Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 22.08.2019 в розмірі 509618,79 грн, що складається із заборгованості за кредитом 424 803,89грн. та 84814,90 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом,\~вказуючи,\~що 22.08.2019 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк", та відповідачем укладено кредитний договір б/н, відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому відповідач, ознайомився із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 22.09.2021 р., отримав карту типу: Преміальна картка World Elite (кредитний ліміт до 400 000 грн). Інформація щодо встановлення та зміни розміру кредитного ліміту підтверджується довідкою про зміну кредитування та обслуговування картрахунку. Сторони визначили, що договір складається з анкети-заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифів. Відповідач ознайомлений із Умовами та Правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді (Витяг із Умов та правил надання банківських послуг). Відносини між банком та клієнтом, що регулюються Договором можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом погодження, тобто обмінну інформацією по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком). Проте позичальник не дотримується умов кредитного договору, не сплачує кредит, проценти за користування ним у розмірі та порядку, визначеному договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 07.07.2023 року має заборгованість у розмірі 509\~618,79 грн., у тому числі заборгованість за тілом кредиту у сумі 424 803,89 грн., заборгованість за простроченими відсотками у сумі 384 814,90 грн. З цих підстав АТ КБ "ПриватБанк" просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 22.08.2019 року у сумі 509\~618грн. 79 коп. Ухвалою суду від 01.09.2023 справу прийнято до свого провадження та відкрито в порядку загального позовного провадження, відповідачу надано строк протягом 15 днів з дня отримання копії цієї ухвали та позову з додатками на подання відзиву на позов. \~ \~ \~ \~Копію цієї ухвали, позовної заяви та доданих до неї документів надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням за його зареєстрованим місцем проживання та отримано відповідачем. Представник позивача надав заяву про те, що не заперечує проти заочного розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення заочного рішення судом. Відповідач в судове засідання до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. Відзиву на позовну заяву не надав. Повістки, направлені відповідачу повертаються до суду іх відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до постанови КЦС ВС від 01.12.2023 № 591/4832/22 (61-10261св23) -довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутністю за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.\~ \~ \~ \~ 22.08.2019 [PERSON] було заповнено та підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк». З тексту даної анкети-заяви вбачається, що [PERSON] висловила свою згоду на те, що дана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. У анкеті-заяві позичальника від 22.08.2019 процентна ставка не зазначена. Разом з тим, 22 вересня 2021 року\~\~ [PERSON] підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, де сторони погодили, що процентна ставка становить 36% річних. 22.09.2021 відповідач [PERSON] підписав Паспорт споживчого кредиту. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку, на яку йому встановлено кредитний ліміт. Відповідно до положень постанови Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/564/18 доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Пунктом 5.6 Положення про організацію оперативної діяльності у банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписка з особового рахунку клієнта є первинним документом та підтвердженням виконаних за день операцій. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Згідно з довідкою наданою АТ КБ «Приватбанк», зазначено, що між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір б/н, за яким було надано наступні кредитні картки: - \~ \~ \~ \~№ [NUMBER] дата відкриття 11.09.2018 термін дії до 09/22 тип картки MasterCard World Elite, - \~ \~ \~ \~№ [NUMBER] дата відкриття 02.10.2018 термін дії до 09/22 тип картки MasterCard World Elite, - \~ \~ \~ \~№ [NUMBER] дата відкриття 27.05.2019 термін дії до 05/23 тип картки MasterCard World Elite, - \~ \~ \~ \~№ [NUMBER] дата відкриття 19.09.2019 термін дії до 08/22 тип картки MasterCard World Elite, - \~ \~ \~ \~№ [NUMBER] дата відкриття 05.11.2019 термін дії до 02/20 тип картки Visa Platinum, - \~ \~ \~ \~№ [NUMBER] дата відкриття 22.11.2019 термін дії до 11/22 тип картки MasterCard World Elite, - \~ \~ \~ \~№ [NUMBER] дата відкриття 30.03.2021 термін дії до 03/23 MasterCard Platinum, - \~ \~ \~ \~№ [NUMBER] дата відкриття 22.09.2021 термін дії до 08/24 тип картки MasterCard World Elite. (а.с.15). З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки [PERSON] вбачається, що кредитний ліміт 10.09.2019 встановлений у розмірі 400\~000грн., 27.12.2022 зменшений кредитний ліміт до 0,00грн. