Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-29 00:00:00

15 січня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу з [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування заяви [PERSON] посилається на те, що з 2000 по [INFO] вона та [PERSON] проживали однією сім`єю як чоловік та дружина. За вказаний період проживання вони вели спільний побут, мали взаємні права, обов`язки та спільний бюджет, разом вели спільне господарство. Встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу має для заявниці юридичне значення, а саме необхідно для прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Посилаючись на викладене, просила заяву задовольнити. Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 19 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. В судове засідання заявниця не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить розгляд справи провести без участі представника заінтересованої особи. Проти задоволення заяви не заперечує. Оскільки заявниця та представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явилися, тому, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис 348, виданим Барвінківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 09 жовтня 2021 року (а.с.6). Згідно відомостей, що містяться у довідці № 101 від 16 листопада 2021 року, виданої старостою Новомиколоївського старостинського округу Барвінківського виконавчого комітету міської ради Ізюмського району Харківської області, [PERSON] з 2000 року до [INFO] проживала разом з [PERSON] , [INFO] , без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у виді земельної ділянки площею 5,1657 га ріллі, кадастровий номер 6320485000:03:000:0112, розташованої на території Новомиколаївської сільської ради КСП «Дружба», яка належала останньому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХР № 101677, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 194. Заявниця обумовила, що встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років зі спадкодавцем, їй потрібно з метою отримання спадщини на нерухоме майно. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження пояснення заявниці [PERSON] стосовно того, що приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Захаровою Н.В. було надано роз`яснення щодо оформлення вищезазначеної спадщини та постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дій, оскільки їй як спадкоємцю необхідно надати документи, які підтверджують факт проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, та рекомендувала звернутись до суду, що вбачається з постанови про відмову в видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.10). З листа № 37/01-16 від 28 лютого 2024 року, наданого приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області, вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не заводилась. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, яким згідно зі ст.1220 ЦК України є день смерті особи. За змістом положень ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.21 постанови №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. В своє чергу, Конституційний Суд України в п.6 рішення від 3.06.99р. №5-рп/99 також зазначив, що членами сім`ї можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні досліджено письмові пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] , посвідчені 10.02.2022 приватним нотаріусом Ізюмського районного ноитаріальнго округу Харківської обасті Захаровою Н.В., зі змісту яких вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю як подружжя, вели спільне господарство з 2000 року. [PERSON] останнім часом хворів, то [PERSON] його доглядала та після смерті останнього здійснила його поховання . (а. с. 16-21). Суд визнає покази свідків достовірними і приймає їх в якості доказів, оскільки свідки є односельцями заявниці у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи - відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Таким чином судом, достовірно встановлено, що заявниця [PERSON] дійсно проживала з [PERSON] , однією сім`єю з 2000 року по день смерті останнього, тобто до [INFO] , як чоловік та дружина та вели спільне господарство. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи викладене, заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved