Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-29 00:00:00

У листопаді 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач в своїй позовній заяві зазначав, що 30.03.2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] було укладено договір позики № 2020217. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ФК «МАНІФОЮ», та розміщених їх на сайті https://money4you.ua/ru/o-nas/normatyvna-dokumentatsiya. ТОВ «ФК «МАНІФОЮ», свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому позику в сумі 12000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення позики та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії договору, чим порушив умови укладеного договору. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 10 вересня 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ»та ТОВ «Українські Фінансові Операції» було укладено договір факторингу № 10-09/2021, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за договором позики. 11.07.2022 року між ТОВ «Українські Фінансові Операції» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу №1, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Відповідно до укладеного договору факторингу №1 перейшло право грошової вимоги до віповідача за кредитним договором у розмірі 35104 грн. Станом на 08.11.2023 року заборгованість за кредитним договором відповідача склала: 12000 грн.-сума кредиту, 19104 грн. -сума процентів за користування кредитом, 4000 грн.- сума процентів за прострочену позику. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути із відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 35104 грн., інфляційні втрати 12181,08 грн., 3% річних -2573,65 грн., судовий збір в розмірі 2147,20 грн. та витрати за надану професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. В судове засідання представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв про розгляд справи у його відсутність, або відкладення розгляду справи до суду не направляв. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договорами, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 30.03.2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] було укладено договір позики № 2020217. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ФК «МАНІФОЮ», та розміщених їх на сайті https://money4you.ua/ru/o-nas/normatyvna-documentatsiya. Згідно умов кредитного договору відповідачу надано кредит у сумі 12000,00 грн, строком до 29.04.2021 року. ТОВ «ФК «МАНІФОЮ», свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 12000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим порушив умови укладеного договору. 10 вересня 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Українські Фінансові Операції» було укладено договір факторингу № 10-09/2021, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. 11.07.2022 року між ТОВ «Українські Фінансові Операції» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу №1, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Відповідно до укладеного договору факторингу №1 перейшло право грошової вимоги до віповідача за кредитним договором у розмірі 35104 грн. Станом на 08.11.2023 року заборгованість за кредитним договором відповідача склала: 12000 грн.-сума кредиту, 19104 грн. -сума процентів за користування кредитом, 4000 грн.- сума процентів за прострочену позику. Оскільки умови кредитного договору № 2020217 від 30 березня 2021 року не виконано, суд приходить до обґрунтованого висновку про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 35104 грн., з них: 15000,00 грн. - тіло кредиту та 32308,03 грн - нараховані проценти;інфляційних втрат у сумі - 12181,та 3 % річних у сумі -2573,65 грн. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, що передбачено пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України. У позовній заяві представник позивача вказав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які складаються з судового збору у розмірі 2 147,20 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 147,20 грн. Згідно з приписами ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін - пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано копію Договору про надання правової допомоги № 10/07-2023 від 10.07.2023, звіт про надання правової допомоги згідно договору № 10/07-2023 від 10 липня 2023 р. на суму 10000,00 грн., рахунок на оплату по замовленню № 1371/08/11 від 08 листопада 2023 р., платіжна інструкція від 08 листопада 2023 року № 1470, ордер на надання правничої допомоги, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Столітнього М.М. Дослідивши перелік наданих послуг та обсяг робіт, виконаних в межах договору про надання правничої допомоги, враховуючи малозначність справи, значення справи для сторони, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що заявник має право на часткове відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000, 00 грн. При цьому суд враховує, що час, як такий, що витрачений на виконання зазначених робіт, та вартість такого обсягу робіт є дещо завищеною. Враховуючи ухвалення рішення по справі на користь позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА`у розмірі 4 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved