Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Представник позивача\~ [PERSON] \~ адвокат\~Саньков Ю.В.,\~07.02.2024\~звернувся до\~суду з\~вищевказаним позовом,\~в якому\~просить суд\~розірвати шлюб\~укладений 01.08.2023\~між [PERSON] \~та [PERSON] .\~Після розірвання\~шлюбу,\~змінити прізвище\~позивача на\~дошлюбне [PERSON] . В обґрунтування пред`явлених позовних вимог представник позивача [PERSON] адвокат Саньков Ю.В. посилається на те,\~що [PERSON] 01.08.2023 зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони не мають дітей. Спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя, побут та ведення спільного господарства, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо один від одного. Подальше примирення та збереження шлюбу неможливе. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 08.02.2024, прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 20.02.2024 до суду надійшла заява відповідача [PERSON] про визнання позову. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 серпня 2023 сторони зареєстрували шлюб у\~ Четвертому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №296, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . \~ \~ \~ \~З позову вбачається, що сторони від шлюбу дітей не мають, шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі\~ ст. 24 СК України\~\~ шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої\~\~Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, зважаючи, на те, що сторони шлюбні відносини не підтримують збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Крім того, позивач відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору. Ч.6 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При цьому, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Проаналізувавши вищезазначені норми законодавства, зважаючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому, відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, із відповідача слід стягнути судовий збір у доход держави. При цьому, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду по суті, то з нього слід стягнути судовий збір у доход держави у розмірі 50 відсотків від суми судового збору, відповідно до ставки судового збору, передбаченої ЗУ «Про судовий збір», що буде відповідати інтересам держави та не буде порушувати права сторін. Таким чином, з відповідача слід стягнути у доход держави судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп. (50% від 1211,20 грн.) На підставі викладеного,

Outcome: approved