Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

02 червня 2020 року позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та встановлення способів участі діда і баби у вихованні онуків, в якому просили: 1. зобов`язати [PERSON] та [PERSON] не чинити перешкод діду [PERSON] та бабі [PERSON] у спілкуванні з онуками: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в тому числі: - не чинити перешкод та заборон в тому, щоб дід та баба [PERSON] та [PERSON] були присутніми на урочистих заходах в дошкільних закладах освіти та в школі, в яких братимуть участь їх онуки; - зобов`язати [PERSON] письмово повідомити дошкільні заклади освіти та школи, в яких виховуються і навчаються її діти, що дід та баба її дітей [PERSON] та [PERSON] не позбавлені права на спілкування з онуками і вправі спілкуватись з ними і бачитись на території навчально-виховних закладів без порушення режиму навчання дітей; - не чинити перешкод [PERSON] та [PERSON] в побаченнях та спілкуванні з онуками на території навчально-виховних закладів без порушення режиму навчання дітей; 2. встановити діду та бабі [PERSON] та [PERSON] для зустрічей з онуками та участі у вихованні онуків [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , наступний графік: - з 16 год. 00 хв. кожної другої п`ятниці місяця до 18 год. 00 хв. кожної другої неділі місяця, без присутності матері [PERSON] та вітчима [PERSON] ; - щорічно з 10 год. 00 хв. 03 січня до 20 год. 00 хв. 05 січня, без присутності матері [PERSON] та вітчима [PERSON] ; - щорічно 22 грудня з 13 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., без присутності матері [PERSON] та вітчима [PERSON] ; - щорічно 17 січня з 13 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., без присутності матері [PERSON] та вітчима [PERSON] ; - щорічно 17 червня з 13 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., без присутності матері [PERSON] та вітчима [PERSON] ; - щорічно перших три дні осінніх та весняних шкільних канікул з 10 год. 00 хв. першого дня канікул до 20 год. 00 хв. третього дня шкільних канікул, без присутності матері [PERSON] та вітчима [PERSON] ; - щорічно з 10 год. 00 хв. 17 червня до 20 год. 00 хв. 2 липня для оздоровлення дітей, без присутності матері [PERSON] та вітчима [PERSON] ; - щовівторка та щочетверга спілкування телефоном з 19 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. Позовні вимоги обґрунтували наступними обставинами. Сторони є батьками відповідачки [PERSON] , яка від шлюбу з [PERSON] має двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин відповідачка з липня 2015 року проживала окремо від позивачів в м. Києві. Позивачі приймали активну участь у вихованні онуків, їх утриманні, розвитку, лікуванні та оздоровленні. З 2016 року [PERSON] почала проживати у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , який негативно ставився до дітей. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , а 09 березня 2017 року між ними укладено шлюб. З березня 2019 року донька позивачів та троє їх онуків проживали за адресою: [ADDRESS] . З того часу вихованням онуків [PERSON] та [PERSON] фактично займалися позивачі. Однак у червні 2019 року [PERSON] та [PERSON] разом з дітьми переїхати проживати в с. Безугляки Сквирського району Київської області. З того часу відповідачі чинять бабі з дідом перешкоди у спілкуванні з онуками. Так, з липня 2019 року по червень 2020 року позивачі лише тричі спілкувалися з онуками. 23 жовтня 2019 року [PERSON] подала до шкоди та дитячого садка, де виховуються і навчаються онуки, заяви про те, що вона забороняє педагогам допускати бабу та діда до спілкування з трьома онуками. Позивачі мають змогу і бажання брати участь в життя і вихованні онуків, спілкуватися з ними, готувати до шкоди, організовувати у вихідні дні їх відпочинок та розваги відповідно їх віку, оздоровлювати влітку, однак позбавлені такої можливості, у зв`язку з чим на підставі ст. 257 СК України звернулися до суду з позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 03.06.2020 року зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою суду від 09 червня 2020 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 21 серпня 2020 року відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 12 лютого 2021 року відповідачка [PERSON] подала заяву про визнання позову, у якій вказала, що не заперечує проти задоволення позову. У зв`язку з проживанням за межами міста Києва просила розглянути справу без її участі. Ухвалою суду від 18 лютого 2021 року за клопотанням представниці позивачів позовну заяву [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та встановлення способів участі діда і баби у вихованні онуків, в частині вимог до відповідача [PERSON] , залишено без розгляду. Ухвалою суду, постановленою на місці у судовому засіданні 14 лютого 2023 року закрито підготовче засідання і призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] повідомив, що наразі відповідачка не чинить їм перешкоди у спілкуванні з онуками, однак ці обставини можуть змінитися, у зв`язку з чим позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити за виключенням вимоги про зобов`язання [PERSON] письмово повідомити дошкільні заклади освіти та школи, в яких виховуються і навчаються її діти, що дід та баба її дітей [PERSON] та [PERSON] не позбавлені права на спілкування з онуками і вправі спілкуватись з ними і бачитись на території навчально-виховних закладів без порушення режиму навчання дітей. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Подала заяву про визнання позову, у якій вказала, що не заперечує проти задоволення позову. У зв`язку з проживанням за межами міста Києва просила розглянути справу без її участі. За правилами ч. 1. ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Виходячи з цього, суд вважає за можливе ухвалити рішення у справі на підставі наявних доказів. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що позивачі є батьками [PERSON] , [INFO] , яка перебувала у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 30 квітня 1985 року Дарницьким відділом РАЦС у м. Києві, актовий запис №1375, а також свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 30 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №829. [PERSON] та [PERSON] є батьками синів: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 27 грудня 2011 року Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №658; - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №6474. 09 березня 2017 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 09 березня 2017 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №366. [PERSON] та [PERSON] є батьками доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 21 березня 2019 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №505. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено у статті 7 СК України, згідно з якою дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, інші члени сім`ї та родичі, зокрема ті, які проживають у різних державах, не повинні перешкоджати одне одному реалізувати право дитини на контакт з ними, зобов`язані гарантувати повернення дитини до місця її постійного проживання після реалізації нею права на контакт, не допускати неправомірної зміни її місця проживання. Згідно з статтею 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки та інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Тлумачення статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. За правилами частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Тобто, позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. У відповідності до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Положення статті 8 Конвенції поширюються, у тому числі, і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, §108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ у справі «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, § 82). Крім того, ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року в справі № 607/13092/16-ц (провадження № 61-1713св17) зазначено, що: «будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України. За змістом статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Вирішуючи спір у цій справі, апеляційний суд встановив характер спірних правовідносин сторін у справі, норми матеріального права, які їх регулюють, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передумов вважати, що відповідач чинить позивачам будь-які перешкоди у спілкуванні з їх онукою". Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За обставинами справи будь-яких перешкод у спілкуванні онуків з бабою та дідом відповідач не чинить, позовні вимоги визнає, що свідчить про відсутність підстав для зобов`язання [PERSON] не чинити перешкоди позивачам у спілкуванні з онуками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог у цій частині. Однак, між сторонами не було досягнуто згоди що встановлення графіку спілкування бабусі та діда з онуками. Згідно характеристики, наданої Громадською радою при Шевченківській районній в місті Києві державній адміністрації, позивач [PERSON] є висококваліфікованим фахівцем, грамотним, дисциплінованим, відповідальним. Займає активну життєву позицію, має високі моральні якості. Згідно характеристики, наданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, позивачка [PERSON] є грамотним, кваліфікованим, дисциплінованим та відповідальним працівником. Виважена, наполеглива, має високі моральні якості та користується авторитетом і повагою у колективі. В ході розгляду справи судом не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивачів з онуками буде перешкоджати нормальному їх розвитку, у зв`язку з чим, суд прийшов до переконання, що спілкування баби та діда із дітьми буде сприяти повноцінному їх вихованню, розвитку, задоволенню життєво важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю не лише батьків, що забезпечить їх виховання в атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості. Права баби, діда щодо спілкування зі своїми внуками, передбачені ст. 257 СК України, є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім - і, якщо це не порушуватиме права та інтереси дитини - підлягають врахуванню інтереси баби чи діда. З урахуванням обставин, встановлених у даній справі, суд вважає, що зважаючи на вік дітей, їх прив`язаність до баби та діда, сталі соціальні зв`язки, психологічний стан, графік життєдіяльності дітей, відповідатиме найкращим інтересам онуків [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , встановлення графіку зустрічей, запропонованого позивачами, з яким погоджується відповідачка [PERSON] , а саме: з 16 год. 00 хв. кожної другої п`ятниці місяця до 18-00 год. кожної другої неділі місяця, щорічно з 10-00 год. 03 січня до 20-00 год. 05 січня, щорічно 22 грудня з 13-00 год. до 20-00 год., щорічно 17 січня з 13-00 год. до 20-00 год., щорічно 17 червня з 13-00 год. до 20-00 год., щорічно перших три дні осінніх та весняних шкільних канікул з 10-00 год. першого дня канікул до 20-00 год. третього дня шкільних канікул, щорічно з 10-00 год. 17 червня до 20-00 год. 2 липня для оздоровлення дітей, без присутності матері [PERSON] ; щовівторка та щочетверга спілкування телефоном з 19-00 год. до 20-00 год. При цьому суд зауважує, що встановлений спосіб спілкування діда, баби та онуків не порушує їхній режим, не відриває їх від нормального, звичайного для дітей середовища. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial