Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей. У своїй заяві вказала, що з діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, тому просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 30.01.2024 року прийнято до провадження та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явилася, у заяві до суду просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи(а.с.24). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином(а.с.22), причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Суд дослідивши письмові докази, прийшов таких висновків. Судом встановлено, що батьками\~ [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є сторони по справі, що підтверджується копіями свідоцтва про народження\~серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.2-3). Відповідно до довідки №5 від 12.01.2024 року виданої виконавчим комітетом Новобасанської сільської ради Чернігівської області діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю(а.с. 8). Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Конституцією України\~визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 51 Основного Закону - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч. 1\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У частині 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~закріплено, що сім`я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень ст. 141 СК України\~мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У зв`язку з наведеним та враховуючи, що обов`язок утримувати батьками своїх неповнолітніх дітей є безумовним, відповідач позов визнав, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Такий розмір аліментів буде відповідати вимогам закону, буде достатнім та не буде порушувати майнові права дітей. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved