Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

В листопаді 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13 вересня 2017 року Сахновщинським районним судом Харківської області винесено судовий наказ № 634/820/17 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ( доходу ) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 12 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. В подальшому відповідач змінила своє прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] », про що стало відомо із виконавчого провадження та рішення Сахновщинського районного суду Харківської області № 634/817/17 від 13.10.2017 року. Відповідно до рішення Сахновщинського районного суду Харківської області № 634/1194/15-ц від 22.01.2016 року, з позивача також стягуються аліменти на користь [PERSON] , на утримання сина- [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). 09 жовтня 2023 року, проходячи військову службу в Збройних Силах України, загинув батько позивача - [PERSON] , [INFO] . В сім`ї позивача, яка фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , без чоловіка залишилась його мати - [PERSON] , [INFO] , яка останнім часом часто хворіє, у зв`язку з чим проходить стаціонарне лікування, потребує стороннього догляду та додаткового фінансування на лікування. Без батька залишилась і його рідна, малолітня сестра - [PERSON] , [INFO] . Мати та сестра фактично залишились без годувальника та потребують його фінансової допомоги. Крім цього, позивач є військовослужбовцем та проходить військову службу у Збройних Силах України з 24 квітня 2023 року, захищаючи нашу Батьківщину. 13 жовтня 2023 року, перебуваючи в зоні бойових дій та, виконуючи бойове завдання, отримав вогнепальне осколкове поранення: м`яких тканин обличчя, правого передпліччя, правої кістки, обох стегон, обох гомілок, обох стоп з наявністю сторонніх тіл, правої гомілки з переломом середньої третини великогомілкової кістки на нижньої третини малогомілкової кістки зі зміщенням, правої стопи з переломом основи V персневої кістки, лівої стопи з переломом п`яткової кістки. На сьогоднішній день позивач знаходиться на стаціонарному лікуванні, де потребує стороннього догляду. Його здоров`я погіршилось. Попереду довготривале лікування, яке потребує значних фінансових витрат. Після лікування позивач буде проходити курс реабілітації, який також потребуватиме додаткових фінансових витрат. Тому позивач вважає, що для забезпечення потреб дитини сина - [PERSON] , [INFO] , доцільним є зменшити розмір аліментів до 1/6 частки від усіх доходів, що становитиме більше чим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на вищевикладене просить зменшити розмір аліментів, що стягуються на користь відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином відзив на позов не подала. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою технічного засобу. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 12.03.2024 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду даної справи. Суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню, наявних у справі доказів, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно копії судового наказу Сахновщинського районного суду Харківської області від 13 вересня 2017 року по справі № 634/820/17 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] ,\~у розмірі\~1/4 частини з усіх видів заробітку ( доходу ) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 12 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 11) Постановою заступника начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Кегичівському та Сахновщинському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 23.01.2018 року відкрито виконавче провадження №55616647 щодо стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі виконавчого документу №634/820/17 від 13.09.2017 року. (а.с.14) Згідно рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 22.01.2016 року по справі №634/1194/15-ц, стягнуто з\~ [PERSON] аліменти на користь\~ [PERSON] на утримання\~сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі\~1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 листопада 2015 року та до його повноліття. (а.с. 15-16) Постановою в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Сахновщинського районного управління юстиції від 17.10.2016 року відкрито виконавче провадження №52705539 щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на підставі виконавчого листа Сахновщинського районного суду Харківської області від 28.01.2016 року №634/1194/15-ц. (а.с.17) Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.02.1996 року [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.18) Згідно копії сповіщення сім`ї №207 від 11.10.2023 року старший сержант військової частини [NUMBER] [PERSON] загинув [INFO] в с. Райське Запорізького району Запорізької області, що також підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.10.2023 року (а.с.19-20) Відповідно до довідки КНП «Сахновщинська центральна лікарня» Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області від 20.10.2023 року [PERSON] з 20.10.2023 року знаходиться на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з діагнозом «Дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. з лікворно-гіпертензивним, вестибулярним синдромом, синкопальними станами. За станом здоров`я та психологічним станом пов`язаним з втратою чоловіка потребує стороннього догляду сина. (а.с. 24) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.10.2010 року [PERSON] народилася [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.25) Відповідно до копії витягу з наказу командувача військ оперативного командування « [INFO] » від 08.07.2023 року №295 [PERSON] присвоєно первинне військове звання офіцерського складу «Молодший лейтенант». (а.