Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] через представника - адвоката Гринь Л.В. звернулася до суду із позовом, визначивши відповідачем Ніжинську міську раду, а третьою особою - [PERSON] , в якому просить визнати за нею право власності на 32/75 частки житлового будинку [ADDRESS] за набувальною давністю. Позов аргументує тим, що 16/25 часток будинку [ADDRESS] на праві особистої власності належали [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Інші 9/25 частки будинку належать [PERSON] і виділені за взаємною згодою співвласників будинку з 1992 року у відокремлене користування з автономним опаленням, освітленням та окремим входом. Позивачка успадкувала 16/75 часток спірного будинку після померлого [INFO] батька - [PERSON] . Інші 16/75 часток житлового будинку, належні [PERSON] , що померла [INFO] , та 16/75 часток, належні [PERSON] , померлій у 1956 році, ніким успадковані не були. Після смерті батька - [PERSON] , тобто з 1986 року вона користується 16/25 часток будинку, утримує його, робить поточні ремонти, обробляє город та доглядає за садом. Оскільки належні їй 16/75 часток вказаного будинку з господарськими будівлями в натурі не виділені, то фактично вона відкрито упродовж цього часу володіє як успадкуваною і оформленою нею після батька 16/75 частки спірного будинку, так і 32/75 частки будинку, що належали [PERSON] та [PERSON] (по 16/75 частки). Добросовісно, безперервно та відкрито володіючи 32/75 частки зазначеного житлового будинку, яка не є виділеною, більше десяти років, вважає, що набула право власності на це майно за набувальною давністю. Ухвалою судді 28.08.2023 справу прийнято до свого провадження за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. Ухвалою суду 10.11.2023 залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] . Учасники справи у підготовче судове засідання не з`явились. Представник позивачки - адвокат Гринь Л.В. подала до суду письмову заяву про розгляд справи без участі її та позивачки. Представник відповідача Ніжинської міської ради Чернігівської області - Лях О.М., надіслала клопотання, в якому просила розглянути справу без участі представника Ніжинської міської ради та задовольнити позовні вимоги. Відповідачкою [PERSON] подано до суду письмові пояснення, в яких позовні вимоги визнає повністю, та зазначає, що 01.12.1992 вона придбала 9/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . Іншою часткою будинку з 1986 року відкрито, безперервно користується її мати - [PERSON] , яка є позивачкою. Остання робила поточний ремонт частини будинку, відремонтувала дах та грубу, замінила паркан, обробляє город, доглядає за садом. У 2020 році [PERSON] нотаріально оформила спадщину після померлого [PERSON] і є власником 16/75 часток житлового будинку. Відповідачка [PERSON] просить позов задовольнити, оскільки станом на день звернення до суду позивачка [PERSON] добросовісно, відкрито та безперервно володіє вказаними частками будинку більше 10 років. У відповідності до ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та дійшов наступного висновку. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). Спадкоємцями за законом є діти (в тому числі усиновлені), дружина та непрацездатні батьки померлого, а також інші непрацездатні, які перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Якщо спадкоємець, присутній в місці відкриття спадщини, на протязі трьох місяців з дня вжиття заходів охорони не заявить належному суду про відмовлення від спадщини, він вважається таким, що прийняв її (ст. 418, 429 ЦК УРСР 1922 року). Згідно з ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК україни). Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У матеріалах інвентаризаційної справи на спірний будинок наявний висновок Ніжинського МБТІ від 14.12.1989 про втрату правоустановлюючих документів, за яким спірний житловий будинок підлягає реєстрації на праві особистої власності за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з подальшою видачею свідоцтва про право особистої власності на 16/25 частини домоволодіння. Як вбачається з копій свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 02.01.1990, технічного паспорта та довідки № 638 від 06.09.2019, виданих КП«Ніжинське МБТІ», станом на 31.12.2012 власниками будинку по [ADDRESS] вказано: - 16/25 частки - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 02.01.1990 Ніжинською міською радою народних депутатів на підставі рішення № 344 від 19.12.1989); - 9/25 частки - [PERSON] (на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 01.12.1992 державним нотаріусом Ніжинської держаної нотаріальної контори р.номер 2-2822) (а.с. 26, 36 зворот, 38-40). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 34). Спадщину після його смерті прийняла дочка - позивачка [PERSON] , набувши право власності на належні спадкодавцю 16/75 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.04.2021 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а.с. 9, 29). [PERSON] та [PERSON] рідні брат і сестра, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] та архівними довідками про їх народження (а.с. 31 зворот, 32 зворот, 34), з яких також вбачається, що датою народження [PERSON] є [INFO] (за старим стилем). Як зазначається у позові, [PERSON] до 1951 року одружилась, виїхала з м. Ніжина та померла у 1956 році. Будь-якої іншої детальнішої інформації про вказану особу невідомо. Згідно відповіді Ніжинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 17.11.2023, актовий запис про смерть [PERSON] у відділі не виявлено. Перевірку проведено за період з 1956 року по теперішній час, у тому числі по поновленим актовим записам цивільного стану та за відомостями Реєстру (а.с.66). Відповідно до листа Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 06.09.2023, надати інформацію про заведення спадкової справи до майна [PERSON] неможливо у зв"язку відсутністю даних про місце відкриття спадщини, тобто про останнє її місце проживання (а.с 51). Отже, попри витребовування доказів, матеріали справи не містять відомостей про прийняття спадщини на 16/75 часток спірного будинку, чи визнання її відумерлою, після [PERSON] [INFO] (за старим стилем). [PERSON] померла [INFO] , згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.37). Спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилася, як свідчить лист Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 06.09.2023 №2407/01-17 (а.с. 52). Відповідно до довідки № 796 від 16.04.2020 виконавчого комітету Ніжинської міської ради, на день смерті [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] , і з нею була зареєстрована також її дочка [PERSON] (а.с. 33), а отже остання вважається такою, що у відповідності до ст. 418, 429 ЦК УРСР 1922 року прийняла спадщину після [PERSON] . Відомості про оформлення нею спадкових прав на 16/75 часток спірного житлового будинку у матеріалах справи відсутні. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.37 зворот). На день її смерті [PERSON] була зареєстрована у спірному будинку одна (а.с. 32). На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 23.07.2003 приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Зеленським В.В. за реєстровим №3710, яким заповіла [PERSON] право власності на земельну частку (пай), що перебуває в колективній власності КСП ім. Подвойського розміром 4,3 в умовних кадастрових гектарах. Спадщину за заповітом на земельну частку (пай) шляхом подання заяви нотаріусу за правилами ч. 1 ст. 1269 ЦК України прийняв [PERSON] (а.с. 74). Іншу частину спадщини, зокрема 16/75 часток спірного житлового будинку, заповітом не охоплено, а відтак вони спадкуються спадкоємцями за законом на загальних підставах згідно з ст. 1245 ЦК України. Наявність у [PERSON] спадкоємців за законом не встановлено, заяв до нотаріуса про прийняття після [PERSON] спадщини за законом не подано. Отже, [PERSON] , яка після смерті [INFO] [PERSON] набула у власність 16/75 часток спірного житлового будинку у порядку спадкування згідно з ст. 418, 429 ЦК УРСР 1922 року, померла [INFO] , та після її смерті спадщина на 16/75 часток спірного будинку ніким не прийнята, відумерлою не визнана. Учасники справи визнають, що позивачка [PERSON] відкрито володіє понад 10 років 32/75 частки спірного житлового будинку, що відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. З матеріалів справи вбачається, що позивачка більше ніж протягом 10 років відкрито володіє 32/75 частки жилого будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] ; вказана частка житлового будинку за життя належала по 16/75 частки кожній [PERSON] та [PERSON] , яка успадкувала після [PERSON] , та після смерті яких спадщину на дані частки у праві власності на будинок прийнято чи визнано відумерлою не було, а тому позивачка, з урахуванням приписів ст. 344 ЦК України, набула право власності за це нерухоме майно. Отже, враховуючи, що позивачка добросовісно заволоділа чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно користуватися ним, інших власників даного майна не встановлено, суд вважає за можливе визнати право власності за набувальною давністю.

Outcome: approved