Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-07 00:00:00

05 листопада 2020 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] , третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивує тим, що 24.04.2020 у м.Києві по вул.Солом`янській, 5, трапилась дорожньо-транспортна пригода, у якій було пошкоджено належний йому автомобіль марки «Хонда», д.н.з. [NUMBER] . Так, відповідач 24.04.2020, о 12.30 год., керуючи автомобілем ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] , по вул. Солом`янській, 5 у м. Києві, при перестроюванні не надав переваги у русі автомобілю, який рухався у попутному напрямку у тій смузі руху, на яку мав намір перестроїтися, в результаті чого здійснив, зіткнення з автомобілем «Тойота», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який у свою чергу від удару здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Хонда», д.н.з. [NUMBER] , від чого останній здійснив наїзд на припаркований попереду автомобіль «Кіа», д.н.з. [NUMBER] , який, у свою чергу, зіткнувся із припакованим попереду автомобілем «Ніссан», д.н.з. [NUMBER] . Постановою Солом`янського районного суду м.Києва від 08.07.2020 (справа №760/10132/20), залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 18.08.2020, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Зазначає, що на відновлюваний ремонт належного йому автомобіля «Хонда», д.н.з. [NUMBER] , виконаного СПД ФО [PERSON] , ним були витрачені кошти в розмірі 82 615,00 грн. без ПДВ, що підтверджується актом здачі-прийняття робіт №05 від 18.07.2020 та товарним чеком №05 від 18.07.2020, тобто вказані витрати становлять реальні збитки внаслідок ДТП. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» і 01.10.2020 на підставі поданої заяви про страхове відшкодування страховою компанією позивачу були перераховані кошти в розмірі 60 000,00 грн. При цьому, частина реальних витрат з ремонту автомобіля в розмірі 22 615,00 грн. залишилась не відшкодованою, у тому числі франшиза за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яка складає 1000 грн. та не була компенсована відповідачем. Окрім того, позивач зазначає, що неправомірними діями відповідача йому було також завдано моральну шкоду, яка полягає в негативних емоціях та стресі, яких позивач зазнав через пошкодження його майна, у необхідності понесення незапланованих матеріальних витрат, що завдало йому незручності в повсякденному житті, призвело до додаткових емоційних навантажень та необхідності витрачати додатковий час та зусилля з метою відновлення порушених прав, організації свого життя, у зв`язку з чим був порушений нормальний порядок та спосіб життя. Розмір моральної шкоди оцінюється позивачем у сумі 10 000 грн. Враховуючи вищенаведене, просить стягнути з відповідача на його користь різницю між отриманою сумою страхового відшкодування та вартістю фактично проведеного відновлювального ремонту його автомобіля в розмірі 22 615,00 грн. та 10 000 грн. моральної шкоди. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11.11.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. 02.04.2021 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити в задоволенні позову. Посилається на те, що позивач не має право на відшкодування матеріальної шкоди в сумі 94 701,55 грн. Договором (полісом) № АК/7916703 від 12 грудня 2017 року передбачено, що ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну третіх осіб складає 100000 гривень. Матеріальна шкода оцінена згідно зі звітом №125/03-18 від 14.03.2018 в розмірі 144 116,78 грн. з урахуванням ПДВ. Позивач погодився та не оспорював розмір страхового відшкодування, який був визначений на підставі вказаного звіту. Позивач отримав від страховика узгоджену суму страхового відшкодування в розмірі 65 723,45 грн. без ПДВ. Окрім того, докази, надані позивачем не підтверджують факт здійснення ФОП [PERSON] ремонту автомобіля. Разом з відзивом відповідачем заявлено клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 10.02.2021 позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Вказує, що він не є належним відповідачем у справі, оскільки, на підставі поданої позивачем заяви, ТДВ СК «Альфа-Гарант», оцінивши збитки, здійснила виплату позивачу у межах ліміту страхового відшкодування у сумі 60 000 грн, в той час, як ліміт страхового відшкодування становить 130 000 грн. 30.03.2021 від третьої особи ТДВ СК "Альфа-Гарант" надійшли пояснення щодо позову, в яких зазначає, що 15.09.2020 між ТДВ СК "Альфа-Гарант" та [PERSON] було укладено угоду про розмір страхового відшкодування, а саме між сторонами було погоджено, що загальний розмір страхового відшкодування, що підлягає до сплати [PERSON] у зв`язку з пошкодженням його автомобіля в ДТП від 24.04.2020 з урахуванням суми франшизи складає 60 000,00 грн. 01 жовтня 2020 року [PERSON] було перераховано 60 000,00 грн. на виконання умов угоди про виконання зобов`язання. Крім того, відповідно до п.3 угоди про розмір страхового відшкодування від 15.09.2020 сторони підтвердили, що вказана в п.2 угоди сума страхового відшкодування є остаточною, сторони не матимуть жодних фінансових або будь-яких інших претензій щодо розміру цієї суми після сплати страхового відшкодування за даним страховим випадком. Отже, вважає, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» належним чином та в повному обсязі виконало свої зобов`язання за полісом №172629605. 12.04.2021 до суду надійшла відповідь на відзив в якій позивач позовні вимоги підтримав. Акцентував увагу на тому, що страховик повністю виконав свої зобов`язання та здійснив регламентну виплату у відповідності зі ст.ст.29, 36 Закону №1961-IV розмірі вартості відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу та з вирахуванням суми франшизи. Відтак у страховика не виникло обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, незважаючи на те, що збитки є меншими від страхової суми (ліміту відповідальності). Різницю між сумою фактичних витрат та виплаченою страховиком сумою страхового відшкодування, включаючи розмір франшизи, на переконання позивача, має сплатити відповідач. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , позивач є власником автомобіля Honda Civic, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до даних постанови Солом`янського районного суду м.Києва від 08.07.2020 (справа №760/10132/20), залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 18.08.2020, 24 квітня 2020 року в м.Києві по вул.Солом`янській, 5, трапилась дорожньо-транспортна пригода, у якій було пошкоджено належний йому автомобіль марки «Хонда», д.н.з. [NUMBER] . Так, відповідач 24.04.2020, о 12.30 год., керуючи автомобілем ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] , по вул. Солом`янській, 5 у м. Києві, при перестроюванні не надав переваги у русі автомобілю, який рухався у попутному напрямку у тій смузі руху, на яку мав намір перестроїтися, в результаті чого здійснив, зіткнення з автомобілем «Тойота», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який у свою чергу від удару здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Хонда», д.н.з. [NUMBER] , від чого останній здійснив наїзд на припаркований попереду автомобіль «Кіа», д.н.з. [NUMBER] , який, у свою чергу, зіткнувся із припакованим попереду автомобілем «Ніссан», д.н.з. [NUMBER] . Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), у зв`язку із порушенням правил дорожнього руху та притягнуто до адміністративної відповідальності. Згідно із Полісом №172629605 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16 жовтня 2019 року, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант». Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну 130 000,00 грн. 15 вересня 2020 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] укладено угоду про розмір страхового відшкодування за полісом №172629605. Сторони цієї угоди дійшли згоди, що сума страхового відшкодування за страховим випадком від 24.04.2020 визначається з урахуванням франшизи, яка за полісом №172629605, складає 1 000,00 грн., в розмірі 60 000,00 грн. Окрім того, згідно вказаної угоди, сторони підтвердили, що вказана сума страхового відшкодування за дорожньо-транспортною пригодою від 24.04.2020, є остаточною. Сторони не вимагатимуть жодних фінансових або будь-яких інших претензій щодо розміру цієї суми. Відповідно виписки АТ КБ «Приватбанк» по рахунку [PERSON] , останньому від ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 60 000,00 грн. З Акту №5 здачі-приймання робіт від 18.07.2020, вбачається, що СПД ФО [PERSON] було проведено роботи по обслуговуванню автомобіля Honda Civic, реєстраційний номер [NUMBER] , на загальну вартість 82 615,00 грн. Звертаючись до суду, позивач просить стягнути з відповідача на його користь різницю між отриманою сумою страхового відшкодування та вартістю фактично проведеного відновлювального ремонту його автомобіля в розмірі 22 615,00 грн. Відповідно до статті 5 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України), здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 1192 ЦК України унормовано, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У відповідності до угоди про розмір страхового відшкодування від 15 вересня 2020 року, що укладена між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] сторони, з метою врегулювання дорожньо-транспортної пригоди від 24.04.2020, узгодили розмір страхового відшкодування. При цьому, матеріали справи не містять відомостей про те, що страховиком для визначення розміру виплати страхового відшкодування у відповідності до статті 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" залучався експерт. Будь-яких доказів залучення експерта сторонами на надано. Отже наявні в матеріалах справи докази дають підстави для висновків, що страховик заподіювача шкоди та потерпіла особа визнали за взаємною домовленістю суму, яку має отримати потерпіла особа у зв`язку із пошкодженням майна, не

Outcome: partial