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Відповідно до виписки за договором №б/н за період 11.09.2018 по 10.07.2023 вбачається, що витрати по рахунку становлять 11\~990\~053,61 грн, надходження\~11\~480\~434,82 грн., баланс на кінець періоду -509\~618,79 грн. І з цієї виписки слідує, що [PERSON] отримував банківські кошти та користувася ними, періодично погашаючи заборгованість (а.с.69-124). До кредитного договору банк додав також Витяг з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті https://privatbank.ua, на яких відсутній підпис [PERSON] про ознайомлення з ними під час укладання кредитного договору, та паспорт споживчого кредиту від 22.09.2021. АТ КБ \~ПриватБанк свої \~зобов`язання\~ за Договором\~виконав у\~повному обсязі,\~а саме\~надав відповідачу\~можливість розпоряджатися\~кредитними коштами. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує. Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в\~ст. 3 Цивільного кодексу України. Відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в\~статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Відповідно до ч 1, 2 ст.\~202 ЦК Україниправочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ч 1, 2 ст.\~207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст.\~628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Як передбачено ч. 1ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторонапідприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Із положень ч. 1ст.634 ЦК України\~слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, є фінансовою послугою (п. 6 ч. 1\~ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року №2664-ІІІ) Відповідно до ч. 1 ст.6 цього Закону\~(в редакції на час виникнення спірних правовідносин) фінансові послуги відповідно до положень цього\~Закону\~надаються суб`єктами підприємницької діяльності на підставі договору. Договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити: 1) назву документа; 2)назву, адресу та реквізити суб`єкта підприємницької діяльності; 3)прізвище, ім`я і побатькові фізичної особи, яка отримує фінансові послуги, та її адресу; 4)найменування, місцезнаходження юридичної особи; 5) найменування фінансової операції; 6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; 7) строк дії договору; 8) порядок зміни і припинення дії договору; 9) права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; 10) інші умови за згодою сторін; 11) підписи сторін. Положеннями ч. 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч 1, 2ст.1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. В силу ч. 1 ст.\~526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Верховний Суд у власній постанові від 07 квітня 2021 року у справі № 478/300/ 19 зауважив, що під схваленням правочину можуть розумітися будь-які дії, спрямовані на виконання укладеного правочину, у тому числі приймання майна для використання, реалізація інших прав та обов`язків відповідно до укладеного правочину ( узятих учасниками правовідносин на себе конкретно визначених зобов`язань ). Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевказані норми матеріального та процесуального права і оцінивши у відповідності до вимогст. 89 ЦПК України надані Банком письмові докази: розрахунки заборгованості за кредитним договором та копії: Анкети Заяви від 22.09.2021, паспорту споживчого кредиту від 22.09.2021, виписки за договором б/н за період 11.09.2018 по 10.07.2023, довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] і довідки про видачу відповідачу кредитних карт по кредитному договору, суд вважає доведеними факт укладення 22.08.2019 року кредитного договору між [PERSON] і АТ КБ «ПриватБанк» і факт не виконання належним чином позичальником своїх кредитних зобов`язань. Згідно з наданим банком розрахунком, у [PERSON] за вказаним кредитним договором б/н від 22.08.2019 станом на 07.07.2023 виникла заборгованість у сумі 509618,79 грн, що складається із заборгованості за кредитом 424 803,89грн. та 84814,90 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом. Наявність заборгованості з повернення тіла кредиту підтверджується розрахунком представника позивача та випискою з особового карткового рахунку відповідача [PERSON] , які останнім не спростовані. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, на підставі частини другої\~статті 530 ЦК України\~\~АТ КБ «Приватбанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Вказана позиція цілком узгоджується з позицією Великої палати Верховного Суду України, викладеної у постанові від 03.07.2019 р. (провадження 14-131цс19). Щодо стягнення з відповідача нарахованої суми процентів у розмірі 84\~814,90 грн., суд зазначає таке. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22 серпня 2019 року між банком та\~\~ [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання заяви про приєднання\~до Умов та Правил надання послуг, а також Тарифів банку у Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк». Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк\~або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. За змістом статті 1056-1ЦКУкраїни в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з вказаним договором,\~\~ [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 400 000,00 грн, який в подальшому 27.12.2022 було зменшено більшено до 0,00 грн. З довідки Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» вбачається, що за вказаним договором\~\~ [PERSON] надано кредитну картку № [NUMBER] \~дата відкриття\~11.09.2018\~термін дії\~до 09/22\~тип картки\~MasterCard\~World\~Elite,\~яза згодом\~неодноразово перевипускалась,\~останній раз\~до серпня\~2024 року. Також, 22 вересня 2021 року\~\~ [PERSON] \~підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій зазначено: тип кредиту\~відновлювальна кредитна лінія шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці; сума/ліміт кредиту\~до 200 000,00 грн, до 800 000,00 грн; строк договору, місяців\~12 з пролонгацією; мета отримання кредиту\~споживчі потреби; процентна ставка 36% річних; тип процентної ставки\~фіксована; порядок повернення кредиту\~договірного списання з рахунку клієнта, в тому числі за рахунок кредитного ліміту в розмірі процентів, які підлягають сплаті за цим договором, 1-го числа календарного, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта; шляхом внесення клієнта коштів в розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежу\~7% від заборгованості, але не менше 100,00 грн, щомісячно; 10% від заборгованості, але не менше 100,00 грн, щомісячно\~у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення; пеня\~у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання; штрафи за прострочення платежів більш ніж 30 днів\~немає; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту\~72% (а.с.18-29). Із розрахунку заборгованості за договором № б/н від 22 серпня 2019 року вбачається, що станом на 07 липня 2023 року\~\~ [PERSON] має заборгованість в розмірі 509618,79 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 424 803,89 грн, заборгованості за простроченими відсотками\~84814,90 грн. Обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 22 серпня 2019 року, позивач посилався на заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг та паспорт споживчого кредиту, які були підписані\~\~ [PERSON] 22 вересня 2021 року. Як вбачається з заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 22 вересня 2021 року сторони погодили, що процентна ставка становить 36% річних. Тобто, сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами. Тому, наявні правові підстави для стягнення не тільки тіла кредиту, а також заборгованості за простроченими відсотками. Вказаний висновок узгоджується із правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №136/840/17 (провадження № 61-2518св18). Як вбачається з паспорту споживчого кредиту від 22 вересня 2021 року сторони погодили, що процентна ставка у пільговий період\~0,00001% річних; процентна ставка поза межами пільгового періоду - 42% річних. Тобто, сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами. Тому, наявні правові підстави для стягнення не тільки тіла кредиту, а також заборгованості за простроченими відсотками. Матеріали справи свідчать про те, що строк кредитної картки, який співпадає із строком дії кредитного договору, закінчується у серпні 2024 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості, нарахування відсотків на кредит проводилося до 07 липня 2023 року. З розрахунку заборгованості вбачається, що розмір заборгованості за відсотками становить 84\~814,90 грн. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеному статтею 13 ЦПК України, саме відповідач як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами, визначає докази, якими підтверджуються його заперечення проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. Правом на подання відзиву на позовну заяву банку, у якому [PERSON] міг би викласти за наявності свої заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими він не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права, відповідач не скористався, ним не оспорювався і, наразі, й на даний час не оспорюється факт отримання кредитних коштів, а також розмір розрахованої позикодавцем заборгованості. Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами ураховується стандарт доказування «більшої вірогідності». Відповідачем у цій справі не спростовано розмір наявної у нього заборгованості, заявлений до стягнення позивачем, тому висновки суду про недоведеність вимог у частині розміру заборгованості по відсотках є, як уже зазначалося, необґрунтованими. За тих обставин, що кредитні кошти використовувалися відповідачем під час здійснення операцій з використанням відповідної банківської картки, з умовами щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами він погодився, проте фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повертає, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі та стягнення в примусовому порядку з відповідача суми заборгованості за кредитом у розмірі 424 803,89 грн, заборгованості за простроченими відсотками\~84814,90 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених вимог. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 7644,28 грн., оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому стягненню з відповідача підлягає сплачений судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved