Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки\~ [PERSON] про виключення запису з актового запису про народження дитини, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Відділу ДРАЦС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ). Позов мотивовано тим, що 18 серпня 2020 року у Вінницькому районному відділі ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницькій), позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою, актовий запис за № 227. При реєстрації шлюбу дружина змінила своє дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Зареєструвавши шлюб, сторони проживали в м. Вінниці разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Дітей в шлюбі не мали. Після повномасштабного вторгнення військ рф в Україну та введення в Україні військового стану дружина прийняла рішення про евакуацію з України. 24 березня 2022 року дружина виїхала за кордон, а позивач залишився в м. Вінниці і за межі України не виїжджав до даного часу. 3 того часу позивач з відповідачкою більше не бачились, лише спілкувались в телефонному режимі. В одній з телефонних розмов дружина повідомила позивача, що зустрічається з іншим чоловіком і не зацікавлена в збереженні шлюбу. Дізнавшись про зраду дружини, позивач прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу, і дружина з цим погодилась. 29 грудня 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.02.2023 року по справі №127/30531/22 позов був задоволений, і шлюб між [PERSON] та [PERSON] , був розірваний. Рішення суду набуло законної сили 21.03.2023 року. Відповідачка після розірвання шлюбу залишила прізвище « [PERSON] » і має таке прізвище до даного часу. Згодом позивач дізнався від колишньої дружини [PERSON] , що вона повернулась в Україну і [INFO] у м. Вінниці народила дочку, яку назвала [PERSON] . 05 вересня 2023 року у Відділі ДРАЦС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) був вчинений актовий запис №2044 про народження [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] записаний в даному актовому записі як батько дитини. На період зачаття дитини позивач та відповідач не мали жодних особистих контактів, не бачились, і взагалі проживали в різних країнах. Тому, [PERSON] абсолютно впевнений про відсутність кровного споріднення між ним і донькою [PERSON] малолітньою [PERSON] . Тому звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 28.11.2023 року прийнято до свого провадження справу та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 24.01.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, а також зазначила, що [PERSON] не є дочкою [PERSON] .. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Відділу ДРАЦС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - у судове засідання не з`явився, однак до суду було подано заяву про розгляд справи у відсутність та вирішення справи на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану (частина перша статті 126 СК України). Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження (частини перша та друга статті 136 СК України). Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав (частина перша статті 22 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). Відповідно до пунктів 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК України), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК України). Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (стаття 136 СК України), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Судом установлено, що\~18.08.2020 сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис 227. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області по цивільній справі №127/30531/22 від 16.02.2023 шлюб між сторонами розірвано. Судом установлено, що\~ [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 вересня 2023 року. Актовий запис про її народження складений 05 вересня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за №2044. Судом оглянуто та досліджено закордонний паспорт відповідачки [PERSON] який містить відмітки про її черговий виїзд з України 01 жовтня 2022 року та повернення в Україну 23.12.2022 року, що підтверджує відсутність відповідачки в Україні в період зачаття. Також судом оглянуто закордонний паспорт позивача [PERSON] , в якому немає відміток про виїзд з України від початку повномасштабного вторгнення РФ в Україну і до даного часу, в тому числі, в період зачаття дитини. Судом досліджено протокол ультразвукового дослідження органів малого тазу [PERSON] від 24.12.2022, згідно якого термін її вагітності на цей день становив 6 тижнів 5 днів, тобто дитина зачата приблизно в середині листопада 2022 року. Також судом оглянуто копію обмінної карти пологового будинку КНП «Вінницька міська клінічна лікарня «Центр матері та дитини», згідно якої [PERSON] [INFO] народила дитину жіночої статі, термін вагітності 41 тиждень 3 дні, тобто, зачаття відбулось в період відсутності відповідачки в Україні. Судом досліджено довідку про реєстрацію місця проживання [PERSON] та [PERSON] , а також довідку від 09.11.2023 №975 про склад сім`ї та реєстрацію згідно якої [PERSON] не входить до складу сім`ї відповідачки. Як вбачається із акта №578к від 07.11.2023 виданого інженером МКП «УК Київська»», що за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Також за вищевказаною адресою тимчасово перебуває [PERSON] з 30.08.2023 без реєстрації. Судом оглянуто та досліджено письмові пояснення свідків, а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в яких зазначено, що [PERSON] та [PERSON] припинили свої подружні стосунки та сумісне проживання 24.03.2022, а також зазначено, що [PERSON] не являється батьком [PERSON] . Судом оглянуто та досліджено письмові пояснення [PERSON] від 30.09.2023. Позивач зазначає, що він не є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідачем у судовому засіданні визнана обставина, що\~ [PERSON] \~не є батьком [PERSON] , [INFO] , а тому в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню. Щодо обізнаності позивача про цю обставину, то слід звернути увагу, що в таких категоріях справ з урахуванням вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України на позивача покладається тягар доказування, що він не є біологічним батьком дитини, а відповідач у справі повинна довести належними та допустимими доказами, що позивач у момент реєстрації себе батьком дитини знав, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не міг про це не знати. Відповідна правова позиція Верховного Суду, викладена у постановах від 17 березня 2020 року в справі № 606/2142/18, та від 06 травня 2020 року в справі № 641/2867/17-ц. Відповідачка вказує, що доказів щодо цих обставин вона не має, а тому просила прийняти визнання позову та виключити з актового запису про народження доньки відомості про позивача як батька дитини. При цьому визнає факт відсутності кровного споріднення між позивачем та дитиною [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного суд України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтересів інших осіб (не відповідачів), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд приймає визнання позову відповідачем, таке визнання не суперечить нормам законодавства, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, протилежного судом не встановлено. Отже суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved