Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

Позивачка, посилаючись на те, що: -вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 2012 року, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; -сімейне життя з відповідачем у них не склалося; -останній час стосунки між ними з відповідачем поступово погіршились, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення їхніх шлюбних відносин; -кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб; -причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами та поглядами на життя, втратили почуття поваги та любові один до одного, між ними відсутня доброзичлива морально-психологічна атмосфера;\~ -вона постійно працює та заробляє кошти, щоб утримати сім`ю, однак їх стосунки з відповідачем всерівно погіршувались, тому збереження їхньої сім`ї за таких обставин неможливе; -відповідач працює за кордоном, де створив нову сім`ю і зовсім не турбується про їхніх дітей, матеріально їм не допомагає, не цікавиться їх життям та не приймає участі у їх вихованні; -на даний час ведення між ними з відповідачем спільного господарства та шлюбні відносини остаточно припинено; -за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини з відповідачем немає, оскільки як у неї, так і у відповідача, на грунті сімейно-побутових проблем та несумісних поглядів на життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги один до одного, тому вважає, що за таких обставин їхнє спільне життя є неможливим та недоцільним; -примирення з відповідачем не бажає,\~\~\~\~ звернулася до суду з позовом та просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем; визначити місце проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з нею. 22 листопада 2023 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із заявою /а.с.16/, в якій просила: позовну вимогу в частині визначення місця проживання неповнолітніх дітей залишити без розгляду. 29 січня 2024 року позивачка [PERSON] подала до суду заяву /а.с.22/, згідно якої позовну вимогу в частині розірвання шлюбу підтримала та просила розглянути справу в її відсутність. Ухвалою Хустського районного суду від 7 березня 2024 року позовну заяву в частині позовної вимоги про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, - залишено без розгляду.\~ Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи в його відсутність від відповідача до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо розглянути в відсутність позивачки та відповідача, без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 30 жовтня 2012 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей та свідоцтвом про шлюб /а.с.6,8,11/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України: суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. У своєму позові позивачка посилається на те, що: -сімейне життя з відповідачем у них не склалося; -останній час стосунки між ними з відповідачем поступово погіршились, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення їхніх шлюбних відносин; -кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб; -причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами та поглядами на життя, втратили почуття поваги та любові один до одного, між ними відсутня доброзичлива морально-психологічна атмосфера;\~ -вона постійно працює та заробляє кошти, щоб утримати сім`ю, однак їх стосунки з відповідачем всерівно погіршувались, тому збереження їхньої сім`ї за таких обставин неможливе; -відповідач працює за кордоном, де створив нову сім`ю і зовсім не турбується про їхніх дітей, матеріально їм не допомагає, не цікавиться їх життям та не приймає участі у їх вихованні; -на даний час ведення між ними з відповідачем спільного господарства та шлюбні відносини остаточно припинено; -за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини з відповідачем немає, оскільки як у неї, так і у відповідача, на грунті сімейно-побутових проблем та несумісних поглядів на життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги один до одного, тому вважає, що за таких обставин їхнє спільне життя є неможливим та недоцільним; -примирення з відповідачем не бажає. Відповідач відзиву на позов до суду не надав, тобто не надав суду ніяких доказів того, що їх з позивачкою спільне життя та збереження шлюбу можливе, а розірвання шлюбу буде суперечити його інтересам, що має істотне значення. З огляду на встановлене суд дійшов висновку, що ніяких підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, оскільки шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони примиритися не бажають, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Суд вважає, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки. Спору про місце проживання неповнолітніх дітей та про спільно нажите майно сторони не заявляють. Згідно квитанції до платіжної інструкції №4791610029 від 16 листопада 2023 року /а.с.1/ - позивачка при зверненні до суду сплатила документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1073грн.60коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved