Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

15.01.2024 до суду надійшла позовна заява від представника позивача [PERSON] - адвоката Ноги А.П. до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Т.Ю. перебуває виконавче провадження, яке відкрите на підставі виконавчого напису від 23.11.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. Вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням закону, а саме ст. ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~в редакції до Постанови Кабінету Міністрів від 26.11.2014р. № 622. З огляду на вказані обставини, представник позивача просить визнати спірний виконавчий напис, таким, що не підлягає виконанню. 17.01.2024 суддею Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження по справі та визначено порядок її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач ТОВ "ФК «К9» повідомлений належним чином про розглдя справи, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями, які знаходяться в матеріалах справи. Заперечень або інших клопотань не подав. Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Т.Ю. до суду заперечень не подала, копію позову та ухвали про відкриття провадження отримала, про розгляд справи повідомлена належним чином та вчасно, що підтверджується поштовим повідомленням, яке знаходиться у матеріалах справи. Разом з тим, до суду повернуто конверт з копією ухвали про відкриття провадження та копією позову з додкатками до нього, які направлялись приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Журавльовій Л.М., з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання». Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Зважаючи на вище вказані обставини, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 26.02.2021 між позивачем [PERSON] та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» укладено договір № 1617863 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, яким надано останньому кредит в сумі 6 500 грн (а.с.25-29). 23.11.2021 на підставі п.2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за 1534 про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «К9», яке є правонаступником ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» заборгованості за період з 12.10.2021 по 12.11.2021 за вказаним вище договором №1617863 в сумі 19\~467 грн. 50 коп., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 6 500 грн. 00 коп., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 12\~967 грн. 50 коп. Крім цього, стягнуто з позивача по справі плату за вчинення виконавчого напису в сумі 50 грн. (а.с.24). 08.12.2021 приватним виконавцем Лукмаслом Т.Ю. відкрито виконавче провадження за № 67815411 з примусового виконання виконавчого напису № 1534 від 23.11.2021 року, що вчинила приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Л.М. на підставі заяви відповідача (а.с.19). Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий напис нотаріусом вчинений на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Згідно з пунктом 2 зазначеної Постанови встановлено, що для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів, надаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника, із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Проте, вказаний пункт, яким було доповнено Перелік, шляхом внесення змін до нього, згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26 листопада 2014 року № 662, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року № 826/20084/14 визнано незаконним та не чинним, про що мається відповідний запис у преамбулі Переліку. Таким чином, враховуючи, що постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року № 826/20084/14 набрала чинності з моменту її проголошення та залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, Переліком з 22 лютого 2017 року не передбачено переліку документів, за якими стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В той же час, слід зазначити, що пункт 1 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів і не може застосовуватись до кредитного договору, укладеного у простій письмовій формі. Як встановлено судом, що укладений між позивачем [PERSON] та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» укладено договір № 1617863 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, копія якого знаходиться в матеріалах справи, не посвідчений нотаріально. Відповідно до ст. 87 Закону України Про нотаріат перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 ст. 88 Закону України Про нотаріат нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Окрім того, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та такими, що безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Доказів безспірності заборгованості суду не надані. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису [PERSON] мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт направлення і отримання позивачем повідомлення-вимоги про наявність такої заборгованості та її усунення та чи була така надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача, зокрема копії надісланої останній вимоги погашення боргу, розрахунку заборгованості, тощо. Отже, у даному випадку, відсутні підстави вважати про безпірність заборгованості, а нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, крім того кредитний договір за яким вчинено спірний виконавчий напис нотаріально не посвідчений, та не міг бути вчинений на підставі такого, тому права позивача підлягають судовому захисту, шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Що стосується розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Частиною 1, 3\~ст. 133 ЦПК України\~визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Представник позивача адвокат Нога А.П. просить стягнути на його користь з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 3 500 грн. та сплачений судовий збір. В той же час, відповідачем заяви про зменшення суми витрат на правничу допомогу до суду подано не було, хоча клопотання представника позивача отримано, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, яке знаходиться у матеріалах цивільної справи. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача [PERSON] Ногою А.П. до суду подано Договір про надання правової допомоги від 10.11.2023, розрахунок судових витрат позивача щодо надання правової допомоги, квитанцію, Ордер на надання правничої допомоги. За змістом\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерії розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи та ціну позову в ній, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, приходить до висновку, що витрати [PERSON] на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у заявленому розмірі в сумі 3 500 грн., оскільки вказана сума підтверджується доказами надання адвокатом правничих послуг у справі. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 1\~211 грн. 30 коп. сплаченого судового збору та 3 500 грн. на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved