Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просила позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання та виховання її сина [PERSON] , в розмірі частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог зазначається, що 05 липня 2016 року рішенням Дарницького районного суду міста Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 08 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві. [PERSON] [INFO] загинув, про що виконавчим комітетом Калитянської селищної ради видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Відповідач з моменту розірвання шлюбу усунулася від виконання батьківських обов`язків, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не сплачує аліменти, не цікавиться станом здоров`я, більше семи років не спілкується з сином. Вихованням дитини займається бабуся [PERSON] . Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Калитянської селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] перебуває на повному утриманні позивача [PERSON] , якій не вистачає коштів на утримання та виховання онука, з урахуванням чого позивач вважає обґрунтованим розмір аліментів, який просить стягувати з відповідача. Ухвалою суду від 30 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 20 лютого 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Від позивача надійшла заява про проведення судового засідання у її відсутність. Позовні вимоги підтримувала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Служба у справах дітей Калитянської селищної ради, направила до суду 05 березня 2024 року клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи, прийняти рішення на підставі наявних у справі документів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася у визначеному цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки суду неповідомлені. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи [INFO] у місті Києві народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 3905, виданим 08 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві. Батько - [PERSON] . Мати - [PERSON] . Відповідно до рішення Дарницького районного суду міста Києва від 05 липня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 28 квітня 2012 року у Лівобережному відділі державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї актів, актовий запис № 415, розірвано. Батько [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 178, виданим 16 грудня 2022 року виконавчим комітетом Калитянської селищної ради. Померлий [PERSON] син [PERSON] , даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Бобрицькою сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис № 30. Мати [PERSON] - [PERSON] після реєстрації шлюбу 14 травня 2010 року, змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим Виконкомом Мокрецької сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 02. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 31 березня 2023 року зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є [ADDRESS] . Як вбачається з довідки-характеристики [PERSON] № 44, виданої 06 квітня 2023 року виконавчим комітетом Калитянської селищної ради, остання проживає разом зі своєю сім`єю: чоловіком - [PERSON] , донькою - [PERSON] , онуком - [PERSON] та матір`ю [PERSON] . Дитиною опікуються всі члени родини, [PERSON] виховує та утримує онука - [PERSON] з однорічного віку, матір дитини участі в житті та вихованні сина не бере. Матеріали справи містять належним чином завірені копії розписок про надання згоди на проживання в одному будинку [PERSON] від [PERSON] та [PERSON] . Згідно з довідкою № 01-10/22 від 19 грудня 2022 року [PERSON] навчається у 2 класі Мокрецького ліцею Калитянської селищної ради Броварського району Київської області. Відповідно до його характеристика з місця навчання, вихованням дитини займаються бабуся, [PERSON] та дідусь, [PERSON] . У висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав, наданого органом опіки та піклування, затвердженого 18 липня 2023 року рішенням № 101 виконавчим комітетом Калитянської селищної ради, зазначено про те, що, [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, на засідання комісії з захисту прав дітей не з`явилася, причини неявки не повідомила. Вихованням та утриманням дитини займається його бабуся [PERSON] . Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 24 квітня 2023 року та актом обстеження умов проживання від 06 червня 2023 року, дитина має окрему кімнату, умови задовільні, має всі необхідні речі для навчання та відпочинку, бабуся піклується про здоров`я та навчання дитини, повністю забезпечує його. У зв`язку з вищезазначеним, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] . Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з частинами першою, другою, шостою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При розгляді даної справи по суті встановлено, що відповідач не займається вихованням свого сина, не цікавиться його життям та здоров`ям. Висновок органу опіки та піклування по доцільність позбавлення батьківських прав є достатньо обґрунтованим, суд погоджується із ним. Щодо вимоги про стягнення аліментів, то суд керується наступним. Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Як підтверджено матеріалами справи, малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на повному утриманні позивача. Дохід позивача підтверджується довідкою з місця роботи, а також індивідуальними відомостями Пенсійного фонду України. Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Враховуючи відсутність інформації щодо майнового стану відповідача та те, що позбавлена батьківських прав особа не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, а також те, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, суд не вбачає підстав для звільнення відповідача від обов`язку щодо утримання дитини, а тому вважає за необхідне вирішити питання щодо стягнення з відповідача [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] - в розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Відповідно до положень частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти підлягають стягненню з часу звернення позивачу до суду із даним позовом, тобто з 31 серпня 2023року. Згідно із статтею 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Суд, враховуючи, що Сімейним кодексом України регламентовано чіткий порядок звернення з позовом до суду про позбавлення батьківських прав одним з батьків, опікуна, піклувальника, особи, в сім`ї якої проживає дитина, закладу охорони здоров`я або навчального закладу, в якому вона перебуває, органу опіки та піклування, прокурора, а також самої дитини, яка досягла чотирнадцяти років, регламентований порядок підстав позбавлення батьківських прав, а аналіз положень означеної норми кодексу вказує, що досягнення дитиною вісімнадцяти років виключає наявність правових підстав для прийняття будь-якого рішення. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп., а також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Outcome: approved