Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

Директор ТОВ «Росвен інвест Україна» Кашпур М.Л. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути заборгованість з відповідача [PERSON] , за договором про надання коштів у позику №2944796 від 15.02.2022 року у розмірі 43820, 97 грн. та судові витрати у розмірі 2684 грн. 00 копійок. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 15.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір №2944796 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Лінеура Україна» 15.02.2022 року направило [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір №2944796 про надання коштів на умовах споживчого кредиту після заповнення відповідачем відповідної електронної заявки на отримання фінансового кредиту на сайті Первісного кредитора в мережі Інтернет, що знаходиться за адресою https://credit7.ua/. 15.02.2022 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №2944796 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, на умовах визначених офертою. ТОВ «Лінеура Україна» було направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор С163, котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 15.02.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір №2944796 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 23.05.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» то ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу №1.02-25/23 відповідно до умов якого новий кредитор передає грошові кошти в розпорядження Первісному кредитору за плату, а Первісний кредитор відступає Новому кредитору права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами. Відповідно до додатку 1 до договору факторингу №1.02-25/23 від 23.05.2023 заборгованість [PERSON] за кредитним договором (станом на дату складання права вимоги) складає 43820,97 грн. Виходячи з вищевикладеного, позичальником було порушено умови договору та станом на дату складання позовної заяви несплачена заборгованість за договором №2944796 від 15.02.2022 року складає: 43820,97 грн., з яких заборгованість по тілу 8899,99 грн; заборгованість по відсотках 34920,98 грн., а тому ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернувся до суду. Представник позивача згідно змісту позовної заяви просить розгляд справи провести без участі представника позивача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач\~ в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно, належним чином повідомлений про слухання справи, у відповідності до вимог\~ст.128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи без його участі на адресу суду не подавав. При таких обставинах суд постановив провести, на підставі вимог\~ст. 281 ЦПК України, заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. 15.02.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2944796. Відповідно до п.11 договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації кагалів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства. Згідно п.1.3. договору строк кредиту 360 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки визначені в договорі. Відповідно до п.1.4 договору тип процентної ставки фіксована. Згідно п.п.1.4.1 стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3. цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до п.4.1 договору, у межах нового строку кредиту, якщо відбулася авто пролонгація, відповідно до п.4.2. договору; п.п. 1.4.2. знижена процентна ставка становить 0,50% в день. Відповідно до п.1 5 орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: п.п.1.5.1. за стандартною ставкою 9510,31% річних; за зниженою ставкою 9510,31% річних. Згідно п.1.6 договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: п.п.1.6.1. за стандартною ставкою 72659,60 грн., п.п.1.6.2. за зниженою ставкою 68674,63 грн. Мета отримання кредиту є споживчі (особисті) потреби (п.18 договору). Як видно із Додатку №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2944796від 15.02.2022 року та Паспорту споживчого кредиту відповідач був ознайомлений з умовами кредитування, зокрема: тип кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, тип процентної ставки, загальні витрати за кредитом, реальної процентної ставки, кількість та розмір платежів, порядок внесення платежів, про що свідчить його підпис на зазначеному Додатку до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2944796 від 15.02.2022 року та Паспорті споживчого кредиту, шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором С163 15.02.2022. 23.05.2023 між ТОВ «Росвен Інвест Україна» та ТОВ «Лінеура Україна» укладено договір факторингу №01.02-25/23, відповідно до умов якого первісний кредитор передає новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлені права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору факторингу у порядку та строки встановлені договором факторингу. Відповідно до витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу №01.2-25/23 від 23.05.2023 [PERSON] прострочив виконання зобов`язань на 403 днів, загальна сума заборгованості кредиту становить 43820,97 грн, сума основного боргу за кредитом становить 8899,99 грн., сума нарахованих процентів 34920,98 грн. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 641ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконав свої зобов`язання за договором №2944796 від 15.02.2022 року, внаслідок чого станом на дату відступлення права вимоги новому кредитору 23.05.2023 року заборгованість становить 43820,97 грн., з яких заборгованість за основною сумою (тілом) кредиту 8899,99 грн; заборгованість за відсотками за кредитом, нарахованих відповідно до умов договору 34920,98 грн. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази підтверджують укладення між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] договору кредиту в електронній формі, отримання відповідачем кредитних грошових коштів та їх неповернення правонаступнику ТОВ «Лінеура Україна» - ТОВ «Росвен Інвест Україна», тобто невиконання відповідачем умов, укладеного договору. Як становлено з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2684,00 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved