Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

Адвокат Сучило А.О., який діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] , третя особа: нотаріус Другої державної нотаріальної контори Перкалюк С.В. про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування. Просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частку у праві власності на квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , що залишилася після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] . Позов обгрунтовує тим, що на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло, виданого органом приватизації Придніпровського райвиконком 06.03.1996 року за [PERSON] та її синами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровано право спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] . Після приватизації квартири у 1996 році [PERSON] постійно проживала разом вдвох зі своїм сином [PERSON] за адресою [ADDRESS] , що підтверджується актом опитування сусідів. [PERSON] та [PERSON] у 2000 році змінили місце свого проживання виїхавши на терарії російської федерації, а саме у м.Нижньовартовськ Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області. Починаючи з 1998 року [PERSON] час від часу від`їжджала до своїх синів до м.Нижньовартовськ Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області. [INFO] [PERSON] померла у м.Нижньовартовськ Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області російської федерації. Після її смерті відкрилася спадщина на частину приватизованої квартири за адресою [ADDRESS] . Спадщину від померлої [PERSON] , позивач прийняв як син спадкоємця та спадкоємець першої черги спадкування за законом, адже постійно проживав разом із спадкодавцем та не змінював свого місця реєстрації та місця фактичного проживання. У лютому 2017 року позивач [PERSON] звертався до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовом до Черкаської міської ради про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування, зазначивши крім іншого про те, що його брати [PERSON] та [PERSON] не претендують на спадщину, яка відкрилась після смерті їхньої матері, що підтвердили нотаріально посвідченими заявами, проте вони пропустили шестимісячний строк для подачі такої заяви нотаріусу. Згідно рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси суд визнав за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON] право власності на 1/12 частину квартири [ADDRESS] . У березні 2023 року, з метою оформлення своїх спадкових прав, [PERSON] звернувся до Другої черкаської нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] . Однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки спадкоємцями, які прийняли спадщину є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожний. Позивач наголосив, що [PERSON] та [PERSON] надали нотаріально посвідчені заяви від 07.04.20004 року про відмову від своєї частки спадкового майна після смерті матері [PERSON] .. Також вказав, що [PERSON] [INFO] помер на території російської федерації. Родини у померлого, крім братів нікого не було. На підставі викладено просив задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 20 липня 2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 30 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Згідно вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу відповідно до вимог ст. 281 ЦПК України. Враховуючи вище викладене, та той факт що відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (стаття 264 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] , батьками записані [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого повторно, 19 березня 1991 року. На підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 06.03.1996 року, виданого органом приватизації Придніпровського райвиконкому, квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до Довідки КП «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації» від 02 лютого 2023 року №40455 право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] - частка; [PERSON] - частка; [PERSON] - частка; [PERSON] - частка. 04.06.2003 року [PERSON] , [INFO] , померла у м.Нижньовартовськ Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини квартири [ADDRESS] . [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження У лютому 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Черкаської міської ради про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування, вказавши, що вказавши, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно, - частка квартири [ADDRESS] . Через тяжке матеріальне становище, він лише у вересні 2016 року звернувся до нотаріуса для оформлення свідоцтва про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що інші спадкоємці першої черги не звернулись до нотаріуса з заявами про відмову від спадщини, а тому є такими що прийняли спадщину після смерті своєї матері [PERSON] . За таких обставин просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на вказану квартиру. У судовому засіданні позивач та його представник зменшили позовні вимоги та просили визнати за [PERSON] право власності на 1/12 частину вказаної квартири, а також підтвердили обставини викладені у позові та просили задовольнити уточнені позовні вимоги (справа №711/1130/17). Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.03.2017 року визнано за [PERSON] [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 1/12 (одну дванадцяту) частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] . Судове рішення набрало законної сили 17.04.2017 року. Цим судовим рішенням встановлено наступне: «за повідомленням Другої черкаської державної нотаріальної контори після смерті [INFO] [PERSON] , заяву про прийняття спадщини [INFO] подав син померлої - [PERSON] . Згідно до Інформаційної довідки померла [PERSON] заповітів не складала. Згідно довідки ОСББ «ГС-46» від 13.02.2017 року за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 23.09.2016 року нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на квартиру за адресою [ADDRESS] у зв`язку з тим, що відповідно до довідки про склад сім`ї разом на день смерті з померлою [PERSON] були зареєстровані її діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які в шестимісячний строк не подали заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті своєї матері, а тому вони вважаються такими, що її прийняли. В той же час, [PERSON] та [PERSON] надали нотаріально посвідчені заяви від 07.04.2004 року про відмову від своєї частки спадкового майна після смерті матері [PERSON] , проте вони пропустили шестимісячний строк для подачі такої заяви нотаріусу. Таким чином після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на частину квартири, що належала спадкодавцю в результаті приватизації, а позивач [PERSON] , як син спадкодавця та спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину подавши у встановлений строк нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Розглядаючи справу в межах позовних вимог, згідно ст.. 11 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню та за ним в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] його матері [PERSON] необхідно визнати право власності на 1/12 частину квартири [ADDRESS] . З урахуванням остаточної редакції позовних вимог [PERSON] , спір про визнання права власності на інші 2/12 (дві дванадцяті) частини квартири за адресою [ADDRESS] , що належали [PERSON] , в розглядуваній справі судом не вирішувався». Пункт 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлює, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР (1963 року) який був чинним на час відкриття спадщини спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. За змістом ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом статті 553 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини Як встановлено рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.03.2017 року [PERSON] , 05.08.2003 року подав до Другої черкаської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [INFO] матері - [PERSON] . Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері на підставі п.2 ч.1 ст. 549 ЦК України (1963 року) оскільки подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] була власником частки квартири [ADDRESS] . Також, як встановлено судом, [PERSON] була матір`ю [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Вказані особи є спадкоємцями першої черги, в рівних частках, в розумінні ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 року). Постановою нотаріуса Другої черкаської державної нотаріальної контори Перкалюк С.В. від 31.03.2023 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на 1/6 частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] , що залишилась після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] . Постанова обгрунтована тим, що згідно з Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затверджена наказом міністерства юстиції України від 31.10.1975 року №45/5 свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим. які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини ( ст. 549 ЦК УРСР). Доказом вступу в управління чи володіння майном можуть бути: довідка управління будинками, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої ради депутатів трудящих про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взяте майно спадкодавця; довідка фінансового органу, органу держстраху чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувалися податки або страхові платежі по обов`язковому окладному страхуванню або збори, квитанція про сплату податку, платежу. Збору, копія рішення суду. яке вступило в законну силу, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис в паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку в період шести місяців після дня смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Внаслідок зазначеного неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири сину померлої - [PERSON] , оскільки спадкоємцями, які прийняли спадщину є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в рівних частках кожний. Вказана постанова набрала законної сили та позивачем не оскаржувалася. Таким чином, частка у праві власності квартири [ADDRESS] , яка належала померлій [INFO] [PERSON] була успадкована її дітьми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - по 1/12 частці (1/4:3). [PERSON] та [PERSON] не оформили своє право власності на вказані частки. Натомість, після смерті [PERSON] , за [PERSON] визнано право власності на 1/12 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, що підтверджується рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22.03.2017 року. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, тобто обставини, встановлені у вказаному рішенні суду у справі з участю тих самих сторін додатковому доказуванню не підлягають, що відповідає положенням ч. 4 ст. 82 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] надали нотаріально посвідчені заяви від 07.04.2004 року про відмову від своєї частки спадкового майна після смерті матері [PERSON] , проте вони пропустили шестимісячний строк для подачі такої заяви нотаріусу. Вказане свідчить, що заяви про відмову у спадкуванні частки в майні подані з порушенням строку, а тому останні не можуть вважатися таким, що не прийняли спадщину. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер в м.Нижньовартовськ Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області 22 березня 2020 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до задоволення не підлягають, оскільки фактично спадщина після смерті [PERSON] прийнята не тільки [PERSON] , а й і [PERSON] та [PERSON] . Також суд приходить до висновку, що звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач фактично просить визнати право власності на 1/6 частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] , яка належить іншим спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] (1/12+1/12). Згідно з ч. 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову у зв`язку з його недоведеністю. На підставі викладеного вище та

Outcome: dismissed