с. 27) Згідно копії рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 13.10.2017 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на « [PERSON] ». (а.с. 44) Відповідно до копії акту обстеження умов проживання від 24.11.2023 року за адресою [ADDRESS] проживають [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 46) Згідно довідки КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І.Мещанінова» Харківської міської ради від 01.12.2023 року молодший лейтенант [PERSON] знаходиться на лікуванні в 3 хірургічному відділенні з 14.11.2023 року з діагнозом: поєднане вогнепальну осколкове поранення м`яких тканин обличчя, правого передпліччя, правої кисті, обох стегон, обох гомілок, обох стоп, перелом середньої третини великогомілкової кістки та нижньої третини малогомілкової кістки зі зміщенням, перелом основи правої п`ятої плесневої кістки. (а.с.47) Відповідно до довідки позаштатної тимчасово діючої війського-лікарської комісії від 22.12.2023 року №371 поранення [PERSON] пов`язане з проходженням військової служби. (а.с.48) У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.\~Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. У відповідності зі ст. 182 СК України при визначенні аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З правових позицій, викладених у абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», видно, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Також у п. 23 даної Постанови, зазначено, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, дані норми права дозволяють констатувати, що при вирішенні вимог щодо зменшення розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і одержувача, у тому числі і враховувати стан здоров`я та потреби дитини в її розвитку. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Згідно ч.5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України Про виконавче провадження загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. У пункті 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, закон надає право платнику аліментів звернутися до суду про зміну розміру аліментів. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Посилання позивача на необхідність утримання своєї матері та молодшої сестри не звільняють його від обов`язку сплачувати аліменти, оскільки, право на утримання від позивача мають не лише батьки, а й дитина, яка, на відміну від батьків, позбавлена можливості отримувати самостійний дохід. А як вбачається з матеріалів справи, доказів того, що мати позивача перебуває на його повному утриманні до суду не надано. Також позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження саме факту погіршення його матеріального стану, у тому числі і у зв`язку з погіршенням здоров`я, що може суттєво вплинути на розмір стягнутих аліментів, як і не надано доказів поліпшення матеріального стану відповідача. Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово згадував про категорію стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19). Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 910/11027/18. Інших доказів щодо зменшення розміру стягуваних аліментів позивачем надано не було. Проте, суд дійсно вважає доведеними обставини, щодо значного погіршення стану здоров`я позивача, на які він посилається, як на підставу зменшення розміру аліментів та які підтверджені матеріалами справи. Однак слід зазначити, що судовим наказом стягнуто аліменти не в твердій грошовій сумі, розмір якої дійсно може впливати на матеріальний стан позивача вразі зміни розміру його заробітку (доходу), а в частці від заробітку (доходу), який і буде розраховуватись в залежності від розміру заробітку (доходу) позивача. Також суд зазначає, що на час розгляду справи позивачу не було встановлено групу інвалідності, та позивачем не надано доказів на підтвердження погіршення саме його матеріального стану і саме з моменту видачі судового наказу. Таким чином, суд вважає, що під час розгляду справи є доведеними обставини, що позивач зазнав зміни стану здоров`я з моменту видачі судового наказу про стягнення з нього на користь відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного, оцінюючи надані докази сторонами, враховуючи на сам перед інтереси неповнолітньої дитини, яка має право на належні умови для всебічного розвитку, освіти, виховання, на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, та беручи до уваги погіршення стану здоров`я відповідача, суд приходить висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача про зменшення аліментів з 1/4 до 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням чинності, які стягуються із [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , до його повноліття на користь матері [PERSON] . Суд вважає, що визначення аліментів у такому розмірі не буде порушувати основні соціальні гарантії, закріплені Конституцією України та законами України (зокрема, Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 N 2017-III, Законом України «Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999 N 966-XIV), що включають право позивача на достатній життєвий рівень для себе не нижчий прожиткового мінімуму. Розмір стягуваних аліментів за судовим рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого\~Сімейного Кодексу України. Крім того, суд звертає увагу, що сторони не позбавлені права в майбутньому на звернення до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану однієї з сторін, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них, а позивачка також не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача і додаткових витрат на дитину, якщо на те будуть наявні законні підстави. На підставі викладеного,

Outcome: partial