Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

Позивач, в інтересах якового діє представник, звернувся до суду з вказаним позовом, на обґрунтування якого вказав, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] 12.07.2023 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу позивачу було видане свідоцтво\~про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді, зокрема, недоотриманої пенсії у розмірі 200775,86 грн. Позивач звернувся до відповідача з питання виплати пенсії, але до теперішнього часу належна йому сума перерахована не була. Своїм листом ГУ ПФУ в Донецькій області повідомило, що можливість виплати сум пенсії, що належала пенсіонерові i залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, врегульована статтею 52 Закону №1058 в тому числі і в частині їх виплати спадкоємцям, за умови надання свідоцтва про право на спадщину, де спадковим майном зазначено пенсію померлого пенсіонера. Оскільки належні йому суми пенсії залишаються невиплаченими, позивач зазначає, що така бездіяльність відповідача не відповідає чинному законодавству України, є такою, що перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна. Просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 200775,86 грн та стягнути судові витрати по справі. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на адресу суду направив відзив на позов, та вказав, що [PERSON] перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м. Покровськ, як внутрішньо переміщена особа, та отримувала пенсію в разі втрати годувальника, призначену відповідно до Закону №1058. Виплата пенсії [PERSON] проведена по 28.02.2017. З 01.03.2017 виплата пенсії [PERSON] припинена на підставі обміну інформацією з органами соціального захисту населення. [PERSON] особисто до органів Пенсійного фонду України за поновленням виплати пенсії не зверталась. Пенсійна справа знята з обліку з 01.10.2022 у зв`язку зі смертю пенсіонера 09.09.2022. Для надання відповіді на лист приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Підберезній Н.В. Головним управлінням проведено розрахунок сум недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону №1058 та у червні 2023 року надіслана довідка нотаріусу про суму недоотриманої пенсії в розмірі 200775,86 грн за період з 25.05.2020 по 30.09.2022 року. За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» 17.07.2023 року із заявою №3573 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] звернувся [PERSON] . За результатом розгляду наданих документів нараховано недоотриману пенсію у зв`язку зі смертю [PERSON] у розмірі 189771,53 грн за період з 16.07.2020 по 30.09.2022 з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону №1058. Постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1165 було затверджено механізм виплати спірних сум. Зазначену суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] обліковано Головним управлінням та включено до переліку отримувачів виплат за минулий період станом на 1 січня 2024 року. Таким чином, подальша виплата недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] , що здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, буде проводитись після прийняття бюджету Пенсійного фонду України на 2024 рік за умови виділення коштів та в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету Пенсійним фондом України відповідно до вимог Порядку. Вважає, що управлінням не було допущено порушень при здійсненні владних повноважень щодо прав позивача, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] доводився сином [PERSON] та отримав в порядку спадкування за законом після смерті матері спадщину, яка складається з недоотриманої пенсії в сумі 200775,86 грн належної померлій згідно листа ГУ ПФУ в Донецькій області від 08.06.2023 № 0500-0209-8/49159, що вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину виданого 12.07.2023 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі № 955. [INFO] померла [PERSON] , про що 18.04.2023 року Чечелівським відділом ДРАЦС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис № 903 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Представнику позивача листом ГУ ПФУ в Донецькій області від 26.04.2023 було надано відповідь, що можливість виплати сум пенсії, що належала пенсіонерові i залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, врегульована статтею 52 Закону №1058 в тому числі і в частині їх виплати спадкоємцям, за умови надання свідоцтва про право на спадщину, де спадковим майном зазначено пенсію померлого пенсіонера. Отже, спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме, права власності на спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії спадкодавцю. Підставою своїх позовних вимог позивач зазначає наявність у нього як спадкоємця першої черги після смерті [PERSON] , права на спадкування недоотриманої суми пенсії. Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми не отриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині 2 статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Положення ч. 2, 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19 (провадження № 61-7985св20). Частиною 4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом встановлено, що загальна сума невиплаченої пенсії, яка увійшла до спадкової маси, складає 200775,86 грн та дана спадщина оформлена відповідно до законодавства України. Відповідач відмовляється виплатити пенсію, посилаючись на норми\~ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому позивачу повинна бути виплачена відповідачем недоотримана пенсія [PERSON] у розмірі 200775,86 грн., як майно, яке увійшло до складу спадщини. Виплатити в добровільному порядку зазначену заборгованість відповідач відмовляється, що підтверджено ним у наданому відзиві. Щодо посилань\~представника відповідача\~на\~Порядок № 1165, суд зазначає наступне. Конституційний Суд України у Рішенні від 09.07.2007 №6-рп/2007 вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави (підпункт 3.2). Єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України, до повноважень якого належить прийняття законів. У свою чергу, Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту. Водночас, за змістом конституційних норм, Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України. Таким чином, Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами. Суд враховує, що Верховною Радою України не приймались зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з приводу особливостей виплати недоотриманої пенсії пенсіонерів, які є внутрішньо переміщеними особами. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі Броньовський проти Польщі зазначив, що принцип верховенства права, на якому будується Конвенція, та принцип законності, про який ідеться в статті 1 Першого протоколу, вимагає від держав не лише поважати і застосовувати, у передбачуваний і узгоджуваний спосіб, запроваджені ними закони, а ще й - що безпосередньо випливає з цього обов`язку - забезпечувати правові та практичні умови для втілення їх в життя. З огляду на викладене, суд критично оцінює доводи відповідача про виплату позивачу недоотриманих сум пенсії згідно Порядку 1165, адже наведене свідчить про невиконання державою взятих на себе позитивних зобов`язань. Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно із частиною 1\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.п.1,2 ч. 3, ч.8\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється на підставі поданих сторонами доказів. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З матеріалів справи вбачається, що адвокат Молчанова Н.В. діє в інтересах [PERSON] на підставі ордера про надання правничої (правової) допомоги від 26.09.2023. До позовної заяви долучено акт наданих послуг по договору про надання правової допомоги від 06.09.2023, розрахунок витрат по договору про надання правової допомоги, докази сплати адвокатові гонорару в розмірі 10 000 грн. Враховуючи вказані обставини та відсутність з боку відповідача заперечень щодо розміру судових витрат, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення понесені ним та документально підтверджені витрати на оплату правової допомоги у розмірі 10 000,00 грн. В силу вимог\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто витрати, пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 1606,20 грн.

Outcome: approved