Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

29 січня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолінього сина, у якій позивачка просить з [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] у розмірі 1/4 з усіх видів доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, тобто, до [INFO] . За результатами автоматизованого розподілу справа була передана на розгляд судді Косіциній В.В. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2025 року провадження у справі відкрито. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачеві надано 15-ти денний строк з моменту отримання копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 12 березня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] , у якій вона просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення по справі не заперечує. Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. [PERSON] та [PERSON] перебувалу шлюбі, зареєстрованому 13 травня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №773, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.13). Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06.03.2024 року у справі №522/1324/24, шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. За період шлюбу у подружжя народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , актовий запис про народження №220 від 11.03.2015 року (а.с.14). Відповідно до статті 51 Конституції України, Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд додатково зазначає, що відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Це означає, що той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Враховуючи зазначене, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви, стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 від усіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з моменту звернення до суду, тобто, з 29.01.2024 року до моменту досягнення дитиною повноліття, тобто, до [INFO] . Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тому, суд доходить до висновку про наявність підстав для негайного виконання рішення задля належного забезпечення прав та свобод дитини в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved