Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.11.2021 року Новоодеським районним судом Миколаївської області по справі № 482/1411/21 було видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки з усіх видів заробітку, який відповідачкою було звернуто до державної виконавчої служби для примусового його виконання та 06.01.2022 року було відкрито відповідне виконавче провадження. 26.04.2022 року, за заявою відповідачки вказане виконавче провадження було закрито, а судовий наказ повернуто. Зазначає, що 15.11.2023 року Новоодеським районним судом Миколаївської області по справі № 482/2189/23 знову було видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки з усіх видів заробітку. Тому, посилаючись на викладене, звертаючи увагу на існування двох подібних судових наказів та посилаючись на 432 ЦПК України позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ виданий 09.11.2021 року Новоодеським районним судом Миколаївської області у справі № 482/1411/21 про стягнення з [PERSON] на Користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , а також стягнути з відповідачки усі судові витрати. Позивач у судове засідання не з`явився, але від його представниці - адвоката Котенко І.О. до суду надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача та підтримання позовних вимог. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій позовних вимог [PERSON] не визнала, справу просила слухати за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися до зали судового засідання. Дослідивши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами суд приходить до наступного висновку. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] (повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). 09.11.2021 року Новоодеським районним судом Миколаївської області по справі № 482/1411/21 видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з 20.01.2021 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до інформації про виконавче провадження № 68049712, 06.01.2022 року Новоодеським ВДВС у Миколаївському районі Миколаївської області було відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного судового наказу. 26.04.2022 року зазначене виконавче провадження було закрито за письмовою заявою стягувача. 17.01.2023 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, в результаті чого відповідачка змінила своє прізвище на « [PERSON] ». 15.11.2023 року Новоодеським районним судом Миколаївської області по справі № 482/2189/23 видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 25.09.2023 року та до повноліття [PERSON] , [INFO] . Так, з наведеного видно, що дійсно 09.11.2021 року та 15.11.2023 року Новоодеським районним судом Миколаївської області було видано подібні судові накази, яким стягнуто з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання дитини, в першому з яких дійсно мається помилка щодо дати народження дитини. Відповідно до статті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом. За змістом п. п. 4, 5 ч. 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Відповідно до частин першої, сьомої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Згідно з частиною восьмою статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянутий за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу. Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. Окрім того, відповідно до ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу. Згідно ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому, словосполучення «або з інших причин» стосується саме відсутності (припинення) обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Виходячи з викладеного суд не може погодитися з твердженнями позивача, що допущення судом описки щодо дати народження дитини у судовому наказі від 09.11.2021 року по справі № 4821411/21, який він просить визнати таким, що не підлягає виконанню, є підставою для звільнення позивача від обов`язку виконання цього судового наказу, а тим більше підставою, в контексті ст. 432 ЦПК України, для визнання цього судового наказу таким, що не підлягає виконанню. В даному випадку доцільним було б звернення позивача до суду із заявою про визнання судового наказу, винесеного 15.11.2023 року по справі № 482/2189/23, таким, що не підлягає виконанню, оскільки, виходячи з положень п. 6 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суд, при його винесенні, мав би ухвалити рішення про відмову у видачі судового наказу, оскільки, судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ. Таким чином, виходячи з викладеного суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] у задоволенні його позову з підстав вище описаних.

Outcome: dismissed