Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

[PERSON] \~через свого\~представника [PERSON] ,\~звернувся в\~суд із\~позовною заявою\~до відповідача,\~просить визнати\~громадянина України\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~батьком [PERSON] ,\~ [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що народився [INFO] у м.Старий Крим, Кіровського району АР Крим. Майже з народження мати ним не цікавилась та він виховувався в родині відповідача - [PERSON] , який є його батьком, однак у зв`язку з тим, що на момент народження позивач його мати не перебувала в шлюбі з його батьком - відповідачем по справі, то реєстрація народження відбулась на підставі ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується відповідним витягом №00043211151. Відомості про батька внесені як - [PERSON] . Разом з тим, позивач проживав разом з батьком - відповідачем по справі та бабусею [PERSON] , однак у зв`язку з тим, що батько працював, то родина вирішила оформити опікунство на бабусю та розпорядженням Личаківської районної адміністрації №1920 від 17.11.2006 опікуном позивача призначено [PERSON] , за позовом якої в подальшому рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 13 серпня 2007 року мати позивача була позбавлена батьківських прав відносно нього. В січні 2024 року сторони звернулись до третьої особи для внесення до актового запису про народження позивача відомостей щодо відповідача, як батька, однак їм було роз`яснено, що це можливо лише на підставі спільної заяви батьків або за рішенням суду, тому враховуючи те, що мати позивача позбавлена батьків прав, просить визнати відповідача його батьком в судовому порядку. Ухвалою від 02.02.2024 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі; розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначити підготовче засідання 04.03.2024. В підготовчому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали. Позивач пояснив, що народився у Криму, однак більшу частину життя проживає у Львові з батьком та бабусею відповідачем у справі та його матір`ю. Відповідач в підготовчому засіданні позовні вимоги визнав. Пояснив, що знає, що позивач є його сином, який проживав у Криму з матір`ю, однак у зв`язку з тим, що остання зловживала алкогольними напоями, його мати забрала позивача до Львова, де вони проживають в одній квартирі до цього часу. Представник третьої особи Личаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, разом з тим начальник відділу скерувала клопотання про розгляд справи без їхньої участі. Заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Як вбачається з Витягу №00043211151 від 20.01.2024 з Державного реєстру ктів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.18-19) [PERSON] народився [INFO] в м.Старий Крим Автономної Республіки Крим, його матір`ю є [PERSON] , а відомості про [PERSON] як батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Розпорядженням Личаківської районної адміністрації №1920 від 17.11.2006 (а.с.13) опікуном [PERSON] призначено [PERSON] матір відповідача (а.с.20, 31-32), за позовом якої в подальшому рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 13.08.2007 (а.с.16) [PERSON] побавлено батьківських прав стосовно позивача. Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Разом з тим, як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.3 Постанови від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК ( 2947-14 ), істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до [INFO] , необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Як зазначалося вище [PERSON] народився [INFO] , тому застосуванню підлягають відповідні норми саме КпШС. Згідно зі ст.53 КпШС походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. В судовому засіданні з пояснень сторін встановлено, що позивач з дитинства проживав у сім`ї відповідача, мати відповідача була призначена опікуном позивача та займалася його вихованням, а сам відповідач визнав, що є батьком позивача та все життя знав, що він є його сином. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.2, 4 ст.206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідач позовні вимоги визнав та суд, роз`яснивши йому наслідки відповідної процесуальної дії, встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved