Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

Керівник Бучанської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [PERSON] , який не є громадянином України, на підставі свідоцтв про право на спадщину, виданих 16 липня 2018 року приватним нотаріусом Бородянського районного нотаріального округу Київської області, набув право власності на земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Бородянської селищної ради (на даний час Бородянська ОТГ) Бучанського району Київської області: - кадастровий номер 3221055100:03:004:0015, площею 0,125 га; - кадастровий номер 3221055100:02:001:0489, площею 0,5158 га; - кадастровий номер 3221055100:03:002:0302, площею 0,4418 га; - кадастровий номер 3221055100:02:001:0569, площею 2,2596 га. 16 липня 2018 року [PERSON] зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право приватної власності на земельні ділянки: - кадастровий номер 3221055100:02:001:0489, площею 0,5158 га, номер запису на право власності 27059789, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 650095132210, яка перебуває в оренді ТОВ СП «Мирталь» на підставі договору оренди від 21 вересня 2018 року та додаткової угоди № 1 від 10 лютого 2021 року, строк дії договору визначено 7 років до 21 вересня 2025 року; - кадастровий номер 3221055100:02:001:0569, площею 2,2596 га, номер запису на право власності 27058920, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 649142032210, яка перебуває в оренді Приватного сільськогосподарського підприємства «Колос» на підставі договору оренди землі № 416/214 від 19 липня 2018 року, строк дії договору визначено 10 років до 19 липня 2028 року. 17 липня 2018 року [PERSON] зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право приватної власності на земельні ділянки: - кадастровий номер 3221055100:03:004:0015, площею 0,125 га, номер запису на право власності 27069966, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1600058832210; - кадастровий номер 3221055100:03:002:0302, площею 0,4418 га, номер запису на право власності 27066578, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 649146032210, яка перебуває в оренді Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Деренківець» на підставі договору оренди від 01 серпня 2018 року, строк дії договору визначено 10 років до 01 серпня 2028 року. Однак, [PERSON] , який не є громадянином України, всупереч вимог чинного законодавства, впродовж року після набуття права власності на вказані земельні ділянки не відчужив їх, а тому є підстави для її конфіскації у власність держави. Враховуючи виявлені порушення, Головному управлінню Держгеокадастру у м. Києві та Київській області було надіслано лист № 53/1-3070вих-23 від 19 квітня 2023 року з вимогою вжити заходи щодо їх усунення, у тому числі в судовому порядку. Разом з цим, уповноваженим державою органом заходи щодо конфіскації земельних ділянок не вжито та повідомлено листами № 10-10-0.6-3379/2-23 від 14 квітня 2023 року та № 10-10-0.6-4069/2-23 від 04 травня 2023 року про відсутність коштів на сплату судового збору як причину невжиття заходів, що дає підстави прокурору вживати заходи представництва інтересів держави в суді. Позивач вважає, що [PERSON] порушив визначену ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України, процедуру використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення та як іноземний громадянин не відчужив їх упродовж року після набуття права власності, продовжуючи безперешкодне використання спірних земельних ділянок на території України. Враховуючи вказані обставини, просив конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області земельні ділянки [PERSON] , а саме: - кадастровий номер 3221055100:03:004:0015, площею 0,125 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (номер запису на право власності 27069966, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1600058832210); - кадастровий номер 3221055100:02:001:0489, площею 0,5158 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (номер запису на право власності 27059789, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 650095132210); - кадастровий номер 3221055100:03:002:0302, площею 0,4418 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (номер запису на право власності 27066578, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 649146032210); - кадастровий номер 3221055100:02:001:0569, площею 2,2596 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (номер запису на право власності 27058920, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 649142032210), які знаходяться на території Бородянської об`єднаної територіальної громади Бучанського району Київської області. Ухвалою суду від 08 серпня 2023 року було відкрито провадження у даній справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 04 вересня 2023 року до суду від представника третьої особи Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Деренківець» надійшли пояснення, у яких зазначено про те, що за договором оренди землі від 01 серпня 2018 року СТОВ «Деренківець» отримало в користування земельну ділянку кадастровий номер 3221055100:03:002:0302, площею 0,4418 га, що знаходиться на території Бородянської селищної ради Київської області, строк оренди 10 років. Право оренди товариства зареєстроване у встановленому законом порядку. Договір оренди був укладений СТОВ «Деренківець» із представником власника земельної ділянки [PERSON] , який діяв від імені та в інтересах [PERSON] за довіреністю, посвідченою нотаріусом м. Волгограда РФ 12 грудня 2017 року строком на 5 років. Право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку підтверджувалося свідоцтвом про право на спадщину за законом № 602, виданим 16 липня 2018 року приватним нотаріусом Бородянського районного нотаріального округу Київської області та витягом від 17 липня 2018 року № 131074751 з ДРРПНМ про реєстрацію права приватної власності. Таким чином, СТОВ «Деренківець» правомірно уклало договір оренди землі від 01 серпня 2018 року та на даний час на законних підставах використовує спірну земельну ділянку для сільськогосподарського виробництва як український сільськогосподарський товаровиробник. Разом з тим, із позовної заяви та доданих до неї документів вбачається те, що громадянин РФ [PERSON] протягом одного року не відчужив земельну ділянку сільськогосподарського призначення з дати набуття права власності на неї, чим порушив імперативні норми законодавства України, наслідком якого є конфіскація в іноземця земельної ділянки за рішенням суду. З огляду на зазначене, СТОВ «Деренківець» не має заперечень проти позовних вимог. Ухвалою суду від 06 листопада 2023 року закрито підготовче провадження і призначено справу до розгляду. У судовому засіданні прокурор Храпа Ю.О. позов підтримала, посилаючись на викладені в ньому доводи, та просила його задовольнити. Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області свого представника в судове засідання не направило, просило розглянути справу без його участі, позов підтримало та просило його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у тому числі відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзив на позов не надав. Треті особи своїх представників у судове засідання не направили, просили розглянути справу без їх участі. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі свідоцтв про право на спадщину, виданих 16 липня 2018 року приватним нотаріусом Бородянського районного нотаріального округу Київської області Дунаєнко І.А., [PERSON] набув право власності на земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Бородянської об`єднаної територіальної громади Бучанського району Київської області: - кадастровий номер 3221055100:03:004:0015, площею 0,125 га; - кадастровий номер 3221055100:02:001:0489, площею 0,5158 га; - кадастровий номер 3221055100:03:002:0302, площею 0,4418 га; - кадастровий номер 3221055100:02:001:0569, площею 2,2596 га (а.с. 18-23, 43-61, 66-68, 74-75). Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 16 липня 2018 року [PERSON] зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право приватної власності на земельні ділянки: - кадастровий номер 3221055100:02:001:0489, площею 0,5158 га, номер запису на право власності 27059789, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 650095132210, яка перебуває в оренді ТОВ СП «Мирталь» на підставі договору оренди від 21 вересня 2018 року та додаткової угоди № 1 від 10 лютого 2021 року, строк дії договору визначено 7 років до 21 вересня 2025 року; - кадастровий номер 3221055100:02:001:0569, площею 2,2596 га, номер запису на право власності 27058920, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 649142032210, яка перебуває в оренді Приватного сільськогосподарського підприємства «Колос» на підставі договору оренди землі № 416/214 від 19 липня 2018 року, строк дії договору визначено 10 років до 19 липня 2028 року (а.с. 18-23, 43-45, 48-50, 69-73, 78-80). 17 липня 2018 року [PERSON] зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право приватної власності на земельні ділянки: - кадастровий номер 3221055100:03:004:0015, площею 0,125 га, номер запису на право власності 27069966, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1600058832210; - кадастровий номер 3221055100:03:002:0302, площею 0,4418 га, номер запису на право власності 27066578, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 649146032210, яка перебуває в оренді Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Деренківець» на підставі договору оренди від 01 серпня 2018 року, строк дії договору визначено 10 років до 01 серпня 2028 року, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна та копією договору оренди землі від 01 серпня 2018 року (а.с. 18-23, 53-55, 58-59, 76-77). Відповідно до відомостей, зазначених у даних інформаційних довідках, [PERSON] є громадянином Російської Федерації (а.с. 18-23, 43-45, 48-50, 53-55, 58-59). З інформації, наданої Центральним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області вбачається, що фактів документування паспортом громадянина України, посвідками на постійне або тимчасове проживання на території України громадянина РФ [PERSON] , [INFO] , в ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області не значиться (а.с. 34-36, 63). Згідно з листом Бородянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) № 47724/30.15-23 від 04 травня 2023 року, в ході проведеної перевірки серед первинних та поновлених записів про смерть та даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] , в архіві відділу не виявлено (а.с. 24-26, 62). Бучанська окружна прокуратура Київської області направила до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області лист № 53/1-3070вих-23 від 19 квітня 2023 року з вимогою вжити заходи щодо усунення виявлених порушень, у тому числі в судовому порядку (а.с. 30-33). Відповідно до листів № 10-10-0.6-3379/2-23 від 14 квітня 2023 року та № 10-10-0.6-4069/2-23 від 04 травня 2023 року, Головне управління Держгеокадасту у м. Києві та Київській області повідомило про відсутність коштів на сплату судового збору як причину невжиття заходів щодо конфіскації земельних ділянок, які належать на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 37-39, 40-42). Частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або не належним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. За змістом статей 13 і 14\~Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Відповідно до ст.\~1\~Земельного кодексу\~України земля в Україні є національним багатством і перебуває під особливою охороною держави. Частиною п`ятою статті 22\~Земельного кодексу\~України встановлено, що набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Відповідно до ч. 2 ст.\~81\~Земельного кодексу\~України іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності лише на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. За змістом ч. 3 ст.\~81\~Земельного кодексу\~України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню (ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України). Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав. Пунктом «е» ч. 1 ст. 140 Земельного кодексу України встановлено, що однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Примусове припинення прав на земельну ділянку, відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 143 Земельного кодексу України, здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки. Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. За змістом ч. 1 і 2 ст. 153 Земельного кодексу України власник не\~може бути\~позбавлений права\~власності на\~земельну ділянку,\~крім випадків,\~передбачених цим\~Кодексом та\~іншими законами\~України. У випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами України, допускається викуп земельної ділянки. При цьому власникові земельної ділянки відшкодовується її вартість. Згідно з вимогами п. 10 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України однією з підстав припинення права власності є конфіскація. Якщо з\~підстав,\~що не\~були заборонені\~законом,\~особа набула\~право власності\~на майно,\~яке за\~законом,\~який був\~прийнятий пізніше,\~не може\~їй належати,\~це майно\~має бути\~відчужене власником\~протягом строку,\~встановленого законом. Якщо майно не відчужене власником у встановлені законом строки, це майно з урахуванням його характеру і призначення за рішенням суду на підставі заяви відповідного органу державної влади підлягає примусовому продажу. У разі примусового продажу майна його колишньому власникові передається сума виторгу з вирахуванням витрат, пов`язаних з відчуженням майна (ч. 1 ст. 348 Цивільного кодексу України). Статтею 41 Конституції України встановлено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. У правовому\~висновку,\~викладеному в\~постанові від\~18\~вересня 2013\~року в\~справі №\~6-92\~цс13,\~Верховний Суд\~України вказав,\~що основною\~метою статті\~1\~Першого протоколу\~до Конвенції\~є попередження\~свавільного захоплення\~власності,\~конфіскації,\~експропріації та\~інших порушень\~безперешкодного користування\~своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Таким чином, особа може бути позбавлена її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до сталої практики ЄСПЛ напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Як визначено вище, питання набуття у власність землі в Україні врегульоване нормами Земельного кодексу України; процедура набуття у власність землі іноземцями, а також обмеження, які з цим пов`язані, також чітко визначені даним законодавчим актом, тобто втручання є законним. Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Суспільний інтерес в даному випадку проявляється в тому, що земля є власністю Українського народу, землі сільськогосподарського призначення не можуть бути у власності іноземців, що покликане інтересами національної безпеки. Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. У даному випадку наявна справедлива рівновага між державним (суспільним) інтересом та приватним інтересом власника земельних ділянок, оскільки останній мав достатньо часу для виконання свого обов`язку, однак дотепер земельну ділянку не відчужив, що порушує вимоги земельного законодавства України та потребує невідкладного втручання уповноваженого органу. Чинним законодавством передбачено порядок відшкодування колишньому власнику земельної ділянки її вартості, внаслідок конфіскації та відчуження її уповноваженим органом. Враховуючи викладене, оскільки [PERSON] , будучи іноземним громадянином, впродовж року після набуття права власності з 16 липня 2018 року на земельні ділянки з кадастровими номерами 3221055100:02:001:0489 та 3221055100:02:001:0569, і з 17 липня 2018 року на земельні ділянки з кадастровими номерами 3221055100:03:004:0015 та 3221055100:03:002:0302 не відчужив їх, то суд, задовольняючи позовні вимоги, вважає за необхідне конфіскувати належні відповідачу на праві приватної власності земельні ділянки у власність держави. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 10 736 гривень.

Outcome: approved