Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] , звернулась до суду з позовом до Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання права власності на 1/2 частину будинку, розташованого заадресою: [ADDRESS] за набувальною давністю. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона з народження зареєстрована та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою зареєстровані також діти позивачки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На підставі договору купівлі-продажу від 25.01.1988 року власником 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , де проживає позивачка, була [PERSON] . Власником іншої 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] . [PERSON] була співмешканкою її діда [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті зв`язок з [PERSON] обірвався, місце її перебування позивачці тривалий час було невідоме. Нещодавно вона дізналася, що [PERSON] померла [INFO] . Позивачка тривалий час проживає у вказаному будинку, має укладені договори про надання комунальних послуг, оплачує комунальні послуги та проводить ремонтні роботи. Оскільки позивачка більше десяти років безперервно та відкрито володіє житловим будинком, є добросовісним набувачем нерухомого майна, інші особи не претендують на нього, у зв`язку з чим, на її думку, вона має право отримати 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] власність за набувальною давністю. Ухвалою від 10.11.2023 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 14.12.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні 16.01.2024 року позивачка та її представник підтримали позовні вимоги. В подальшому подали заяви про слухання справи без їх участі, позов підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав письмове клопотання про розгляд справи без участі представника Олександрійської міської ради. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з 1981 року проживає по [ADDRESS] . Повідомила, що у будинку по [ADDRESS] проживали батьки позивачки, позивачка з народження там проживала. В подальшому батьки позивачки померли і [PERSON] продовжувала проживати там постійно зі своїми дітьми. Позивачка робила ремонт будинку, сплачувала комунальні платежі за користування цим будинком. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її брат [PERSON] перебував у шлюбі з позивачкою, вони проживали разом у будинку по [ADDRESS] . У 2005 році її брат помер. Підтвердила факт, що позивачка проживає у будинку з 1990 року, тобто з часу її народження, хто є власником будинку не знає. Вислухавши позивачку та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає з народження за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянки України серії [NUMBER] , копією домової книги, довідкою від 09.10.2023 року № 72, складеною квартальним комітетом № 15, актом підтвердження фактичного місця проживання особи від 09.10.2023 року. Разом з позивачкою за вказаною адресою зареєстровані та проживають її діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 13.02.2015 року та серії [NUMBER] від 26.11.2020 року, копією витягу з Реєстру територіальної громади від 19.06.2023 року та копією довідки про реєстрацію місця проживання особи № 14-02/1451 від 08.02.2021 року. Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 25.01.1988 року, посвідченого державним нотаріусом Першої олександрійської державної нотаріальної контори за № 1-127, власником 1/2 частини житлового будинку з належною частиною надвірних будівель [ADDRESS] була [PERSON] . Належність [PERSON] вказаної частини будинку підтверджується також архівною довідкою КП «Олександрійське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 27.11.2023 року № 546 та копією технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину у вигляді будинку [ADDRESS] не видавалось та ніхто не прийняв спадщину у цій частині. 19.04.2023 року позивачка підписала заяву-приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за об`єктом споживача за адресою: [ADDRESS] , та сплачувала грошові кошти за спожиту електричну енергію, що підтверджується копією заяви-приєднання від 19.04.2023 року та чеками від 09.10.2023 року та від 10.10.2023 року. 01.02.2019 року між [PERSON] та ПП «Житло-Сервіс 1» було укладено договір про надання послуг зі збирання та вивезення твердих побутових відходів за адресою споживача: [ADDRESS] . 19.06.2023 року між [PERSON] та КП «Чисте місто» Олександрійської міської ради укладено договір № 2702 про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів з приватного сектору м. Олександрії на міське сміттєзвалище за об`єктом споживача за адресою: [ADDRESS] . 09.10.2023 року позивачка оплатила отримані послуги за вказаним договором, що підтверджується відповідним чеком. Згідно долучених до позовної заяви чеків від 09.10.2023 року та від 10.10.2023 року позивачка оплачувала комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , - за спожитий газ, за водопостачання/водовідведення (з абонплатою), за розподіл газу. Як встановлено з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.10.2023 року № 350760197 власником іншої 1/2 частини будинку [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно положень ст.344ЦК\~України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з її власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги до його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять років з часу спливу позовної давності. Добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Аналогічні роз`яснення зазначені у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2013 року №24-150/0/4-13 "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав". При вирішенні спорів, пов`язаних з правом власності в силу набувальної давності, судам слід враховувати наступне: - право власності на нерухоме майно можна набувати за набувальною давністю лише після 01 січня 2011 року; - задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі статті 344ЦК можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; - за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено; - відлік строку набувальної давності починається з моменту заволодіння нерухомим майном; у випадку коли володілець заволодів майном на підставі певного договору з його власником, строк набувальної власності обчислюється з моменту спливу строку позовної давності; - у разі втрати майна володільцем не зі своєї волі (усунення володільця від володіння нерухомим майном), неповернення майна у володіння та незвернення з позовом про витребування такого майна протягом року строк набувальної давності переривається; у разі повернення нерухомого майна у володіння чи пред`явлення позову про його витребування строк набувальної давності не переривається, а період, протягом якого володілець не з власної волі був позбавлений володіння, зараховується до строку набувальної давності. При вирішенні спорів, пов`язаних із виникненням і припиненням права власності, слід мати на увазі, що норми ст.344ЦК\~України про набувальну давність не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалось на підставі договірних зобов`язань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Виходячи зі змісту частини першої статті 344ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Аналізуючи письмові докази по справі, судом встановлено, що [PERSON] відкрито та добросовісно володіє нерухомим майном - житловим будинком [ADDRESS] , починаючи з 2009 року, тобто більше 14 років. Зважаючи на доведеність факту добросовісності, відкритості та безперервності володіння позивачкою протягом 15 років нерухомим майном, відсутність попереднього власника або його правонаступника, суд вважає законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, вимоги про визнання за нею права власності на 1/2 частину будинку за набувальною давністю.

Outcome: approved