Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

13.01.2022 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2023 року було залучено до участі в даній справі [PERSON] у якості співвідповідача. Свій позов [PERSON] обґрунтувала тим, що 18.10.2021 року позивач звернулася до відповідача, як до туристичного агента за наданням послуг з підбору та організації новорічного туру по Єгипту. Перед підписанням договору ФОП [PERSON] зажадала від позивача передплату в розмірі 14400,00 грн., яка була здійснена останньою 18.10.2021 року, що підтверджується квитанціє. до прибуткового касового ордеру № 848976 від 18.10.2021 року. Разом з тим, станом на 06.01.2022 року відповідачка на виконання вимог ЗУ "Про туризм" з позивачем договору на туристичне обслуговування так і не підписала, жодних послуг не надала, здійснену передплату у сумі 14400,00 грн. не повернула та взагалі перестала виходити на зв`язок. Позивач у судове засідання не з`явилась, завчасно надала заяву про розгляд справи без участі, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач ФОП [PERSON] у судове засідання не з`явилась у зв`язку зі смертю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялася належним чином, у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надала, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 18.10.2021 року позивач звернулася до відповідача, як до туристичного агента за наданням послуг з підбору та організації новорічного туру по Єгипту. Перед підписанням договору ФОП [PERSON] зажадала від позивача передплату в розмірі 14400,00 грн., яка була здійснена останньою 18.10.2021 року, що підтверджується квитанціє. до прибуткового касового ордеру № 848976 від 18.10.2021 року. Разом з тим, станом на 06.01.2022 року відповідачка на виконання вимог ЗУ "Про туризм" з позивачем договору на туристичне обслуговування так і не підписала, жодних послуг не надала, здійснену передплату у сумі 14400,00 грн. не повернула та взагалі перестала виходити на зв`язок. Частиною першою статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Спеціальним законом, що регламентує відносини у сфері організації/надання туристичних послуг, є Закон України «Про туризм». Згідно з частинами першою, другою статті 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до статті 5 Закону України «Про туризм» учасниками відносин, що виникають при здійсненні туристичної діяльності, є юридичні та фізичні особи, які створюють туристичний продукт, надають туристичні послуги (перевезення, тимчасового розміщення, харчування, екскурсійного, курортного, спортивного, розважального та іншого обслуговування) чи здійснюють посередницьку діяльність із надання характерних та супутніх послуг, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства (туристи, екскурсанти, відвідувачі та інші), в інтересах яких здійснюється туристична діяльність. Суб`єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність, є: туристичні оператори як юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність; туристичні агенти юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг. За змістом статті 30 Закону України «Про туризм» порушення законодавства в галузі туризму тягне за собою відповідальність згідно із законом. Порушеннями законодавства в галузі туризму є ненадання, несвоєчасне надання або надання туристові інформації, що не відповідає дійсності; порушення умов договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг. Якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються законодавством про захист прав споживачів (частина десята статті 20 Закону України «Про туризм»). Статтею 32 Закону України «Про туризм» встановлено, що за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Отже, майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, тобто порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику завдано збитків. (Вказаний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року по справі №201/17472/16-ц). Згідно ч.5 ст.10 Закону України «Про захист права споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.11.2021 року ФОП [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до Заяви № 107 від 17.08.2022 року [PERSON] прийняла спадщину після смерті ФОП [PERSON] . У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припиняються внаслідок його смерті. Тобто, обов`язок щодо повернення коштів за ненадані ФОП [PERSON] туристичні послуги перейшли до [PERSON] , а тому позовні вимоги розглядаються виключно до [PERSON] як особи, яка прийняла спадщину після померлою. У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти за невиконання договору про надання туристичних послуг в сумі 14400,00 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved