Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

У березні 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Моторного (транспортного) Страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в розмірі 58 213,43 грн. У обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 02.03.2018 о 23.50 год. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме: [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Toyota», державний номерний знак [NUMBER] у м. Києві допустив зіткнення з транспортним засобом «Hyundai XG30»,державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до Постанови Голосіївського районного суду міста Києва у справі № 752/5774/18 від 13.04.2018 року відповідач визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Потерпіла особа повідомила позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди та надала останньому усі необхідні документи, надання яких передбачається ст. 35 Закону України № 961-IV. Зокрема потерпіла особа подала Заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Відповідно до Висновку № 1813 експертного дослідження встановлено, що вартість матеріального збитку,завданого транспортному засобу «Skoda Rapid», державний номерний знак № [NUMBER] становить 22 430,86 грн., з яких: 21 450,86 грн. - вартість відновлювального ремонту, 970,00 грн. - оплата послуг аварійного комісара. Позивач вважає, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов?язана відшкодувати в порядку регресу позивача завдану шкоду у розмірі 58 213,43 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2020 вищевказана справа надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.10.2020 продовжено подальший розгляд вищевказаної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату і час розгляду справи по суті повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.03.2018 року о 23 год. 50 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме: [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Toyota», державний номерний знак [NUMBER] у м. Києві допустив зіткнення з транспортним засобом «Hyundai XG30»,державний номерний знак [NUMBER] . Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 13.04.2018 року у справі 752/5774/18 визнано [PERSON] , [INFO] , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Притягнуто [PERSON] , [INFO] , до адміністративної відповідальності, наклавши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п`ятдесят два) грн. 40 коп. на користь держави. Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На дату скоєння ДТП, водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У результаті ДТП з вини [PERSON] був пошкоджений автомобіль марки Hyundai XG30», державний номерний знак [NUMBER] , що на праві власності належить [PERSON] .. У зв`язку з чим, власник пошкодженого автомобіля, з метою отримання страхового відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою з метою отримання страхового відшкодування. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 24.03.2018 року встановлено, що вартість матеріального збитку,завданого транспортному засобу Hyundai XG30», державний номерний знак [NUMBER] , становить 57 393,43 грн. Відповідно до довідки № 1 від 12.07.2018 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, виплата, яка належить власнику колісного транспортного засобу марки «Hyundai XG30»,державний номерний знак [NUMBER] , складає: 57 393,43 грн. Сума витрат на встановлення розміру шкоди складає: 820,00 грн. Загальний розмір витрат, з урахуванням витрат на встановлення розміру шкоди, складає: 58 213,43 грн. Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі. До збитків відносяться витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної, небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 5 даної статті особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з п. 38.2.1 ст. 38 вказаного Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Із урахуванням наведеного, приймаючи до уваги те, що відповідач не спростував обставин щодо завданої шкоди, суд вважає надані позивачем в обґрунтуванням позовних вимог докази достовірними. Згідно із ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.. З огляду на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а відтак, їх задоволення.

Outcome: approved