Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін [PERSON] (позивачка) подала до суду позовну заяву до Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області (відповідач-1) та до [PERSON] (співвідповідач), в якій з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить суд: встановити факт вступу в управління та володіння спадковим майном [PERSON] спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , шляхом постійного проживання разом із спадкоємцем; визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку загальною площею 1,6899 га., яка виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Кустинської сільської ради, в порядку спадкування, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, зокрема, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складалася зокрема із земельної ділянки, площею 1, 6899 га, яка виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Кустинської сільської ради. [PERSON] по день смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] , разом з ним по день смерті були зареєстровані: [PERSON] (дружина) та [PERSON] (дочка). При зверненні до нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, оскільки державний акт, виданий після смерті спадкодавця не може бути підставою для видачі свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується листом від 12.01.2022. Відповідачі правом на подання відзиву не скористались. У судове засідання сторони участі уповноважених представників не забезпечили. Заяви та клопотання учасників справи 07.11.2023 позивачкою подано заяву про уточнення позовних вимог(а.с.37). 12.12.2023 селищним головою Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області на розгляд суду подано заяву про розгляд справи без участі їх представника(а.с.44). 14.12.2023 представником позивачки - адвокатом Сопронюком Г. на розгляд суду подано заяву про залучення до участі у справі у якості співвідповідача доньку позивачки - [PERSON] (а.с.46). 11.01.2024 відповідачкою [PERSON] подано заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує щодо задоволення позовних вимог(а.с.52). 15.01.2024 представником позивачки, адвокатом Сопронюком Г.М., подано заяву про уточнення (збільшення) позовних вимог(а.с.50). Процесуальні дії суду у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 26.10.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків (а.с.33-34). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області 08.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.39). Ухвалою підготовчого засідання від 14.12.2023 розгляд справи відкладено на 16.01.2024 та залучено до участі у справі у якості співвідповідачки [PERSON] (а.с.48). Ухвалою судді від 16.01.2024 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.57). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу заявлених вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що заява підлягає до задоволення повністю, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини 18.07.1988 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №4. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.22). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.11.1994, [PERSON] помер [INFO] , у с. Руденко Радехівського району Львівської області(а.с.7). З копії довідки, виданої Кустинським старостинським округом встановлено, що [PERSON] до дня смерті [INFO] , був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] , разом з ним проживали та були зареєстровані: [PERSON] (дружина) та [PERSON] (дочка). Після смерті [PERSON] фактично вступила в управління та володіння майном дружина [PERSON] . Дані земельної ділянки згідно акту серії ІІІ-ЛВ № 092085 від 10.03.2000 виділені на публічній карті (а.с.19). Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №092085, виданого на підставі розпорядження голови Радехівської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 5 травня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №5431, [PERSON] є власником земельної ділянки, загальною площею 1,6899 га, які розташовані на території с. Руденко Кустинської сільської ради та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказане підтверджується також і витягом із книги записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю та витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-12000148020023, за №НВ-7300005082023 та за №НВ-5300014832023(а.с.9-11,13-14, 16-17,23). Згідно витягу № НВ-9912415862023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок нормативна грошова оцінка земельної ділянки 4623982200:07:000:0699 станом на 20.02.2023 становить 7 623,94 грн (а.с.12). Згідно витягу № НВ-9912415522023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок нормативна грошова оцінка земельної ділянки 4623982200:04:000:9878 станом на 20.02.2023 становить 7 585 грн (а.с.15). Згідно витягу № НВ-9912415522023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок нормативна грошова оцінка земельної ділянки 4623982200:07:000:0700 станом на 23.02.2023 становить 7 409,84 грн (а.с.18). З копії листа в.о. завідувача Радехіської державної нотаріальної контори вбачається що видати свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Кустинської сільської ради Радехівського району Львівської області, і належать гр. [PERSON] , який помер [INFO] немає підстав, так як Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІІ|-ЛВ №0092085, виданий на підставі розпорядження голови Радехівської райдержадміністрації від 05 травня 1999 року № 224, зареєстрований 10 березня 2000 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №5431, тобто після його смерті, а відповідно до ст.9 Цивільного кодексу УРСР, що був чиним на той час, правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється зі смертю (а.с.20). Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №67913220 від 22.12.2021 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.21). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на спадкування і неможливістю реалізації цього права через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (даної - ЦК УРСР), Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та Цивільний процесуальний кодекс України (далі ЦПК України). Так, частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення факту. Водночас, нормою частини 2 цієї статті ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Норми статей 293 та 294 ЦПК України, визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, зокрема, встановлення факту родинних відносин та визначають обсяг суб`єктивних прав і юридичних обов`язків, якими наділені сторони у цих правовідносинах. Окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм процесуального закону, суд зважає на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 (далі - Постанова Пленуму ВСУ). Так, у пункті 1 Постанови Пленуму ВСУ звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 16 постанови звернуто увагу на те, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію. Так, згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Так, відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Нормою статті 527 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Спадкоємцями за законом є особи, які входять у першу та другу черги спадкоємців за законом (статті 529, 530 ЦК УРСР), утриманці (стаття 531 ЦК УРСР), усиновлені та усиновителі (стаття 532 ЦК УРСР). Згідно з приписами частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Застосовані судом норми права регулюють вищенаведені спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви Судом, на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що [PERSON] до дня смерті - [INFO] , був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , разом з ним проживали і були зареєстровані дружина [PERSON] та дочка [PERSON] . [PERSON] (дружина) шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , однак не оформила свої спадкові права. Таким чином, суд доходить переконання про наявність достатніх обґрунтованих підстав вважати, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Ці обставини повністю підтверджуються безпосередньо дослідженими судом доказами, які відповідають критеріям належності та допустимості, у своїй сукупності зібрані у справі докази є достатніми для прийняття рішення та сумнівів у своїй достовірності не викликають. Однак, позивачка позбавлена можливості юридично оформити право на спадкове майно у визначений законом спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІІ|-ЛВ №0092085 виданий після смерті спадкодавця - [PERSON] . Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] (право на земельну частку/пай) не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом. З огляду на обґрунтованість та підставність заявлених вимог, суд вважає, що позов необхідно задовольнити повністю. На підставі статей 525, 529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, пунктів 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved