Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 04.10.1995 у Завадківській сільській раді Калуського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10. Від спільного проживання народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалося, між ними часто виникають сварки та непорозуміння, які призвели до фактичного розпаду сім`ї. Окрім того, втратили почуття любові та поваги один до одного та проживають окремо, а тому позивач просить шлюб між ним та [PERSON] розірвати. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.08.2023 надано сторонам по справі термін для примирення строком на шість місяців, однак за наданий термін сторони не помирилися. Позивач в судове засідання надав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просить їх задоволити, зазначив, що він наполягає на розірванні шлюбу (а.с.22). Відповідач [PERSON] надала клопотання про відкладення розгляду справи на травень 2024 року, у зв`язку з тим, що вона перебуває за кордоном (а.с.26). Однак, суд дану заяву оцінює критично, виходячи з того, що відповідачем не надано жодного письмового доказу, який би засвідчив факт її перебування за кордоном. Зважаючи на викладене неявку [PERSON] визнано судом як безпідставну та без поважних причин, а тому, суд постановив розглядати справу без її участі. Вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши письмові заяви та докази, які надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони по справі зареєстрували шлюб 04.10.1995 у Завадківській сільській раді Калуського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10 (а.с. 10). Від спільного проживання народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є повнолітня (а.с.11). Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вони подружніх відносин не підтримують, наданий судом строк на примирення бажаних результатів не дав, позивач не бажає зберегти сім`ю, наполягає на розлученні, оскільки подальше спільне життя з відповідачем є неможливим, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 55, 56, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved