Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

Позивач у вересні 2023 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування вказує, що 06.10.1017 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Оболонським районним у місті Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1835. Від шлюбу сторони мають доньку: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17.05.2023 року справа № 756/4642/23, шлюб між сторонами розірвано. Донька [PERSON] , [INFO] зареєстрована і проживає разом з позивачкою, весь час починаючи з травня 2023 року вона знаходиться повністю на утриманні позивачки, відповідач з травня 2023 року не бере участі у її вихованні та утриманні. Позивачка вважає, що аліменти в розмірі 4000 грн. будуть достатніми для гармонійного розвитку дитини, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. щомісячно і до повноліття дитини. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 01.12.2023 року було відкрито спрощене провадження. 29.01.2024 року відповідач подав через систему «Електронний суд» відзив на позовну заяву, в якому вказує, що з позовом не погоджується. Зазначив 02.03.2023 року позивач, без домовленості з ким буде проживати донька [PERSON] , всупереч ч.1 ст. 160 Сімейного кодексу України змінила місце проживання на окреме від відповідача і забрала з собою доньку. Внаслідок того 11.04.2023 року відповідачем було подано позов про розірвання шлюбу до Оболонського районного суду м.Київ, який своїм рішенням по справі 756/4642/23 від 17.05.2023 задовольнив позовні вимоги. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.181 Сімейного кодексу України відповідачем було здійснено спроби домовитись із позивачем щодо участі у виховані та утримані доньки [PERSON] . Однак, зазначає, що позивач таких домовленостей дотримувалась не довго, кожного разу змінювала думку й іноді не йшла на компроміс. Протягом часу, що відповідач живе окремо від доньки, надавав допомогу позивачу для утримання дитини в натурі (речі, одяг, ліки та ін.). Також просить суд звернути увагу на те, що після розлучення із позивачем 18.05.2023 року у відповідача відбувся нервовий зрив, внаслідок якого відповідач має ускладнення зі здоров`ям які перейшли у хронічну форму, через що погіршилась суттєво працездатність відповідача. У зв`язку з вищевикладеним просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, а у разі призначення аліментів: врахувати стан здоров`я відповідача, відсутність доходу та призначити аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з обставин викладених у позові та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився повідомлявся належним чином, подав через систему «Електронний суд» заяву про розгляд без його участі. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі відповідача. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 06.10.1017 року сторони зареєстрували шлюб, який в подальшому було розірвано рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17.05.2023 року . Від шлюбу сторони мають доньку: [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Позивач доводила суду, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Відповідач не надав суду доказів на спростування доводів позивача. В своєму відзиві відповідач посилався на те, що через погіршення стану здоров`я не може отримувати дохід. Разом з тим, суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, доказів того, що йому встановлена група інвалідності суду не надано, а тому у суду відсутні підстави для стягнення аліментів у мінімальному розмірі, як того просить відповідач. З урахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та враховуючи обов`язок обох батьків по утриманню дитини, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. щомісячно починаючи стягнення з 25.09.2023 року і до повноліття дитини. Підстав, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі, в ході судового розгляду не встановлено. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно ст.133, 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 1073 грн. 60 коп. Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved