Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] у січні 2024 року звернулася у суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказала, що з 23 грудня 2022 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час сім`я сторін фактично розпалась. Підставою для розпаду сім`ї стали непорозуміння, суперечки, розбіжності в інтересах, різні погляди на життя, шлюбні відносини між ними припинено, сторони проживають разом. Позивач примиритися не бажає, просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з`явилася, просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, строк на примирення просила не надавати, про що надала відповідну заяву. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розглядом справи був повідомлений. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.ст. 12, 81\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом установлено, що факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Пирятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно з`ясовано взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу. Так, судом встановлено, що позивач не вперше подає заяву про розірвання шлюбу, що підтверджується наданими документами: копіями позовних заяв та ухвал суду про залишення позову без розгляду. Крім того, як вказала позивач у своїй заяві з даним відповідачем вона вже вдруге перебувала у зареєстрованому шлюбі. Перший раз між нею та відповідачем шлюб було зареєстровано у 2014 році, а 22.05.2020 заочним рішенням Оржицького районного суду Полтавської області розірвано. Коли у лютому 2022 року Указом Президента України було оголошено про воєнний стан, відповідач [PERSON] з метою уникнення мобілізації попросив зареєструвати з ним в друге шлюб, оскільки позивач являється інвалідом ІІ групи і тоді відповідач матиме право відстрочки. Після того як позивач зареєструвала шлюб відповідач почав вчиняти щодо неї та їхнього спільного сина домашнє насилля психологічного та фізичного характеру, що підтверджується повідомленнями, копією протоколу про адміністративне правопорушення та терміновим заборонним приписом. В результаті неправомірних дій відповідача [PERSON] позивач вимушена була змінити місце проживання, виїхавши до с. Велика Круча. Сторони подружніх відносин не підтримують, загального господарства не ведуть. В даний час шлюб у сторін носить формальний характер. З наданих до суду письмових доказів суд не вбачає за можливе надати сторонам строк на примирення при випадках домашнього насилля. Згідно ст.\~105\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Тож,\~встановивши,\~що сімейні\~стосунки сторони\~не підтримують,\~відповідач вчиняє\~домашнє насилля,\~суд прийшов\~до висновку\~про наявність підстав для розірвання шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить сторонам. Згідно ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12 ААГ № 108188 від 10.07.2023 [PERSON] є інвалідом ІІ групи загального захворювання. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, його позов задоволений, тому із відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь держави судові витрати у виді судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved