Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

\~ 24 січня 2024 року представник позивача, адвокат Сербін Б.О., діючи в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку кадастровий номер 1210700000:01:097:0005, яка розташована по [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що після смерті чоловіка - [PERSON] , відкрилась спадщина на вищезазначену земельну ділянку. [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до державного нотаріуса Жовтоводської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, однак вона не може успадкувати зазначену земельну ділянку, оскільки право власності на цю земельну ділянку не зареєстровано ні за померлим чоловіком, ні за його матір`ю - [PERSON] , від якої він прийняв спадщину, що змусило позивачку звернутись до суду. Ухвалою судді від 25 січня 2024 року, по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 19 лютого 2024 року справу призначено до розгляду по суті. Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відзиву на позов від відповідача до суду не надходило. Представник позивача, адвокат Сербін Б.О. у своїй заяві просить розглядати справу без його та позивача участі. Позовні вимоги підтримують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 1.11.1975 року, актовий запис про шлюб №500 зроблений Жовтоводським міським відділом РАЦС. Чоловік позивачки, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , актовий запис про смерть №571 зроблений Жовтоводським відділом ДРАЦС у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). /а.с.6/ Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.01.2006 року виданого державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори Морозюком В.О. [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] . Спадкове майно на яке видано свідоцтво складається з житлового будинку, що знаходиться у [ADDRESS] на земельній ділянці площею 794 кв.м. (а.с.15-16) Згідно інформації наданої 24.11.2023 вих №4/4-676-01-04 виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради, Рішенням місцевого самоврядування Жовтоводської міської ради від 27.12.1999 №194-ХІІ(ХХІІІ) «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» [PERSON] передано в приватну власність земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0794 га. (а.с. 16 зворот). 11.01.2012 [PERSON] звернувся до КП «Землекадастр» з метою складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки розташованої по [ADDRESS] , що підтверджується договором №6 від 11.01.2012 року. /а.с.13/ Відповідно до зазначеного договору [PERSON] визначено та присвоєно кадастровий номер земельної ділянки. Згідно із відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 27.11.2023 року, згідно із даними Державного земельного реєстру земель, станом на 01.01.2013 рік, відомості щодо зареєстрованого права власності або права користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] у відділі №3 управління надання адміністративних послуг відсутні. Державний акт не видавався. На земельну ділянку визначено кадастровий номер 1210700000:01:097:0005. /а.с.17/ Таким чином право власності на вказану земельну ділянку ні за [PERSON] , ні за померлим [PERSON] свого часу зареєстровано не було. Однак, [PERSON] встиг внести відомості про спірну земельну ділянку до Державного земельного реєстру. Таким чином, позивачка позбавлена можливості реалізувати свої права, як спадкоємця щодо успадкування спірної земельної ділянки. Статтею 1220 ЦК України\~передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи та часом її відкриття є день смерті особи. Статтею 1217 ЦК України\~визначено, що спадкування може здійснюватись за заповітом, або за законом. Відповідно до положень\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається із\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2\~статті 1223 ЦК України\~у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно\~статті 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до\~статті 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно п. «г» ч. 1\~ст. 81 ЗК України\~громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до\~ст. 125 Земельного кодексу України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~(ст. 126 ЗК України). Положення\~частини четвертої статті 120 Земельного кодексу України\~імперативно визначають, що особа, яка набула права власності на будівлі чи споруди, або їх частини стає власником відповідної земельної ділянки, або її частини на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено в договорі відчуження нерухомості. За нормами\~ч. 1 ст. 120 ЗК України\~у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. З аналізу вказаних норм випливає існування принципу цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість. \~ \~ \~ \~ Згідно із пунктом 2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі, якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної та комунальної власності). Наразі невідомо, з яких причин, мати спадкодавця, [PERSON] , отримавши у приватну власність спірну земельну ділянку не отримала державний акт на право приватної власності на неї, однак у суду немає сумнівів у тому, що вона була власницею і будівлі, і землі, на якій ця будівля розташована та заповіла її своєму синові [PERSON] , який у свою чергу, вніс дані про дану земельну ділянку до відомостей Державного земельного реєстру. Таким чином, оскільки позивачка [PERSON] є спадкоємицею свого чоловіка [PERSON] то за нею має бути визнано право власності на земельну ділянку кадастровий номер 1210700000:01:097:0005 що розташована по [ADDRESS] , а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved