Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

Правобережне УСЗН ДМР звернулось до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач з 2010 року перебуває на обліку в органах соціального захисту населення як отримувач державної допомоги на дітей одиноким матерям. 11 листопада 2019 року в черговий раз відповідач надала заяву про продовження виплати державної допомоги на дітей одиноким матерям. Відповідачу була призначена допомога на дітей одиноким на період: з 01 листопада 2019 року по 30 квітня 2020 року в розмірі 4436 грн. щомісячно. Також відповідачу було продовжено виплату на строк з 01 травня 2020 року по 31 липня 2020 року у розмірі 4 436 грн. щомісячно у зв`язку з тим, що на період карантину, встановленого постановою КМУ «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» від 08 квітня 2020 року за № 264, строк виплати державної допомоги на дітей одиноким матерям продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни, і державна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до органів соціального захисту населення. 10 липня 2020 року відповідач звернулась із заявою та декларацією про доходи і майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги на підтвердження виплати допомоги на дітей одиноким матерям з урахуванням її доходів за період з 01 жовтня 2019 року по 31 березня 2020 року. Пунктом 35-2 Порядку №1751 в редакції від 24 липня 2020 року передбачено, що виплати допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) не призначається у разі якщо у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-ріного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи. Допомога на дітей одиноким матерям у зазначеному випадку призначається, якщо особи протягом періоду, за який враховуються доходи сплатили або за них сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців, про що відповідача було повідомлено шляхом направлення листа стосовно надання до управління двох заяв та відповідних документів. Оскільки відповідач не працювала та не сплатила або за неї не було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі, не меншому від мінімального, вона не мала права на допомогу одиноким матерям з урахуванням доходів. Управлінням визначено обсяг надміру виплачених коштів державної допомоги на дітей одиноким матерям за період з 01 липня 2020 року по 31 липня 2020 року в розмірі 4 436 грн. 14 вересня 2022 року та 21 березня 2023 року відповідачу було надіслано повідомлення про припинення надання та повернення надміру виплачених коштів державної допомоги на дітей одиноким матерям. Незважаючи на вжиті заходи, заборгованість відповідачем погашена не була. На підставі викладеного представник позивача звернулася до суду з цим позовом, в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача надміру виплачені кошти державної допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 4 436 грн. та судовий збір у розмірі 2 684 грн. 11 січня 2024 року ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська зроблено запит до Державної міграційної служби України щодо інформації про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача надала суду клопотання, у якому просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст. ст. 128, 130 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, а також шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Ленінського районного суду м.Дніпропетровська, заперечень проти позову суду не представила, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. 04 березня 2024 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутності учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подала. При цьому, представник позивача не заперечувала проти такого вирішення справи. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав. Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] перебуває на обліку в органах соціального захисту населення як отримувач державної допомоги на дітей одиноким матерям, які передбачені та призначаються згідно із Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми». Перелік документів, які повинні бути надані для призначення державної допомоги, серед яких: заява про призначення допомоги, декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги та довідка про доходи, затвердженого зразка, передбаченого Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року. Відповідно до Порядку призначення № 1751 відповідачу була нарахована: державна допомога на дітей одиноким матерям на період: з 01 листопада 2019 року по 30 квітня 2020 року в розмірі 4 436 грн. щомісячно. Згідно із постанови Кабінету Міністрів України № 264 від 08 квітня 2020 року «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» відповідачу було продовжено виплату державної допомоги на дітей одиноким матерям з 01 травня 2020 року по 31 липня 2020 року у розмірі 4 436 грн. щомісячно у зв`язку з тим, що на період карантину, встановленого постановою КМУ від 11 березня 2020 року за № 211, строк виплати державної допомоги на дітей одиноким матерям продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни, і державна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до органів соціального захисту населення. Разом з тим, пунктом 35-2 Порядку № 1751 в редакції від 24 липня 2020 року передбачено, що виплати допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) не призначається у разі якщо у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-ріного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи. Допомога на дітей одиноким матерям у зазначеному випадку призначається, якщо особи протягом періоду, за який враховуються доходи сплатили або за них сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців, про що відповідача було повідомлено шляхом направлення листа стосовно надання до управління двох заяв та відповідних документів. Управлінням було повідомлено відповідача [PERSON] шляхом направлення листа стосовно надання до управління двох заяв та відповідних документів. Відповідач [PERSON] не працювала та не сплатила або за неї не було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі, не меншому від мінімального, а тому вона не мала права на допомогу одиноким матерям з урахуванням доходів. На підставі отриманої інформації Управлінням було зроблено перерахунок раніше призначеної [PERSON] допомоги на дітей одиноким матерям за період з 01 липня 2020 року по 31 липня 2020 року в розмірі 4 436 грн. [PERSON] були надіслані повідомлення № 28 від 09 лютого 2021 року, № 439 від 14 вересня 2022 року та № 180 від 21 березня 2023 року про припинення надання допомоги та повернення надміру виплачених коштів державних допомог на суму в розмірі 4 436 грн., однак, надмірно виплачені кошти державної допомоги не повернуті. Статтею 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що [PERSON] всупереч ст.\~81\~ЦПК України не надала суду доказів, які б спростовували викладені у позовній заяві обставини, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно отримала державну допомогу одиноким матерям у сумі 4 436 грн. Відповідно до ч. 1 ст.\~1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що грошові кошти у розмірі 4 436 грн. отримані відповідачем без достатньої правової підстави, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. За змістом\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2 684 грн.

Outcome: approved