Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

08.12.2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано. Від подружнього життя мають доньку [PERSON] , яка проживає з позивачем. До повноліття дитини відповідач сплачував аліменти на її утримання. На даний час донька навчається в учбовому закладі, є студенткою другого курсу, денної форми навчання та потребує матеріальної допомоги, яку, як зазначає позивач вона самостійно забезпечити не може. Відповідач матеріальної допомоги не надає, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання дитини в розмірі частини його заробітку і до закінчення донькою навчання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.01.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в судове засідання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві та просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач проти стягнення з нього аліментів на навчання доньки не заперечував, проте просив зменшити розмір аліментів заявлених позивачем до стягнення, посилаючись на те, що за рішення суду з нього стягувались аліменти на утримання доньки [PERSON] та доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини його заробітку. Стягнення аліментів на доньку [PERSON] припинились у зв`язку з її повноліттям. Крім того, він сплачує аліменти за судовим наказом на дитину від попереднього шлюбу. В судове засідання третя особа не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву в якій позов просила задовольнити, справу розглянути в її відсутність. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 22.11.2005 року Відділом РАЦС Фастівського МРУЮ Київської області, актовий запис № 494. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 24.06.2015 року Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Фастівського МРУЮ у Київській області, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до довідки ТОВ «Шелтер Інвест» від 15.11.2023 року № 78, [PERSON] проживає в гуртожитку заводу за адресою: [ADDRESS] з 1982 року по теперішній час. Дочка [PERSON] , 2005 р.н. перебуває на утримані матері. Як вбачається з довідки Білоцерківського національного аграрного університету від 18.09.2023 року № 049, [PERSON] , дійсно є студентом ІІ курсу соціально-гуманітарного факультету, денної форми навчання, за спеціальністю «Психологія». Термін навчання з 01.09.2022 - 30.06.2026. Навчання здійснюється за контрактом без отримання стипендії. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Частинами першою та третьою статті 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно роз`яснень, наведених в п. 17, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 141 СК України визначено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини не залежно від того, чи перебувають вони у шлюбі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Заявляючи вимоги про стягнення аліментів щомісяця в розмірі частини доходу відповідача на навчання доньки, позивач зазначила, що донька [PERSON] перебуває на її утриманні, постійно проживає з нею. Зі свого боку позивач прикладає усі зусилля для забезпечення потреб доньки, але це не дозволяє повністю забезпечити та задовольнити її потреби на її повноцінне харчування, на одяг, на оздоровчий відпочинок та інше. Крім того, на її утриманні знаходиться ще двоє неповнолітніх дітей. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.06.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 30 травня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття. 27.07.2018 року Андрушівським районним судом Житомирської області видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не ббільше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 06.07.2018 року та закінчуючи до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки про утримані аліменти, [PERSON] працює у Виробничий підрозділ «Вагонна дільниця ст. Київ-Пасажирський» Філії «Пасажирська компанія», сукупний дохід за січень 2023 року по січень 2024 року (розмір заробітної плати, належний до виплати) становить 98983,21 грн, відсоток утримання аліментів становить 25,00 % та 33,30 %, сума перерахованих аліментів стягувачу складає 119579,46 грн. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішенні спору суд виходить з засад рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, а саме, що кожен з подружжя рівною мірою несе обов`язки по її утриманню і повинен їх виконувати, а тому суд вважає правильним і справедливим покладення обов`язку по утриманню дитини в рівних долях на кожного з батьків. За таких обставин, суд вважає позов частково обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, визначаючи розмір аліментів в розмірі 1/6 частини заробітку відповідача на утримання дитини на період її навчання, оскільки відповідач хоч і офіційно працевлаштований, проте має іншу дитину на утримання якої сплачує аліменти, сукупний розмір утриманих аліментів становить більше 50 відсотків його заробітної плати, відповідно не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання доньки на період її навчання в розмірі заявленому позивачем до стягнення. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За подання позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 1073,60 гривень. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць суд допускає до негайного виконання відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: partial