Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому прохає визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] та складається із: 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 31.10.2023 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання. 14.11.2023 від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому він проти його задоволення заперечував. Вказав, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження існування перешкод для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. 20.11.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій прохав позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Ухвалою суду від 12.02.2024 підготовче засідання по справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. Від представника позивача до суду надійшла заява з проханням розглядати справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує, прохає їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про місце та час слухання справи. Від третьої особи - Полтавської районної державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без їх участі, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.247ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] (а.с. 26, 27). 16.02.2011 року Полтавською районною нотаріальною конторою після [PERSON] відкрита спадкова справа №107/2011 за заявою про прийняття спадщини від [PERSON] (а.с.10). Згідно заяви [PERSON] (матері померлої) та [PERSON] (батька померлого) вбачається, що вони відмовилася від належної їм частки спадкового майна (а.с. 95,96). До Полтавської районної державної нотаріальної контори позивачем було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті [PERSON] , а саме: на частину квартири [ADDRESS] . Проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 02-31/1455 від 13.10.2021 року у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, оскільки відсутні документи, які б підтверджували право власності на спадкове майно. Відповідно до договору купівлі-продажу №152-Н, укладеному 18.09.1998 року, батьками позивача - [PERSON] та [PERSON] було придбано у спільну власність квартиру [ADDRESS] (а.с. 13-14). Також укладення відповідного договору підтверджується карткою реєстрації угоди на ПУАПБ №152н від 18.09.1998 року (а.с. 15) У відповідності до технічного паспорту на спірну квартиру від 14.08.1998 року така знаходилась у спільній часткові власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 19-22). Як вбачається з ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 24.09.2007 року по справі №2-1281/2007 за позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення права на аліменти в зв`язку з визнанням права власності на нерухоме майно, була досягнута згода про передачу [PERSON] в рахунок погашення аліментів права спільної часткової власності на 1/2 квартири, що знаходиться в [ADDRESS] - позивачу [PERSON] (а.с. 11). На підставі вищевказаної ухвали суду, здійснено посвідчення права власності позивача, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17886630 від 26.02.2008 року (а.с. 12). Відповідно до технічного паспорту на квартиру від 23.01.2008 року співвласниками квартири вже є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16-18). Згідно довідки з вих.№82 від 26.05.2021, виданої Супрунівським старостинським округом, позивач [PERSON] та її син [PERSON] зареєстровані у спірній квартирі (а.с. 28). Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону, або незаконність набуття не встановлена судом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Згідно із ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У пункті 23 постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 6 абз. З Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в по господарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Визнання за [PERSON] права власності на спадкову квартиру не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Таким чином, оскільки позивач являється спадкоємцем за законом після померлої, відповідно за нею можливо визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно.

Outcome: approved