Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , третя особа: Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачкою познайомився в 2016 році, з якою стали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство. [INFO] у сторін народилася спільна дитина - [PERSON] , яку відповідачка записала на себе. В 2020 році позивач та відповідач уклали шлюб, який в жовтні 2022 року було розірвано Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за спільною заявою. 25 жовтня 2023 року сторони вдруге зареєстрували шлюб. Однак, у зв`язку з такими нестійкими сімейними відносинами, питання реєстрації народження доньки залишилося не вирішеним. Згодом дружина змінила місце проживання і переїхала проживати на іншу адресу. З метою захисту свого права, як батька, на побачення із своєю донькою, для того що б в подальшому, у разі виникнення нових складнощів у відносинах з дружиною, брати участь в вихованні спільної доньки, позивач вирішив звернутися до суду. Відповідачка відмовляється добровільно, в позасудовому порядку, подавати заяву про реєстрацію його як батька до органу державної реєстрації актів цивільного стану, через що позивач змушений звертатися до суду з позовом про визнання батьківства над [PERSON] . Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2023 року у зазначеній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 28 грудня 2023 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника позивача - адвоката Чепурнова В.І., надійшла уточнена позовна заява про визнання батьківства. Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2024 року закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без фіксації процесу технічними засобами, за наявними матеріалами справи та без участі позивача та його представника, наполягаючи на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, визнаючи позов та не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надав суду письмове клопотання в якому просив проводити розгляд справи за його відсутності та повідомив про відсутність заперечень проти позову. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що у сторін [INFO] народилась спільна дитина - [PERSON] , про що Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено актовий запис №1012. У графі батько зазначений [PERSON] , у графі мати - [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері (а.с. 11). На момент народження дитини сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі. 08 серпня 2020 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що зроблено відповідний актовий запис № 324. Після державної реєстрації шлюбу дружина змінила прізвища на « [PERSON] »(а.с. 9). Згідно тексту позову, позивач зазначив, що в жовтні 2022 року після повномасштабного вторгнення в Україну шлюб між сторонами було розірвано Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за їх спільною заявою. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] (позивач у справі) та [PERSON] (відповідач у справі) 25 жовтня 2023 року повторно зареєстрували шлюб, актовий запис № 911. (а.с. 10). Згідно ст.122 Сімейного Кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно ст.133 Сімейного Кодексу України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Згідно з вимогами ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до вимог ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно з вимогами ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. За положеннями ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Судом при дослідженні матеріалів справи встановлено, що запис про батька дитини [PERSON] у Книзі реєстрації народжень зроблений за прізвищем відповідачки « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно 25.10.2023 року Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому вказано, що [PERSON] народилася [INFO] у м. Кривому Розі Дніпропетровської області; батьками дитини є громадянин України [PERSON] і громадянка України [PERSON] . Тобто, реєстрація дитини в органах реєстрації актів цивільного стану здійснена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодекс) України, - запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проведений за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по-батькові батька дитини записані за її вказівкою. Крім того зазначена обставина не оспорюється позивачем. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні» затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідачка визнала позов. Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, а тому дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи відсутність висловленого позивачем бажання стягнути з відповідача судовий збір у відповідності до ст.13, 141 ЦПК України, суд відносить його на рахунок позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved