Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору у розмірі 21353 грн. 65 коп. грн. 12 коп.. В обґрунтування\~позову зазначається,\~що 29\~липня 2020\~року між\~ТОВ «Манівео\~Швидка фінансова\~допомога» та\~ [PERSON] \~укладено кредитний\~договір №\~849129829.\~28\~листопада 2018\~року між\~ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» та\~ТОВ «Таліон\~Плюс» укладено\~договір факторингу\~№ 28/1118-01\~на підставі\~якого ТОВ\~«Таліон Плюс»\~перейшло право\~вимоги до\~боржників ТОВ\~«Манівео видка\~фінансова допомога»,\~в тому\~числі борг\~ [PERSON] \~20\~жовтня 2022\~року між\~ТОВ «Таліон\~Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 20102022 згідно якого право вимоги за кредитними зобов`язаннями перейшло до позивача. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 21 жовтня 2022 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 21353 грн. 65 коп.. Відповідач добровільно борг не сплачує, що стало підставою для звернення до суду із вимогою про стягнення боргу. Відповідач у відзиві на позов та у запереченнях зазначила, що позов не визнає. У відзиві на позов відповідач окремо зазначила, що позивачем не доведено перехід за договором факторингу від 28 листопада 2018 року право грошової вимоги від ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», що в свою чергу свідчить про відсутність права вимоги у ТОВ «ФК «ЄАПБ», яке уклало договір факторингу з ТОВ «Таліон Плюс». Також відповідач вважає, що позивачем не доведено взагалі укладання договору кредитування між відповідачем та ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та наявність будь-якої заборгованості у відповідача перед товариством. Представник позивача у відповіді на відзив зазначив, що між відповідачем та ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» укладено кредитний договір, що підтверджується підписанням анкети-заяви та інших документів [PERSON] у відповідності до вимог Цивільного кодексу України, Закону України "Про електронну комерцію", Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідач кредит отримала, проте ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» борг не повернула, що стало підставою для укладання товариством із ТОВ «Таліон Плюс» договору факторингу та переходом права вимоги від ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс». При цьому представник позивача посилається на відсутність в їх розпорядженні договору факторингу між ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», оскільки ТОВ «ФК «ЄАПБ» не є стороною цих договорів, а тому не здійснювало контроль щодо процесу укладання та виконання договору, однак перехід права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» підтверджується належними та допустимими доказами, крім того позивачем доведено факт отримання відповідачем такого кредиту, а тому у товариства є право вимоги до відповідача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав до суду клопотання, в якому просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач також звернулась до суду із клопотанням про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 29 липня 2020 року був укладений кредитний договір в електронній формі між первинним кредитором ТОВ «Манівео-швидка фінансова допомога» та відповідачкою [PERSON] на суму 13000 грн. строком на 30 днів зі сплатою процентів відповідно до обумовлених сторонами умов, виходячи із часу дії вказаного договору та виконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань (а.с.5-8). 17 вересня 2020 року укладено додаткову угоду, згідно якої Товариство надало Позичальнику ( [PERSON] ) розстрочку у погашенні Заборгованості в сумі 10646,65 на 70 днів. 28 листопада 2018 року між ТзОВ «Таліон плюс» (фактор) та ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) був укладений договір факторингу № 28/1118-01 (а. с. 9). 31 грудня 2020 року між ТзОВ «Таліон плюс» (фактор) та ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) була укладена додаткова угода № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року. 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «Таліон плюс» (клієнт) був укладений договір факторингу № 20102022, за умовами якого клієнт ТОВ «Таліон плюс» відступив, а фактор ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до боржників первісного кредитора, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги (а. с. 12-15). При цьому в п.1.2 зазначеного Договору зазначено «Кредитний договір» - кредитний договір, укладений між Первісним кредитором, яким є ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і Боржником, право грошової вимоги за яким отримав Клієнт на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між Клієнтом та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Судом встановлено, що кредитний договір між відповідачем та ТОВ ««Манівео швидка фінансова допомога» укладений 29 липня 2020 року, а первинний договір факторингу 28 листопада 2018 року, тобто договір кредиту укладено пізніше ніж договір факторингу. Також судом встановлено, що в договорі факторингу укладеного між позивачем та ТОВ «Таліон плюс» також зазначено, що право грошової вимоги ТОВ «Таліон Плюс» отримало саме на підставі договору факторингу укладеного між первинним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» від 28 листопада 2018 року. Позивачем до суду копію договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та додатки до нього, як і Реєстри прав вимоги до суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Як зазначено вище позивачем не надано до суду первинного договору факторингу укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», і, крім того відповідно до дати договору зазначеного позивачем укладений він до укладання договору кредитування із [PERSON] .. Право грошової вимоги у позивача може виникнути лише за наявності документів, які підтверджують перехід такого права до ТОВ «Таліон Плюс», а таке право може бути підтверджено лише відповідним договором укладеним в письмовій формі. Також, судом не приймається до уваги посилання позивача на розрахунки заборгованості оформлені ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», і підписані електронними підписами, оскільки такі розрахунки не підтверджуються іншими первинними документами. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням всього вищевикладеного ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не доведено належними та допустимими доказами перехід права грошової вимоги за кредитним договором від 29 липня 2020 року № 849129829 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», що в свою чергу свідчить про відсутність такого права вимоги у позивача. За таких даних, позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed