та надає відповідачу послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а також з вивезення твердого сміття , однак відповідач свого обов`язку по оплаті цих послуг не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість. Згідно наданого розрахунку 17900,00грн. за водопостачання та водовідведення (а.с. 12-15) та вивіз твердих побутових відходів - 1024,24 грн. До розрахунку включено заборгованість за період з 01.11. 2020 по 31.10.2023 року. Згідно ст.13\~ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 319\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує. Статтею 322\~ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі\~статтею 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати такі послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 1 частини першої\~статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої\~статті 20 цього Закону\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, оскільки така послуга фактично надавалася позивачем, а відповідачем була фактично спожита. Статтею 509 ЦК України\~визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Враховуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач дійсно користувався і продовжує користуватися вказаними послугами та не здійснює оплату за такі послуги, що ним не заперечується. Разом з тим, підтвердив, що встановив лічильник та послуга обліковується за допомогою лічильника, однак такі показники він не подає до Томашгородського ВУЖКГ. Вказана обставина перешкоджала позивачу вести щомісячний облік спожитої послуги. З пояснень представника позивача вбачається, що за весь період її працівниками лише двічі вдалося побувати у квартирі відповідача та зняти покази лічильника, оскільки, іншим разом контролерам не відчиняються двері. Останній раз у серпні 2022 року вдалося зафіксувати показник лічильника спожитої води -392,000 м. куб. З того часу провели нарахування, яке становить 10\~550,00грн., а до того часу проводили нарахування за нормативами споживання, оскільки жодного разу за цей період не отримували від відповідача відомостей, про об`єми споживання послуги. За таких обставин, суд вважає, що в наявності є порушення права позивача, за захистом якого спрямоване його звернення до суду, позов є обґрунтованим і доведеним належними доказами, а отже підлягає до задоволення. Суд не може взяти до уваги заперечення відповідача щодо надання послуги з водопостачання неналежної якості, оскільки він виносив це питання на обговорення органу місцевого самоврядування, громадськості, однак нічого не змінилося, а до ВУЖКГ з письмовими заяви, претензіями щодо невідповідності якості води та поганого напору не звертався, будь-які акти щодо невідповідності послуги не складалися та суду не надавалися. Відтак, позовні вимоги суд знаходить обґрунтованими. Однак, вважає, що заборгованість за послугу з водопостачання нарахована невірно, оскільки, як вбачається із наданого розрахунку, з 01.11.2020 по 01.08.2022 послуга нарахована за нормативами споживання води в населених пунктах, а у серпні 2022 року, у зв`язку з тим, що знято контрольний показник лічильника на воду та зафіксувано такий показник - 392,000 м куб. було проведено нарахування, шляхом множення вартості послуги на отриманий показник, що склало 10550,00грн. Після чого, загальна заборгованість склала 13700 грн. Відтак, суд виключає заборгованість у сумі 3150,00грн., яка нарахована до дати контрольного зняття показника. Отже, вбачається, що заборгованість із спожитої послуги за водопостачання та водовідведення, яка підлягає до стягнення складає не 17900,00 грн., а 14750,00 грн. Борг за послугу з вивезення твердих відходів у зазначеному позивачем розмірі відповідачем не заперечується. В зв`язку з задоволенням позову, відповідно до\~ст.141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судові витрати, пропорційно до суми задволениз вимог, а саме: судовий збір - 2237,66 грн..

Outcome: partial