Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, в якому просила суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 183 198,50 грн., витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 4000 грн., витрати на проведення судово-медичної експертизи в розмірі 1 134 грн., моральну шкоду в розмірі 20 000 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 22 500 грн., судові витрати у розмірі 2 308, 32грн. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 05.09.2022 року о 10.20 год. водій [PERSON] , в м. Києві по вул. Зої Гайдай, 2, керуючи транспортним засобом, ChryslerVoyager д.н.з. [NUMBER] , в порушення п. 12.3 ПДР України при виникненні перешкоди, яку він об?єктивно спроможний був виявити, не врахував дорожньої обстановки, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки SUBARU XV д.н.з. [NUMBER] , що належить позивачці. Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 26 вересня 2022 року [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобіль позивачки зазнав значних пошкоджень. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №271/09-22 від 20.09.2022 року, виданого ТОВ «Клевер Експерт», сума матеріального збитку складає 313 198,50 грн. Позивач понесла витрати за проведення цього дослідженні у розмірі 4 000 грн. Згідно страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, діючого на момент ДТП 05.09.2022 року, цивільно-правова відповідальність Відповідача (власника автомобіля ChryslerVoyager, номерний знак [NUMBER] ) була застрахована страховою компанією «Оберіг», ліміт відшкодування за шкоду майну становить 130 000 грн. 24.09.2022 позивачкою було подано заяву про виплату страхового відшкодування до страхової компанії «Оберіг» і на момент подання позову вона очікувала отримання страхового відшкодування у розмірі 130 000 грн, а тому просила стягнути майнову шкоду у розмірі 183 198,50 грн, що складає різницю між розміром матеріального збитку і страховим відшкодуванням. Внаслідок ДТП позивачка отримала тілесні ушкодження, а саме забій лівої вилицево-щічної ділянки. За проведення судово-медичного дослідження позивачкою було сплачено 1134 грн. Крім того, позивачка зазнала моральних переживань та страждань, які були спричинені ушкодженням належного їй транспортного засобу, який був майже новим і з 05.09.2022 позивачка позбавлена можливості користуватись ним, що порушило її звичайний ритм життя. Розмір моральної шкоди позивачка оцінює у 20 000 грн. Ухвалою суду від 19.01.2023 у цій справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. 21.02.2023 позивачка подала суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій зазначила, що в ході відновлювального ремонту її автомобілю виявились приховані дефекти і його вартість збільшилась на 48 130,96 грн, що підтверджується рахунком ТОВ «Богдан-Авто Поділ». З цих підстав позивачка була змушена провести додатковий огляд транспортного засобу експертом, про що складено Висновок щодо вартості матеріального збитку №271/09-22/01 від 08.02.2023. Відповідно до рахунку ТОВ «Богдан-Авто Поділ» вартість відновлювального ремонту склала 359 061,19 грн. Страхова компанія, у якій було застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача виплатила позивачці страхове відшкодування у розмірі 130 000 грн, а тому з відповідача підлягає стягненню майнова шкода у розмірі 229 061,19 грн. Крім того, просить також стягнути витрати за проведення додаткового експертного дослідження у розмірі 3 500 грн. 10.03.2023 відповідач подав відзив на позов, в якому посилається на те, що звіт про оцінку розміру матеріального збитку є неналежним та недопустимим доказом такого розміру, оскільки до нього не долучено договору, який укладений між суб`єктом оціночної діяльності і позивачкою Ремонтна калькуляція містить позиції, введені вручну, що є втручанням в роботу системи AUDATEX і жодним чином така необхідність не обґрунтована. Відповідач і представник страхової компанії для огляду не запрошувались. Експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність. Рахунок на оплату робіт ТОВ «Богдан-Авто Поділ» не містить відомостей щодо його оплати. Заявлений позивачкою до відшкодування розмір шкоди здоров`ю охоплюється лімітом відповідальності, що відшкодовується страховою компанією. Розмір моральної шкоди, визначений позивачем, одними доказами не підтверджений. 15.03.2023 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач наполягає на задоволенні позовних вимог і посилається на те, що ремонт транспортного засобу, який належить позивачу здійснено і оплачено, що підтверджується відповідними квитанціями. Звертає увагу, що вимога про відшкодування 1 134 грн. пов`язана з вартістю витрат на проведення судово-медичної експертизи, а не є шкодою здоров`ю. Заподіяння моральної коди знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням ДТП з вини відповідача, а тому підлягає відшкодуванню. Ухвалою від 20.06.2023 суд постановив подальший розгляд справи здійснювати у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідач та його представник в судові засідання, призначені на 21.11.2023 та 24.01.2024 не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Двічі поспіль представник відповідача зверталась до суду з клопотаннями про відкладення розгляду справи у зв`язку з участю у інших судових засіданнях. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Позивач та її представник наполягали на вирішенні справи за відсутності відповідача та його представника, посилаючись на зловживання ними своїми правами з метою затягування розгляду справи. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача та його представника, які повторно не прибули в судове засідання. Заслухавши позицію сторони позивача, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 05.09.2022 року о 10.20 год. водій [PERSON] , в м. Києві по вул. Зої Гайдай, 2, керуючи транспортним засобом, ChryslerVoyager д.н.з. [NUMBER] , в порушення п. 12.3 ПДР України при виникненні перешкоди, яку він об?єктивно спроможний був виявити, не врахував дорожньої обстановки, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки SUBARU XV д.н.з. [NUMBER] . Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 26 вересня 2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за зазначених вище обставин та притягнуто його до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Позивачка [PERSON] є власником транспортного засобу SUBARU XV д.н.з. [NUMBER] , який внаслідок ДТП зазнав механічних пошкоджень. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №271/09-22 від 20.09.2022 року, виданого ТОВ «Клевер Експерт», сума матеріального збитку складає 313 198,50 грн. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №271/09-22/01 від 08.02.2023 року, виданого ТОВ «Клевер Експерт», проаналізувавши попередній звіт та враховуючи наявність нових пошкоджень, сума матеріального збитку складає 354 932,01 грн. Відповідно до рахунку ТОВ «Богдан-Авто Поділ» вартість відновлювального ремонту склала 359 061,19 грн (а.с.104-106). Страхова компанія, у якій було застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача - Страхова група «Оберіг» 26.12.2022 виплатила позивачці страхове відшкодування у розмірі 130 000 грн. Отже, позивачкою пред`явлено вимогу про відшкодування майнової шкоди у розмірі 229 061,19 грн, розраховану як різницю між розміром виплаченого страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту в ТОВ «Богдан-Авто Поділ». Крім того, позивачем було сплачено ТОВ «Клевер Експерт» 7 500 грн за проведення оцінки матеріального збитку автомобілю за зазначеними вище звітами, що підтверджується квитанціями про до прибуткового касового ордеру (а.с.46, 145). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2,5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України встановлено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Також, згідно з вимогами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Визначаючи розміри збитків, суд, враховуючи вимоги ст.1192 ЦК України, вважає, що позивачу підлягають відшкодуванню збитки, розмір яких має бути визначено відповідно до вартості виконаних робіт, необхідних для відновлення транспортного засобу в ТОВ «Богдан-Авто Поділ», що складає 359 061,19 грн за вирахуванням страхового платежу, у розмірі 130 000 грн та становить 229 061,19 грн. Враховуючи те, що позивачкою сплачено 7 500 грн ТОВ «Клевер Експерт» за проведення дослідження щодо вартості завданого матеріального збитку, суд вважає, що ця сума коштів має бути відшкодована їй відповідачем на підставі ч.6 ст.139 ЦПК України. На цій же підставі підлягає позивачці відшкодування за рахунок відповідача витрат, пов`язаних з проведенням судово-медичного дослідження №043-256-2022 у розмірі 1 134 грн. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Приймаючи до уваги той факт, що позивачці дійсно було завдано майнової шкоди винною у ДТП особою, враховуючи глибину і тривалість душевних страждань, що пов`язані з пошкодженням належного їй транспортного засобу, порушення її звичайного способу життя, завдання їй внаслідок ДТП легких тілесних ушкоджень, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає адекватною компенсацію моральної шкоди в розмірі 3 000 грн., які повинні бути стягнуті на користь позивачки з відповідача, тому вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Враховуючи те, що заявлені у справі вимоги задоволені на 93% (229 061,19+3 000): (229 061,19 + 20 000) х100), то судовий збір, понесений у справі позивачем, підлягає відшкодуванню пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 3 606,65 грн. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат позивачем надано Договір про надання професійної правової допомоги №8, за умовами якого розмір гонорару та порядок його оплати визначається сторонами у Додатку №1 до Договору (п.3.2). Цього додатку позивачем не надано, а Акт приймання-передачі наданих послуг підтверджує факт надання послуг (п.4.1 Договору), але не підтверджує згоду його сторін щодо визначеного гонорару. З цих підстав, суд вважає правильним відмовити позивачу у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позивачем не доведено наявність між нею та адвокатом згоди щодо розміру та порядку сплати гонорару при наданні правничої допомоги у цій справі.

Outcome: partial