Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Представник Таврійського національного університету імені В.І.Вернадського звернувся до суду із вищевказаною заявою. Заяву мотивує тим, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.09.2023 року, яке змінено та набрало законної сили відповідно до постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 12.12.2023 року, визнано неправомірними дії Таврійського національного університету імені В.І.Вернадського та встановлено факт дискримінації (мобінг) у сфері праці щодо [PERSON] . В обґрунтування судового рішення були покладені факти того, що рішенням Івано-Франківського апеляційного суду від 14.06.2023 року у справі 7611/19326/20 [PERSON] поновлено на роботі на посаді проректора з науково-педагогічної діяльності та міжнародних зв`язків Таврійського національного університету імені В.І.Вернадського з 15.03.2019 року. 18.01.2022 року Таврійським національним університетом імені В.І.Вернадського винесено наказ №14-к «Про звільнення [PERSON] », яким [PERSON] звільнено з роботи з 20.12.2021 року за прогул без поважних причин, на підставі п.4 ст.40 КЗпП України. Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.02.2023 року у справі №345/3136/22 визнано протиправним та скасовано наказ №14-к від 18.01.2022 року «Про звільнення [PERSON] », виданого Таврійським національним університетом імені В.І.Вернадського. Поновлено [PERSON] на рівнозначній посаді проректора з науково-педагогічної діяльності та інноваційного розвитку Таврійського національного університету імені В.І.Вернадського з 18.01.2022 року. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 14.06.2023 року вказане рішення суду залишено без змін. Водночас постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.12.2023 року у справі №345/3136/22 рішення Калуського міськрайонного суду від 15.02.2023 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 14.06.2023 року скасовано, провадження у справі закрито. У зв`язку із ухваленням відповідної постанови Верховного Суду втрачає відповідного правового сенсу посилання в судовому рішення, ухваленому у справі №345/2177/23 на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.02.2023 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 14.06.2023 року у справі №345/3136/22. Крім того, відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запобігання та протидії мобінгу (цькуванню)», який набрав чинності із 10.12.2022 року визначено поняття мобінгу (цькування). Так як судовим рішенням від 07.09.2023 року у справі №345/2177/23 обґрунтовано події, які виникли до набрання чинності правового застосування мобінгу, а саме внаслідок рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 08.07.2021 року, то втрачається правова підстава застосування мобінгу. Крім того, виключається системність (повторюваність) тривалих дій або бездіяльності роботодавця (Таврійського національного університету імені В.І.Вернадського) по відношенню до працівника ( [PERSON] ). Тому представник заявника просить скасувати рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.09.2023 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог. Позивач подав до суду письмові пояснення на заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Зокрема, зазначає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 425 ЦПК України відповідач мав подати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.09.2023 року, а рішення суду апеляційної інстанції постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 12.12.2023 року у справі №345/2177/23. Представник позивача вважає, що відповідачем порушено процесуальні вимоги щодо інстанційної підсудності подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у справі № 345/2177/23. Щодо наявності нововиявлених обставин, позивач наголошує, що рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.02.2023 року та постанова Івано-Франківського апеляційного суду від 14.06.2023 року у справі №345/3136/22 не були підставою для ухвалення рішення суду у справі №345/2177/23. Також скасування вказаних рішень суду жодним чином не призводять до наслідку щодо іншого за змістом вирішення спору у справі №345/2177/23. Зазначені рішення суду у справі №345/3136/22 є всього одним з доказів факту дискримінації у сфері праці позивача. Відповідно, викладені доводи відповідача є намаганням переоцінити докази, уже оцінені Калуським міськрайонним судом у процесі розгляду справи №345/2177/23, що згідно норм п.1 ч.4 ст.423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за ново виявленими обставинами. Також позивач звертає увагу, що постановою Верховного Суду від 20.12.2023 року, якою закрито провадження у справі 345/3136/22, Верховний Суд не досліджував докази і не розглядав по суті справу № 345/3135/22. Відповідно Верховним Судом не скасовано доводи, аргументи і докази позивача, які, в тому числі, самостійно було досліджено Калуським міськрайонним судом у процесі розгляду по суті справи №345/2177/23. Доводи щодо наявності дискримінації позивач обґрунтував такими доказами, як наявністю постанов державного виконавця про накладення штрафів у виконавчому провадженні ВП №71266478 від 12.04.2023 року та від 02.05.2023 року, постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №71266478 від 02.05.2023 року та повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 02.05.2023 року. Тому позивач просить відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за ново виявленим обставинами у справі №345/2177/23. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав з підстав, наведених у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Просить скасувати рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.09.2023 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча достовірно знав про час та місце проведення судового засідання. На зв`язок через систему ВКЗ не вийшов. Окрім того, ним була подана заява про розгляд справи без його участі, в якій просить при ухваленні рішення врахувати доводи сторони позивача, які викладені у письмових поясненнях та відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за ново виявленим обставинами у справі №345/2177/23. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.09.2023 року по справі №345/2177/23 позов [PERSON] до Таврійського національного університету ім. В.І.Вернадського, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] , про встановлення фактів дискримінації у сфері праці, усунення дискримінації, шляхом визнання неправомірними дій і рішень відповідача, стягнення грошової компенсації у розмірі дворічного середнього заробітку задоволено частково. А саме визнано неправомірними дії Таврійського національного\~університету ім.\~В.І.Вернадського та встановити факт дискримінації (мобінг) у сфері праці щодо [PERSON] , стягнуто із Таврійського національного\~університету ім.\~В.І.Вернадського на користь [PERSON] 524 712,00 грн. грошової компенсації; стягнуто із Таврійського національного\~університету ім.\~В.І.Вернадського на користь [PERSON] 2147,20 грн. судового збору; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (т.2 а.с.9-19). Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 12.12.2023 року рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 вересня 2023 року змінено, скасовано в частині стягнення з Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського на користь [PERSON] 524 712, 00 грн грошової компенсації та стягнення судового збору в розмірі\~2147,20 грн. В цій частині ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського про стягнення грошової компенсації у розмірі дворічного середнього заробітку відмовлено, в іншій оскаржуваній частині рішення залишено без змін (т. 2 а.с.125-132). Відповідно до ст. 423 ЦПК України\~рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року). Згідно із п. 3 ч. 2\~ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема,\~скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. Відповідно до ч.4, 5 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року в справі № 752/4955/17 викладено висновок про те, що процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», скасування судового рішення може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо й не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору. Вирішуючи питання про скасування судового рішення із зазначених підстав, суди мають виходити з преюдиційного зв`язку судових рішень, зокрема, із того, що між рішеннями має існувати матеріально-правовий зв`язок, факти, встановлені в одній із справ, мають значення для іншої справи. З мотивувальної частини рішення Калуського міськрайонного суду від 07.09.2023 року вбачається, що при вирішення вимог позивача про встановлення фактів дискримінації у сфері праці (т.2 а.с.11-15), в основу даного рішення, зокрема, покладено той факт, що позивача двічі незаконно звільнено з роботи, що підтверджується рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08 липня 2021 року у справі №761/19326/20 та рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.02.2023 року, яке залишено без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 14.06.2023 року. Так, рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.02.2023 року по справі № 345/3136/22 позовні вимоги [PERSON] до Таврійського національного університету ім. В.І. Вернадського, треті особи на стороні позивача, які не заявляють вимог щодо предмету спору: Національне агентство з питань запобігання корупції, Первинна профспілка Таврійського національного університету ім. В.І. Вернадського; третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] , про визнання протиправним та скасування наказу №14-к від 18.01.2022, поновлення на роботі було задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ №14-к від 18.01.2022 «Про звільнення [PERSON] », виданого Таврійським національним університетом імені В.І. Вернадського. Поновлено [PERSON] на рівнозначній посаді проректора з науково-педагогічної діяльності та інноваційного розвитку Таврійського національного університету ім. В.І. Вернадського з 18.01.2022 року. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 14.06.2023 року вказане рішення суду було залишено без змін. Водночас постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.12.2023 року по справі № 345/3136/22 рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 лютого 2023 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 14 червня 2023 року\~скасовано. Провадження у справі за позовом [PERSON] до Таврійського національного університету імені В. І. Вернадського, треті особи:\~Національне агентство з питань запобігання корупції, Первинна профспілка ТНУ імені В. І. Вернадського, [PERSON] , про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі закрито. Отже, внаслідок скасування рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.02.2023 року по справі № 345/3136/22, яке було покладено в основу ухвалення рішення Калуського міськрайонного суду від 07.09.2023 року в частині наявності систематичності дій відповідача щодо обмеження позивача у його трудових справах, виключається системність (повторюваність) дискримінаційних дій роботодавця по відношенню до позивача. Крім того, для встановлення факту дискримінації щодо позивача з боку відповідача суд виходив із преюдиційності рішення Калуського міськрайонного суду від 15.02.2023 року в частині, що вказаним рішенням було встановлено, що відповідачем фактично неналежним чином виконано рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.07.2021 року. Зокрема, не внесені відповідні зміни та не поновлено посаду позивача у штатному розписі на 2020-2021 роки. При вирішенні даної позовної вимоги судом враховано, що власне рішенням Калуського міськрайонного суду від 07.09.2023 року було встановлено, що згідно штатних розписів університету на 2020 та 2021 роки посада проректора з науково-педагогічної діяльності та міжнародних зв`язків в них відсутня. Разом з тим, як рівнозначна їй посада проректор з науково-педагогічної діяльності та інноваційного розвитку з 14.03.2019 введена в штатному розписі та станом на 08.07.2021 була вакантна. Тобто до вказаного висновку суд прийшов лише на підставі рішення Калуського міськрайонного суду від 15.02.2023 року, з урахуванням положень ч.5 ст.82 ЦПК України. Також наявність\~зв`язку між\~звільненням позивача\~і поданням\~ним заяви\~до НАЗК суд мотивував власне тим, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.02.2023 року встановлено, що звільнення позивача на підставі наказу №14-к від 18.01.2022 року обумовлене наявністю у позивача статусу викривача. Тобто з вищевикладеного вбачається, що скасування рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.02.2023 року по справі № 345/3136/22 має вирішальне значення у цивільній справі №345/2177/23. Отже, обставини, на які посилається заявник як на нововиявлені, спростовують факти, покладені в основу судового рішення і ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, оскільки судове рішення по справі №345/3136/22, яке стало підставою ухвалення судового рішення у справі №345/2177/23 скасоване. Верховний Суд у постанові від 30.06.2022 у справі № 910/13908/17 звернув увагу на те, що специфіка перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами не передбачає переоцінки всіх доказів у справі, повторного дослідження всіх обставин справи, а також здійснення перевірки обґрунтованості всіх висновків, викладених у судовому рішенні, про перегляд якого подана заява. Покликання позивача стосовно порушення інстанційної підсудності подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не заслуговують на увагу. Так, відповідно до ч.1 ст.425 ЦПК України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених\~частиною другою,\~пунктами 1,\~3 частини третьої\~статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Ч.2 ст.425 ЦПК України передбачено, що заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення. Оскільки заява про перегляд за нововиявленими обставинами подана саме щодо рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.09.2023 року та в тій частині, яка була залишена без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 12.12.2023 року, то, на підставі норм ч.1 ст.425 ЦПК України, вказана заява подана до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області з дотриманням правил інстанційної підсудності. Відповідно до п.3 ч.3\~ст. 429 ЦПК України\~за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, суд може\~скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. Суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.08.2021 (справа № 917/1196/19), від 30.11.2021 (справа № 915/2197/19). Враховуючи наведені вище обставини, наявні підстави для скасування судового рішення у справі № 345/2177/23 року за нововиявленими обставинами. За таких обставин в задоволенні позову\~ [PERSON] до Таврійського національного університету ім. В.І.Вернадського, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed