Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 16 березня 2002 року Богодухівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківські області, актовий запис № 30. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 16 березня 2002 року Богодухівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківські області, актовий запис № 30. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося, між сторонами втрачено почуття любові та взаємної поваги. Також причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів, зовсім протилежні погляди на сімейне життя, на обов`язки чоловіка та дружини, відсутність взаємопорозуміння. Шлюб з відповідачем носить лише формальний характер, примирення між ними неможливе. Питання про розірвання шлюбу вирішено остаточно, подальше спільне проживання та збереження шлюбу являється не можливим та суперечить інтересам позивача. Розірвання шлюбу органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя є неможливим, оскільки відповідач не бажає з`явитися до органу ДРАЦС і подати спільну заяву про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій просила закінчувати розгляд цивільної справи без її участі, позовні вимоги підтримала, зазначила, що строк на примирення не потрібен. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій також просив закінчувати розгляд цивільної справи без його участі, зазначив, що повністю заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 березня 2002 року у Богодухівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківські області, актовий запис № 30 /а.с.5/. Сторони від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Як вбачається зі змісту позовної заяви, шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, між ними втрачено почуття любові та взаємної поваги. Виходячи із зазначеного, бажання відповідача зберегти шлюб не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки судом було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Окрім того, судом, відповідно до ст. 111 СК України були вжиті заходи щодо примирення подружжя, а саме 25.12.2023 сторонам було надано строк для примирення. Примирення між сторонами не відбулось, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи,\~що сторони\~мають різні\~інтереси та\~погляди на\~життя,\~шлюбно-сімейні\~стосунки між\~сторонами припинені,\~сторони неповнолітніх\~дітей не\~мають,\~позивач наполягає\~на розірванні\~шлюбу та\~просить не\~надавати термін\~на примирення,\~судом вживались\~заходи щодо\~примирення подружжя, однак примирення не відбулось, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і збереження сім`ї неможливе, оскільки це суперечитиме інтересам позивача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при подачі позову у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved