Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

11.01.2024 року [PERSON] звернулася в суд із заявою до [PERSON] , в якій просить змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , згідно рішення Сколівського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2018 року у справі № 453/940/18 та стягувати із [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 25.01.2024 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі. Розгляд справи відбувся 29.02.2024 року без учасників справи. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає наступне. Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 11.04.2014 року у справі № 453/396/14-ц було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 05.11.2011 року у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції згідно актового запису № 62. Згідно рішення Сколівського районного суду Львівської області від 14.04.2014 року у справі № 453/405/14-ц з відповідача на користь позивачки було вирішено стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 21.03.2014 року і до досягнення сином повноліття. Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2018 року у справі № 453/940/18 було збільшено розмір аліментів та присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1 500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви, а саме з 02.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка просить суд звернути увагу на те, що з дати призначення аліментів змінився її майновий стан та рівень життя, зросли витрати на утримання дитини та ціни на предмети першої необхідності для забезпечення нормального розвитку дитини, змінилися обставини, які впливають на розмір аліментів, що стягуються з відповідача. Стосовно покращення майнового стану відповідача позивачка наводить такий аргумент, що згідно довідки Стрийського РТКЦ та СП, старший солдат [PERSON] відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року призваний на військову службу до Збройних Сил України 01 березня 2022 року і відправлений у розпорядження військової частини [NUMBER] . Конкретні розміри доходів відповідача станом на даний час позивачу невідомі, однак з врахуванням того, що відповідач протягом тривалого часу служить у ЗСУ, отримує стабільний офіційний дохід, то, на думку позивачки, має змогу забезпечити належне матеріальне утримання для своєї дитини. Позивачка зазначає, що вона є безробітною, а отримані нею доходи, в основному - соціальну допомогу, змушена витрачати виключно на дитину, оскільки того розміру аліментів, які сплачує відповідач на утримання сина в розмірі 1 500 грн. не достатньо для забезпечення базових потреб дитини такого віку. Також позивачка просить звернути увагу на те, що їх спільний з відповідачем син [PERSON] є дитиною з інвалідністю підгрупи «А», що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] . Відтак позивачка є опікуном сина. На дитину складена індивідуальна програма - реабілітація інваліда № 30. З огляду на наведені обставини позивачка просить суд змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми у розмірі 1 500,00 грн. щомісячно на частку від усіх заробітку (доходу) відповідача. Відповідач [PERSON] про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не подав. На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. У зв`язку з викладеним судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. У ході судового розгляду встановлено, що 11.04.2014 року рішенням Сколівського районного суду Львівської області позовні вимоги [PERSON] було задоволено та розірвано щлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 05 листопада 2011 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції згідно актового запису № 622. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Сколівського районного суду Львівської області від 14.04.2014 року буловирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 21.03.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2018 року було збільшено розмір аліментів та вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви, а саме з 02.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно витягів з реєстру територіальної громади № 2023/010597698, № 2023/010597643 від 26.12.2023 року та акту обстеження матеріального стану від 31.08.2023 року, складеного Славською селищною радою Стрийського району Львівської області, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю підгрупи «А», що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] . Відносно нього складена індивідуальна програма реабілітація інваліда №30. Позивачка, в свою чергу, є безробітною та здійснює догляд за сином - [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, відповідач - [PERSON] проходить військову службу у ЗСУ. Даний факт підтверджується довідкою [INFO] , згідно якої старший солдат [PERSON] відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року призваний на військову службу до Збройних Сил України 01 березня 2022 року і відправлений у розпорядження військової частини [NUMBER] . Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 Сімейного кодексу України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.ст. 181,192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно якою вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 Сімейного кодексу України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Як з`ясовано судом, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини, визначено судом у розмірі 1 500,00 гривень щомісячно. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. 17.05.2017 року Президент України підписав ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", згідно якого внесено зміни до законодавчих актів України, згідно якого ч.2 ст. 182 СК України викладено в такій редакції: "Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". Беручи до уваги викладене, суд звертає увагу на те, що частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Вказана стаття не містить будь-яких умов, за яких одержувачу аліментів може бути відмовлено судом у способі стягненні аліментів. Вказане узгоджується із висновком ВС, викладеним у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18, згідно із яким спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Тобто позивач наділений абсолютним правом на зміну способу стягнення аліментів. Крім того, згідно правової позиції, викладеної у постанові ВС від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Тобто зміна способу стягнення аліментів передбачає зміну їх розміру. Суд враховує, що заявлені позивачкою аліменти на щомісячне утримання дитини в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, є законодавчо обгрунтованими та доведеним. Відтак, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов про зміну способу стягнення аліментів підлягає до задоволення. Відповідно до п. 23Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до вимогст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved