Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

У жовтні 2023 року ТОВ «Київські енергетичні послуги» (далі по тексту -позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідачка) про стягнення заборгованості за житлово-комунальну послугу (спожиту електричну енергію). В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідачка є власником 1/4 квартири за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою відкрито особовий рахунок споживача електроенергії № [NUMBER] . Позивач вказує, що відповідач приєдналась до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «Київські енергетичні послуги» на умовах комерційної пропозиції, що опублікована на веб-сайті постачальника, вчинивши фактичне споживання електричної енергії. За період з 01.01.2020 по 31.01.2021 заборгованість відповідачки за спожиту електроенергію становить 19 896,72 грн, яку остання в добровільному порядку не погашає. Зважаючи на те, що відповідачка у добровільному порядку наявну суму заборгованості не сплачує, позивач змушений звернутись до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 27 жовтня 2023 року відкрито провадження у справи, вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, в позовній заяві представник позивача просив про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Крім того, на офіційному веб-сайті Шевченківського районного суду міста Києва було розміщено оголошення про виклик у судове засідання відповідача. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, виходить з наступного. З матеріалів справи вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок споживача електричної енергії № [NUMBER] . Право власності на 1/4 квартири за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . Судом також встановлено, що станом на день звернення позивача до суду з цим позовом за вказаною вище адресою будь-яких змін щодо власника квартири ні від боржника, ні від третіх осіб до заявника не надходило. Також, з матеріалів справи вбачається, що за адресою: [ADDRESS] споживається електроенергія. Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості у відповідачки за період з 01.01.2020 по 31.01.2022 наявна заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 19 896,72 грн. Враховуючи наявність заборгованості за спожиту електричну енергію, яку відповідачка у добровільному порядку не сплачує, позивач звернувся до суду з цим позовом. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі по тексту - Закон України від 09 листопада 2017 року №2189-VIII) до комунальних послуг, зокрема, відносяться послуги з постачання електричної енергії. Відповідно до статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII предметом регулювання відповідно до цього Закону є, зокрема, відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії. Згідно частини 1 статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року № 2019-VIII постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14 червня 2018 року № 429, Товариству з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам. Суд зазначає, що універсальна послуга - постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України (пункт 93 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року №2019-VIII). Судом встановлено, що постачальником універсальної послуги є Товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги». Наведене в сукупності свідчить, що у зв`язку з реформою ринку електричної енергії та у відповідності до Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року №2019-VIII розрахунки за спожиту електроенергію, починаючи з 01 січня 2019 року, проводяться з компанією-постачальником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги». Так, у відповідності до пункту 3.1.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 (далі по тексту - ПРРЕЕ), електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам до укладення. До договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на своїх офіційних веб-сайтах. Вищезазначений договір є публічним договором приєднання та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України). Відповідно до пункту 7 постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Згідно з підпунктом 2 пункту 5.5.5. ПРРЕЕ споживач електроенергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до підпунктів 1, 2, 8 пункту 5.2.1 ПРРЕЕ електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів, а також звернутися до оператора системи розподілу стосовно відключення (обмеження) електропостачання на об`єкт споживача у випадках, визначених цими Правилами, крім випадків постачання вразливих споживачів, визначених Кабінетом Міністрів України, та має право на застосування санкцій за несвоєчасну оплату спожитої електричної енергії відповідно до вимог законодавства. Згідно з пунктом 4.12 ПРРЕЕ плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Згідно пункту 4.19 ПРРЕЕ розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції під час укладення відповідного договору). Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується, зокрема, протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем або в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість виникла з огляду на відсутність оплати боржником наданих послуг, що сформувалась з січня 2020 року. Товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги», як постачальник універсальної послуги здійснює продаж електричної енергії та забезпечує розрахунки, надає споживачам інформацію та консультує відносно споживання електроенергії, пропонує сервіси і продукти по підвищенню енергоефективності, а оператор системи розподілу (у м. Києві це ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі») забезпечує встановлення лічильників електроенергії і фіксує їх показники, забезпечує якість і надійність електропостачання, приєднує споживачів до електромереж і обмежує електропостачання, управляє системою розподілу. Відповідач приєдналась до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг Товариством з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» на умовах комерційної пропозиції, що опублікована на веб-сайті постачальника, вчинивши фактичне споживання електричної енергії. Водночас згідно з пунктом 7.5 ПРРЕЕ заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником є підставою припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу. Згідно частини 1 статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частина 1 статті 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.01.2020 по 31.01.2022 складає 19 896,72 грн. Відповідач доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості суду не надав. Так само, відповідач не надала суду доказів того, що остання не споживає електроенергію за адресою: [ADDRESS] . З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував суми заборгованості за спожиту електричну енергію, а тому приходить висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, відповідно, про наявність правових підстав для їх задоволення. Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із частинами 1, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року, принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Відповідач процесуальним правом подання відзиву на позовну заяву, не скористався, тому доводи позивача відповідачем не спростовано. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Київські енергетичні послуги» є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2 684, 00 грн.

Outcome: approved