Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

21 листопада 2023 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до Одеської міської ради, третя особа: Приморська державна нотаріальна контора у місті Одеса, про визначення розміру часток у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] , по 1/3 частини кожному із її співвласників: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказувала на те, що вона разом із сином та чоловіком на підставі договору купівлі-продажу придбали у спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS] . 25 лютого 2023 року після смерті чоловіка позивачки відкрилася спадщина, яку вона прийняла у встановленому законом порядку, проте нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва, оскільки у договорі купівлі-продажу не визначені частки співвласників, у зв`язку з чим [PERSON] звернулася до суду за захистом своїх прав та визначення часток, виходячи із принципу рівності часток кожного співвласника. У ході розгляду справи позивачка уточнила свої вимоги, у зв`язку з чим 29 лютого 2024 року судом до участі у справі в якості співвідповідача залучено [PERSON] . 27 листопада 2023 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 29 лютого 2024 року до участі у справі залучено співвідповідачем [PERSON] . Представник позивачки у судовому засіданні підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити. Співвідповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав позовні вимоги. Представники відповідача\~ Одеської\~міської ради\~та третьої\~особи \~Приморської державної\~нотаріальної контори\~у місті\~Одесі у\~судове засідання\~не з`явилися,\~повідомлялися належним\~чином,\~причини своєї\~неявки суду\~не повідомили,\~із клопотаннями\~не зверталися, Представник Одеської міської ради в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк відзив на позовну заяву не надав. Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивачки та співвідповідача [PERSON] , суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. 06 квітня 1996 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] продали, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] купили квартиру [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу був оформлений на Одеській Універсальній Товарній Біржі за № 96/0408 від 08 квітня 1996 року. На підставі цього договору за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 11 квітня 1996 року зареєстровано право власності на придбаний об`єкт нерухомості в ОМБТІ за реєстровим 85, на стор. 12, в книзі № 177 пр. [INFO] помер [PERSON] , актовий запис № 2385, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді частини квартири [ADDRESS] . На підставі заяви позивачки від 08 серпня 2023 року про прийняття спадщини за законом державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса завів спадкову справу № 451с/2023 стосовно майна померлого чоловіка [PERSON] . Син померлого [PERSON] у встановлений законом строк відмовився від спадщини після смерті батька, звернувшись про це з відповідною заявою до нотаріуса. Інших спадкоємців після смерті померлого немає. Однак, 02 листопада 2023 року державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , був укладений без визначення часток співвласників, про що видав відповідну постанову за № 3047с/01-31. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно з принципом диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. Так, зі змісту ч. 2 ст. 370 ЦК України вбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, як) мають значення для вирішення справи. За статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи вказані норми та встановлені судом обставини, суд ійшов висновку, що вимоги є обгрунтованими, розмір часток кожного із співвласників квартири [ADDRESS] , є рівними, та становлять по 1/3 частині, тому вимоги позивачки підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved