Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

20 жовтня 2023 року позивач [PERSON] звернулася до Згурівського районного суду Київської області з позовом, в якому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини: дочки [PERSON] , [INFO] , стягнути з відповідача на її користь витрати по оплаті судового збору. 29 грудня 2023 року позивач [PERSON] подала заяву про збільшення позовних вимог, а саме, додатково просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки від його доходу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з [PERSON] вступили в шлюб 31.01.2015. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 20.11.2017 шлюб між ними розірвано. Фактично шлюбні стосунки було припинено з 2015 року. Вони з відповідачем проживали окремо, дочка проживала з нею. Спорів щодо місця проживання дитини між ними не було. Відповідач залишив деякі свої речі за місцем проживання її батьків та іноді там з`являвся. Відповідач просив її написати розписку, що вона відмовляється від аліментів. Увесь цей час відповідач життям дитини не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з нею та брати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дочка не пам`ятає батька та не має до нього ніяких почуттів, оскільки жодного разу його не бачила, ніколи про нього не питала. З 2020 року вони з дочкою переїхали на постійне місце проживання по [ADDRESS] . Дочці забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. На даний час вона перебуває у шлюбі з [PERSON] і змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Між нею, дочкою та її чоловіком склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини. Дитині вчасно проведені профілактичні щеплення, проводились регулярні амбулаторні огляди, стан здоров`я задовільний, незважаючи на те, що вона іноді хворіє. Нагляд за станом здоров`я дитини здійснює вона - мати. Батько в цій сфері життя дитини участі не бере. Ухвалою суду від 29.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, учасникам справи визначено строки для подання заяв по суті справи, задоволено клопотання позивача. 30 січня 2024 року, на виконання ухвали суду від 29.12.2023, орган опіки та піклування Згурівської селищної ради надав суду Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої доньки [PERSON] , затверджений рішенням виконавчого комітету Згурівської селищної ради від 29.01.2024. Ухвалою суду від 12.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] надала пояснення аналогічні тим, що зазначені в позовній заяві, просила позов задовольнити повністю з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Додатково пояснила, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, ніяких перешкод для спілкування з дитиною у нього не має, він свідомо нехтує своїми обов`язками. Вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог п. 19 Перехідних положень ЦПК України та частини першої статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень). Відповідач про причини неявки в судові засідання суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов до суду не подав. Представник третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Згурівської селищної ради, як органу опіки і піклування, [PERSON] в судовому засідання пояснив, що Згурівською селищною радою як органом опіки та піклування вивчалось питання виконання батьківських обов`язків [PERSON] . Враховуючи протокол комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Згурівської селищгної ради, виконавчий комітет як орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити його батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] . Проти заочного розгляду справи не заперечував. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. З досліджених письмових доказів у справі встановлено, що батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати) (а.с. 9 - копія свідоцтва про народження). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 31.01.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Згурівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 3, розірвано на підставі заочного рішення Згурівського районного суду Київської області від 21.11.2017 у справі № 365/678/17, номер провадження 2/365/411/17, яке набрало законної сили 02.12.2017. Згідно з рішенням суду дочку [PERSON] , [INFO] , залишено на утриманні та вихованні до її повноліття з матір`ю [PERSON] (а.с. 10-12 - копія рішення). З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03.10.2020 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 03.10.2020. Прізвище чоловіка після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] , дружини - [PERSON] (а.с. 13). Позивач [PERSON] та дочка [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8 - копія витягу з реєстру територіальної громади, а.с. 14 - витяг № 1025 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб). Згідно з актом обстеження № 230 від 19.10.2023 щодо фактичного проживання в житловому будинку [ADDRESS] встановлено, що фактично за даною адресою проживають: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). Згідно з довідкою Опорного загальноосвітнього навчального закладу Згурівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Згурівської селищної ради Броварського району Київської області від 19.10.2023 № 102 [PERSON] , [INFO] , навчається в ОЗНЗ Згурівська ЗОШ. За ввесь час навчання батько - [PERSON] не брав участі у шкільному житті дитини: не відвідував батьківські збори, успішністю [PERSON] не цікавився (а.с. 16). Рішенням Виконавчого комітету Згурівської селищної ради від 29.01.2024 № 24 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої доньки [PERSON] . У висновку зазначається, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] . Місце реєстрації та проживання [PERSON] : [ADDRESS] . Впродовж останніх семи років [PERSON] неналежним чином виконував свої батьківські обов`язки щодо малолітньої доньки [PERSON] : не цікавився життям дитини, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися із донькою та брати участь у її вихованні, не підтримував [PERSON] ні матеріально, ні морально. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 22.01.2024 на даний час вихованням та утриманням [PERSON] займаються її мати [PERSON] та вітчим [PERSON] . Для дитини створено належні умови для проживання, навчання та розвитку. Дитина має власну кімнату, облаштовану відповідно до віку та її потреб. [PERSON] забезпечена сезонним одягом та взуттям, відповідно до віку та розміру дівчинки, продуктами харчування та канцелярським приладдям, засобами особистої гігієни та миючими засобами, дитячою літературою та іграшками. [PERSON] без поважних причин не виконує батьківські обов`язки щодо своєї доньки [PERSON] , не створив належних умов для її проживання, не утримує доньку, не цікавиться її життям та здоров`ям, проживає окремо від дитини, що є підставою для позбавлення батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] (а.с. 40-42 - рішення, висновок). Згідно зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В силу положень п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Верховний Суд у своїх постановах неодноразово підкреслював, що тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках у разі доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Ухвалюючи рішення про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав, суд виходить з того, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідає інтересам його дитини [PERSON] . Судом не встановлені поважні причини невиконання батьківських обов`язків відповідачем. За даних обставин суд не вбачає іншого шляху забезпечення інтересів дитини, окрім як розірвання їхніх сімейних зв`язків з батьком. Суд вважає за необхідне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. В силу ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України та п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо (ч. 3 ст. 19 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дочки. Малолітня [PERSON] перебуває на повному матеріальному утриманні матері - [PERSON] . Відомості щодо стану здоров`я та матеріального становища відповідача [PERSON] , наявності чи відсутності на його утриманні інших осіб у суду відсутні. Позивач [PERSON] з 25.09.2023 по 21.12.2023 працювала продавцем продовольчих товарів у ФОП [PERSON] та отримала сукупний дохід у розмірі 23429,66 грн (а.с. 45, 56 - довідки). Починаючи з 22.12.2023 позивач [PERSON] працює у ФОП [PERSON] та за період з 22.12.2023 по 31.01.2024 отримала сукупний дохід у розмірі 9675,60 грн (а.с. 55 - довідка). Позивач [PERSON] заявила вимогу щодо стягнення аліментів у розмірі, що визначений законодавцем як безспірний. Позбавлення батьківських прав, не позбавляє відповідача [PERSON] обов`язку щодо утримання доньки [PERSON] . Оскільки відповідач добровільно кошти на утримання дитини не надає, раніше питання про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дочки [PERSON] судом не вирішувалось, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову - 20 жовтня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів з відповідачів у межах суми платежу за один місяць. В частині розподілу судових витрат суд дійшов наступного висновку. За подання позовної заяви позивачкою сплачено судовий збір за вимогу немайнового характеру про позбавлення батьківських прав у розмірі 1073,60 грн (а.с. 17 - квитанція). В частині вимоги майнового характеру про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Позивач просила стягнути з відповідача на її користь витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved