Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач 30.01.2024 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 44648,55 грн. \~ \~ \~ \~Позов обґрунтовував тим, що 04.02.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем укладений договір № 2900874 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронному форматі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За цим договором кредитор надав відповідачу кредит у розмірі 9000 грн на строк 360 днів зі сплатою 1,99 % в день від суми кредиту, а позичальник зобов`язався погасити заборгованість за кредитом та сплатити відсотки. Загальна вартість кредиту складає 70789,50 грн (9000 грн тіла кредиту + 61789,50 грн відсотків). 19.07.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та позивачем ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладений договір факторингу № 19072023, відповідно до якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2900874 у розмірі 44648,55 грн, що складається з 9000 грн заборгованості за тілом кредиту, 35648,55 грн заборгованості за відсотками. Просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у позовній заяві просив справу розглянути в його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач не з`явився у судове засідання, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою в установленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Установлено, що 04.02.2022 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідач [PERSON] уклали договір № 2900874 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронному форматі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (а.с.7-15). За цим договором кредитор надав відповідачу кредит у розмірі 9000 грн на строк 360 днів зі сплатою 1,99 % в день від суми кредиту, а позичальник зобов`язався погасити заборгованість за кредитом та сплатити відсотки. Сторони договору погодили, що загальна вартість кредиту згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.16) складає 70789,50 грн (9000 грн тіла кредиту + 61789,50 грн відсотків). У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором станом на 19.07.2023 р. утворилася заборгованість у розмірі 44648,55 грн, що складається з 9000 грн заборгованості за тілом кредиту, 35648,55 грн заборгованості за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.25). 19.07.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та позивачем ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладений договір факторингу № 19072023, відповідно до якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2900874 у розмірі 44648,55 грн, що складається з 9000 грн заборгованості за тілом кредиту, 35648,55 грн заборгованості за відсотками (а.с.20-24). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Стаття 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків та оформлена в електронній формі. Частина 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12\~цього Закону\~(у\~редакції,\~чинній на\~час укладення\~кредитного договору)\~визначено,\~що якщо\~відповідно до\~акта цивільного\~законодавства або\~за домовленістю\~сторін електронний\~правочин має\~бути підписаний\~сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частина 1 ст. 514 ЦК України передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. Суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 44648,55 грн, що складається з 9000 грн заборгованості за тілом кредиту, 35648,55 грн заборгованості за відсотками. З урахуванням вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн (а.с.2). \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, відповідно до ст. 207, 512, 514, 526, 639, 1046, 1048, 1049, 1054, 1077 ЦК України, ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію»,

Outcome: approved