Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 22.02.2024 представник позивача - адвокат Тимошенко С.В. звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача про визнання\~виконавчого напису\~нотаріуса таким,\~що не\~підлягає виконанню. Предметом позову є визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису №1399 від 25.09.2020, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором у розмірі 32291,30 грн. Підставою позовних вимог є те, що між [PERSON] та АТ «Райффайзен банк Аваль» було укладено Кредитний договір, правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Вердикт Капітал». У зв`язку з порушенням позивачем строків погашення заборгованості за кредитним договором, приватним нотаріусом Київського міськогонотаріального округу Секістовою Т.І. було вчинено виконавчий напис №1399, за яким із [PERSON] підлягає до стягнення сума у загальному розмірі 32791,30 грн. На підставі заяви відповідача приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. 21.10.2020 було відкрито виконавче провадження №63370122 щодо стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Представник позивача вважає, що нотаріус не дотримався вимог законодавства, яким врегульовано процедуру та порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, а саме: не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості; даний виконавчий напис вчинено безпідставно на кредитному договорі, який не посвідчений нотаріально. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 23.02.2024 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 15 годину 30 хвилин 12.03.2024. \~ \~ \~ \~Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги підтримав повністю. \~ \~ \~ \~Представник відповідача у судове засідання не з`явився, 11.03.2024 до канцелярії суду від генерального директора ТОВ «Вердикт Капітал» надійшов відзив на позов та клопотання про зменшення витрат на правову допомогу. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належно, про причини неявки суд не повідомили, із заявами та клопотаннями до суду не звертались. Суд, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Позиція позивача та його представника Представник позивача - адвокат Тимошенко С.В. звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Позиція відповідача Представник відповідача генеральний директор ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаковський О.В. у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказав, що здійснення виконавчого напису нотаріусом врегульовано ст. ст. 87, 88, 89 Закону України "Про нотаріат", Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", а також вимогами Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в МЮ України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Крім того, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Встановлені судом\~обставини. 25.09.2020\~приватним нотаріусом\~Київського міського нотаріального\~округу Секістовою\~Тетяною Іванівноюна підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, вчинено виконавчий напис №1399, згідно з яким звернено стягнення із [PERSON] за кредитним договором №014/380805/82/621261 від 06.08.2019, укладеним з АТ «Райффайзен банк Аваль», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 114\\2-19-F від 20.09.2019 та Додаткової угоди до Договору відступлення права вимоги 114\\2-19-F від 17.03.2020 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заборгованості за період з 17.03.2020\~по 11.03.2020 у розмірі 32291,30 грн, що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 21593,06 грн, простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 5626,43 грн, строкової заборгованості за комісією 1267,24 та строкової заборгованості за штрафами і пенями 3804,57 грн. За вчинення виконавчого напису з боржника стягнуто плату у розмірі 500 грн та загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з [PERSON] становить 32791,30 грн (а.с.8). Приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. 21.10.2020 було відкрито виконавче провадження №63370122 щодо стягнення із [PERSON] заборгованості в розмірі 32791,30 грн (а.с.7). Рішенням Малинського\~районного суду\~від 27.06.2019\~шлюб між\~ [PERSON] та\~ [PERSON] ,\~зареєстрований 30\~жовтня 1999\~року виконкомом\~Українківської сільської\~ради Малинського\~району Житомирської\~області розірвано.\~Залишено відповідачу\~прізвище набуте\~у шлюбі\~ [PERSON] (а.с.10). Довідкою №10 від 01.02.2024 Гранітненського старостинського округу та письмовими показами свідків [PERSON] та [PERSON] , підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , з червня 2019 і по даний час проживає по [ADDRESS] (а.с.11-13). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом. Між сторонами виник спір щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Частиною 1 ст.\~16\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат»\~нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Статтями 87, 88 вищевказаного Закону визначено, що\~ для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.\~ Відповідно до\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно положень\~ст. 89 Закону України «Про нотаріат»\~у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до положень п.13 постанови Пленуму Верховного Суду "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні" при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до\~Закону України "Про нотаріат"\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 Постанову №662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду у справі №910/10374/17 від 21.09.2021 визначено, що, оскільки, у судовому порядку Постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, вчиняючи 25.09.2020 виконавчий напис №1399, приватний нотаріус Секістова Т.І. неправомірно керувалась пунктом 2 Переліку документів у редакції Постанови № 662, який на той час уже був нечинним згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. \~ \~ \~ \~Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису №1399 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат». \~ \~ \~ \~Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і\~достатньою підставою\~для визнання\~виконавчого напису\~таким,\~що не\~підлягає виконанню. Розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Щодо розміру судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, які підлягають до стягнення, суд зазначає наступне. Представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7500 грн. 11.03.2024 від директора ТОВ «Вердикт Капітал» надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомоги адвоката, оскільки під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, тому просив відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу. Крім того зазначив, що до позовної заяви не додано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату в сумі 7500 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до положень частини другої-третьої\~ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Разом із тим, згідно з частиною четвертою\~ст.137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої\~ст.137 ЦПК України\~суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до абзацу першого частини восьмої\~ст.141 ЦПК України, яким унормований інститут судових витрат, та відповідно до якого розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження надання позивачу професійної правничої допомоги суду надані наступні документи: договір про надання правничої допомоги №08/02 від 08 лютого 2024 року; акт наданих послуг №1 до Договору про надання правничої допомоги №08/02 від 08 лютого 2024 року; орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу (а.с.14-16). Відповідно до положень п.3.2 договору про надання правничої допомоги від 08 лютого 2024 року сторони узгодили, що з урахуванням складності та специфіки справи вартість однієї години наданих послуг адвоката щодо підготовки позовів, клопотань та інших документів, представництва в суді становить 2500 грн. Відповідно до акта наданих послуг сума гонорару за підготовку позову складає 5000 грн (2 години), згідно з орієнтовним розрахунком витрат на правничу допомогу за участь адвоката у судових засіданнях по справі 2500 грн, всього 7500 грн. Згідно з частиною четвертою\~ст.263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року в справі №922/445/19 виснувано, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, у цій постанові Верховний Суд висловив правову позицію з питання, що витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за наслідками розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи лише має бути сплачено. У подальшому від вищевказаної правової позиції Верховний Суд не відступав (постанова від 22 січня 2021 року в справі №925/1137/19). За таких обставин, суд відхиляє доводи директора ТОВ «Вердикт Капітал» стосовно відсутності підтверджень сплати позивачем судових витрат, понесених останнім на професійну правничу допомогу, оскільки у разі доведення обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, обставина відсутності підтверджень понесення стороною витрат на професійну правничу допомогу не має правового значення для вирішення питання щодо їх розподілу між сторонами за наслідками розгляду справи, оскільки витрати на оплату професійної правничої допомоги можуть бути як фактично сплаченими, так і лише мають бути сплаченими. Водночас суд погоджується із позицією представника відповідача відносно того, що визначений розмір судових витрат на професійну правничу допомогу у заявленому до стягнення розмірі є необґрунтованим та підлягає зменшенню, оскільки представник позивача у судовому засіданні участі не брав, подавши заяву про розгляд справи без його участі. Враховуючи викладене, виходячи з принципів розумності, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved