Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

28.11.2023р. [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Пастулато Капітал (далі - відповідач 2, ТОФ ФК Пастулато Капітал), в якому просив: - стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість в сумі 1 098 934 грн. 77 коп. за договором позики від 11.08.2021р., з яких: сума основного боргу - 867 345 грн. 60 коп.; штраф 10% - 86 734 грн. 56 коп.; 3% річних - 34 883 грн. 91 коп.; інфляційні витрати - 109 970 грн. 70 коп.; - стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість в сумі 1 031 812 грн. 36 коп. за договором позики від 09.12.2021р., з яких: сума основного боргу - 655 930 грн. 11 коп.; штраф 10% - 65 593 грн. 01 коп.; пеня - 311 289 грн. 24 коп. Позов обґрунтований тим, що 11.08.2021р. між позивачем та відповідачем 1 був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голій Л.І. та зареєстрований у реєстрі за № 888, згідно якого позикодавець (позивач) передав у власність позичальника (відповідача 1) грошові кошти у розмірі 642 136 грн. 80 коп., що є еквівалентом 24 000 доларів США 00 центів, за офіційним курсом НБ України станом на 11.08.2021р., а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку саму суму грошових коштів. Сума позики була надана на строк до 11.08.2022р. Сторони погодили, що сума позики повертається частинами (з розстрочкою) у грошовій одиниці України - гривні в еквіваленті до іноземної валюти за офіційним курсом НБ України на дату повернення частини позики/дату платежу, за наступним графіком: 11.11.2021р. - 1 000 доларів США; 11.02.2022р. - 1 000 доларів США, 11.05.2022р. - 1 000 доларів США, 11.08.2022р. - 21 000 доларів США (п. 4.1 договору позики від 11.08.2021р.). У п. 4.3 договору позики від 11.08.2021р. сторони також погодили сплату штрафу у розмірі 10% від неповерненої суми позики, у разі прострочення повернення її чергової частини, що за розрахунком позивача становить 86 734 грн. 56 коп. (24 000 доларів США х10% х 36,1394 (курс долара НБУ станом на 20.11.2023р.). У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, позивачем, на підставі ст. 625 ЦК України, розраховано 3% річних у розмірі 34 883 грн. 91 коп. та інфляційні втрати у розмірі 109 970 грн. 70 коп. В якості забезпечення зобов`язань відповідача 1 за договором позики від 11.08.2021р. між позивачем та відповідачем 2 було укладено договір поруки від 11.08.2021р., за яким відповідач 2 поручився перед позивачем за виконання відповідачем 1 зобов`язання щодо повернення грошових коштів у сумі 642 136 грн. 80 коп., що є еквівалентом 24 000 доларів США за офіційним курсом НБ України станом на 11.08.2021р. в строк та порядок повернення позики. А також відповідач 2 поручився перед позивачем за виконання відповідачем 1 зобов`язань щодо сплати усіх штрафних санкцій, що передбачені основним договором. Оскільки відповідальність поручителя та боржника є солідарною, а тому позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість в сумі 1 098 934 грн. 77 коп. за договором позики від 11.08.2021р., з яких: сума основного боргу - 867 345 грн. 60 коп.; штраф 10% - 86 734 грн. 56 коп.; 3% річних - 34 883 грн. 91 коп.; інфляційні витрати - 109 970 грн. 70 коп. 09.12.2021р. між позивачем та відповідачем 1 був укладений договір позики, згідно якого позикодавець (позивач) передав у власність позичальника (відповідача 1) грошові кошти у розмірі 493 983 грн. 10 коп., що є еквівалентом 18 150 доларів США 00 центів, за офіційним курсом НБ України станом на 09.12.2021р., а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку саму суму грошових коштів. Сума позики була надана на строк до 09.12.2022р. Сторони погодили, що сума позики повертається частинами (з розстрочкою) у грошовій одиниці України - гривні в еквіваленті до іноземної валюти за офіційним курсом НБ України на дату повернення частини позики/дату платежу, за наступним графіком: 09.03.2022р. - 787 доларів США 50 центів; 09.06.2022р. - 787 доларів США 50 центів, 09.09.2022р. - 787 доларів США 50 центів та 09.12.2022р. - 15 787 доларів США 50 центів (п. 4.1 договору позики від 09.12.2021р.). У п. 4.3 договору позики від 09.12.2021р. сторони також погодили, що у разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати сплату штрафу у розмірі 10% від неповерненої суми позики, що за розрахунком позивача становить 65 593 грн. 01 коп. (18 150 доларів США х10% х 36,1394 (курс долара НБУ станом на 20.11.2023р.). У п. 10.4 договору позики від 09.12.2021р. сторони також погодили, що у разі прострочення зобов`язання щодо повернення позики (всієї суми чи її частини) позичальник зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період за який вона нараховується від суми неповернутої позики, за кожен день прострочення грошового зобов`язання, до повного виконання своїх зобов`язань. Розмір пені за розрахунком позивача становить 311 289 грн. 24 коп. В якості забезпечення зобов`язань відповідача 1 за договором позики від 09.12.2021р. між позивачем та відповідачем 2 було укладено договір поруки від 09.12.2021р., за яким відповідач 2 поручився перед позивачем за виконання відповідачем 1 зобов`язання щодо повернення грошових коштів у сумі 493 983 грн. 10 коп., що є еквівалентом 18 1500 доларів США за офіційним курсом НБ України станом на 09.12.2021р. в строк та порядок повернення позики. А також відповідач 2 поручився перед позивачем за виконання відповідачем 1 зобов`язань щодо сплати усіх штрафних санкцій, що передбачені основним договором. Оскільки відповідальність поручителя та боржника є солідарною, а тому позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість в сумі 1 031 812 грн. 36 коп. за договором позики від 09.12.2021р., з яких: сума основного боргу - 655 930 грн. 11 коп.; штраф 10% - 65 593 грн. 01 коп.; пеня - 311 289 грн. 24 коп. Також у прохальній частині позовної заяві позивач ставив питання про відшкодування витрат на правову допомогу. Водночас, у описовій частині позову зазначив, що така становить 50 000 грн. 00 коп., вона є орієнтовною, та, що позивач буде звертатися до суду з заявою про уточнення судових витрат в разі потреби. А також, що докази будуть надані суду протягом 5 днів після ухвалення рішення по справі. Позивач в судове засідання призначене на 01.03.2024р. не з`явився, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив. Водночас, 22.01.2024р. та 01.03.2024р. звернувся на адресу суду з заявами в яких просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач 1 в судове засідання призначене на 01.03.2024р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив. Водночас 17.01.2024р. звернувся на адресу суду з заявою в порядку, визначеному ч. 1 ст. 206 ЦПК України, в якій позовні вимоги визнає повністю, та просить розглядати справу у його відсутність. Представник відповідач 2 [PERSON] в судове засідання призначене на 01.03.2024р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив. Водночас 01.02.2024р. звернувся на адресу суду з заявою в порядку, визначеному ч. 1 ст. 206 ЦПК України, про визнання позову, в якій не заперечує проти задоволення позовної заяви, та просить розглядати справу у його відсутність. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частинами 3 та 4 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вивчивши матеріали справи, враховуючи те, що визнання відповідачами пред`явленого до них позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а у підготовчому судовому засіданні, у відповідності до вимог ст. 189 ЦПК України, виконано завдання підготовчого провадження, суд вважає за можливе прийняти рішення за результатами проведення підготовчого провадження на підставі наявних у справі матеріалів, за відсутності учасників судового розгляду. Так як вбачається з матеріалів справи, 11.08.2021р. між позивачем (позикодавець) та відповідачем 1 (позивальник) було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голій Л.І. та зареєстрований в реєстрі за № 888. Відповідно до умов договору позики, позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти в розмірі, що умовлений договором, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку саму суму грошових коштів, згідно з умовами договору. Грошовими коштами за цим договором є грошова одиниця України - гривня, у грошовому еквіваленті до іноземної валюти - долари США. Розмір позики становить 642 136 грн. 80 коп., що є еквівалентом 24 000 доларів США 00 центів за офіційним курсом Національного банку України станом на 11.08.2021р. Договір позики є безвідсотковим. Сума позики надається на строк до 11.08.2022р. Сума позики повертається частинами (з розстроченням) в грошовій одиниці України - гривні в еквіваленті до іноземної валюти - за офіційним курсом Національного банку України на дату повернення частини позики/дату платежу, за наступним графіком: 11.11.2021р. - 1 000 доларів США; 11.02.2022р. - 1 000 доларів США, 11.05.2022р. - 1 000 доларів США, 11.08.2022р. - 21 000 доларів США (п.п. 1.1, 1.2, 2.1, 2.2, 3.1, 3.2, 3.3, 4.1, 4.2 договору позики від 11.08.2021р.). У п. 4.3 договору позики від 11.08.2021р. сторони визначили, що у разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплату штрафу у розмірі 10% від неповерненої суми позики. 11.08.2021р. між позивачем та поручителем ТОВ ФК Пастулато Капітал було укладено договір поруки, відповідно до п. 1.1 якого поручитель поручився перед кредитором за виконання зобов`язань боржника [PERSON] перед кредитором, що виникли з Основного договору (договору позики від 11.08.2021р.), а саме щодо повернення грошових коштів у сумі 642 136 грн. 80 коп., що є еквівалентом 24 000 доларів США 00 центів за офіційним курсом Національного банку України станом на 11.08.2021р. (основне зобов`язання), в строк та порядок повернення позики, передбачені Основним договором. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язань боржника за основним договором. У п. 1.2 договору поручитель також поручився перед кредитором за виконання зобов`язань боржника перед кредитором також щодо сплати кредитору усіх штрафних санкцій, що передбачені основним договором, у разі прострочення виконання зобов`язання. Згідно п. 1.3 договору відповідальність поручителя та боржника щодо виконання основного зобов`язання солідарна. Строк дії поруки - 5 років з дати укладення договору (п. 3.1 договору), строк дії договору - протягом строку дії поруки, що зазначений у п. 3.1 договору поруки (п. 4.1 договору). 09.11.2023р. позивачем до боржника [PERSON] та поручителя ТОВ ФК Пастулато Капітал, рекомендованими поштовими відправленнями зі штрих-кодами 0103284365244 та 0103284365210 направлено вимоги від 08.11.2023р. про погашення заборгованості боржника в сумі 1 074 781 грн. 04 коп. Відповідач 1 та відповідач 2 свої зобов`язання щодо повернення отриманих відповідачем 1, за договором позики від 11.08.2021р., коштів не виконали, у зв`язку з чим, за розрахунком позивача, станом на 20.11.2023р., за ними рахується заборгованість, визначена позивачем у гривні за офіційним курсом НБ України, встановленим до долару США станом на 20.11.2023р., як 36,1394грн./1 долар США, в сумі: - 867 345 грн. 60 коп. - основний борг; - 86 734 грн. 56 коп. - штраф 10% (24 000 долари США х 10 % х 36,1394 (курс долара станом на 20.11.2023р.); - 34 883 грн. 91 коп. - 3% річних. За розрахунком позивача 3% річних розраховані за формулою: відсотки = сума боргу х процентна ставка:100%:365. Та за період з 12.11.2021р. по 11.02.2022р., виходячи із кількості днів прострочення 92, та суми боргу 26 102 грн. 20 коп. становить 197 грн. 38 коп. За період з 12.02.2022р. по 11.05.2022р. виходячи із кількості днів прострочення 89 та суми боргу 55 751 грн. 20 коп. становить 407 грн. 82 коп. За період з 12.05.2022р. по 11.08.2022р. виходячи із кількості днів прострочення 92 та суми боргу 87 764 грн. 70 коп. становить 663 грн. 65 коп. За період з 12.08.2022р. по 20.11.2023р. виходячи із кількості днів прострочення 466 та суми боргу 877 646 грн. 40 коп. становить 33 615 грн. 06 коп. - 109 970 грн. 70 коп. - індекс інфляції. За розрахунком позивача, станом на 20.11.2023р. інфляційні збитки ним нараховані за формулою: збитки від інфляції = сума боргу х індекс інфляції : 100% - суму боргу. За період з 12.11.2021р. по 11.02.2022р., виходячи із індексу інфляції у вказані місяці 100.80, 100.60, 101.30, відповідно, та суми боргу 26 102 грн. 20 коп. становить 710 грн. 78 коп. За період з 12.02.2022р. по 11.05.2022р., виходячи із індексу інфляції у вказані місяці 101.60, 104.50 103.10, відповідно, та суми боргу 55 751 грн. 20 коп. становить 5 275 грн. 92 коп. За період з 12.05.2022р. по 11.08.2022р., виходячи із індексу інфляції у вказані місяці 102.70, 103.10, 100.70, відповідно, та суми боргу 87 764 грн. 70 коп. становить 5 814 грн. 31 коп. За період з 12.08.2022р. по 20.11.2023р., виходячи із індексу інфляції у вказані місяці 101.10, 101.90, 102.50, 100.70, 100.70, 100.80, 100.70, 101.50, 100.20, 100.50, 100.80, 99.40, 98.60, 100.50, 100.80, відповідно, та суми боргу 877 646 грн. 40 коп. становить 98 169 грн. 69 коп. 09.12.2021р. між позивачем (позикодавець) та відповідачем 1 (позивальник) було укладено договір позики. Відповідно до умов договору позики, позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти в розмірі, що умовлений договором, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку саму суму грошових коштів, згідно з умовами договору. Грошовими коштами за цим договором є грошова одиниця України - гривня, у грошовому еквіваленті до іноземної валюти - долари. Розмір позики становить 493 983 грн. 10 коп., що є еквівалентом 18 150 доларів США 00 центів за офіційним курсом Національного банку України станом на 09.12.2021р. Договір позики є безвідсотковим. Сума позики надається на строк до 09.12.2022р. Сума позики повертається частинами (з розстроченням) в грошовій одиниці України - гривні в еквіваленті до іноземної валюти - за офіційним курсом Національного банку України на дату повернення частини позики/дату платежу, за наступним графіком: 09.03.2022р. - 787 доларів США 50 центів, 09.06.2022р. - 787 доларів США 50 центів, 09.09.2022р. - 787 доларів США 50 центів та 09.12.2022р. - 15 787 доларів США 50 центів. Строк дії договору - 09.12.2022р. (п.п. 2.1, 2.2, 3.1, 3.2, 3.5, 4.1, 4.2, 8.1 договору позики від 09.12.2021р.). У п. 4.3 договору позики від 09.12.2021р. сторони визначили, що у разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплату штрафу у розмірі 10% від неповерненої суми позики. У разі прострочення виконання зобов`язання з повернення позики (всієї суми або її частини) позичальник сплачує позикодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період за який вона нараховується від суми неповернутої позики за кожен день прострочення виконання грошового зобов`язання, до повного виконання зобов`язань (п. 10.3 договору позики від 09.12.2021р.). 09.12.2021р. відповідачем було надано позивачеві власноручно підписану розписку про підтвердження факту передання грошової суми за договором позики від 09.12.2021р., в тому, що він, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , отримав від [PERSON] готівкою суму позики в розмірі 493 983 грн. 10 коп. на виконання договору. 09.12.2021р. між позивачем та поручителем ТОВ ФК Пастулато Капітал було укладено договір поруки, відповідно до п. 1.1 якого поручитель поручився перед кредитором за виконання зобов`язань боржника [PERSON] перед кредитором, що виникли з Основного договору (договору позики від 09.12.2021р.), а саме щодо повернення грошових коштів у сумі 493 983 грн. 10 коп., що є еквівалентом 18 150 доларів США 00 центів за офіційним курсом Національного банку України станом на 09.12.2021р. (основне зобов`язання), в строк та порядок повернення позики, передбачені Основним договором. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язань боржника за основним договором. У п. 1.2 договору поручитель також поручився перед кредитором за виконання зобов`язань боржника перед кредитором також щодо сплати кредитору усіх штрафних санкцій, що передбачені основним договором, у разі прострочення виконання зобов`язання. Згідно п.1.3 договору відповідальність поручителя та боржника щодо виконання основного зобов`язання солідарна. Строк дії поруки - 5 років з дати укладення договору (п. 3.1 договору), строк дії договору - протягом строку дії поруки, що зазначений у п. 3.1 договору поруки (п. 4.1 договору). 09.11.2023р. позивачем до боржника [PERSON] та поручителя ТОВ ФК Пастулато Капітал, рекомендованими поштовими відправленнями зі штрих-кодами 0103284365236 та 0103284365228 направлено вимоги від 08.11.2023р. про погашення заборгованості боржника в сумі 903 735 грн. 73 коп. Відповідач 1 та відповідач 2 свої зобов`язання щодо повернення отриманих відповідачем 1, за договором позики від 09.12.2021р., коштів не виконали, у зв`язку з чим, за розрахунком позивача, станом на 20.11.2023р., за ними рахується заборгованість, визначена позивачем у гривні за офіційним курсом НБ України, встановленим до долару США станом на 20.11.2023р., як 36,1394грн./1 долар США, у розмірі: - 655 930 грн. 11 коп. - основний борг; - 65 593 грн. 01 коп. - штраф 10% (18 150 доларів США х 10 % х 36,1394 (курс долара станом на 20.11.2023р.); - 311 289 грн. 24 коп. - пеня. За розрахунком позивача пеня розрахована за формулою: пеня = сума боргу х подвійну облікову ставку НБУ у день прострочення х кількість днів прострочення : 100%. За період з 10.03.2022р. по 02.06.2022р. виходячи із кількості днів прострочення 85, розміру облікової ставки НБУ - 10, та подвійної облікової ставки НБУ в день - 0,055, суми боргу 23 038 грн. 23 коп. становить 1 073 грн. 01 коп. %. За період з 03.06.2022р. по 09.06.2022р. виходячи із кількості днів прострочення 7, розміру облікової ставки НБУ - 25, та подвійної облікової ставки НБУ в день - 0,137, суми боргу 23 038 грн. 23 коп. становить 220 грн. 91 коп. За період з 10.06.2022р. по 09.09.2022р. виходячи із кількості днів прострочення 92, розміру облікової ставки НБУ - 25, та подвійної облікової ставки НБУ в день - 0,137, суми боргу 46 076 грн. 46 коп. становить 5 806 грн. 90 коп. За період з 10.09.2022р. по 09.12.2022р. виходячи із кількості днів прострочення 91, розміру облікової ставки НБУ - 25, та подвійної облікової ставки НБУ в день - 0,137, суми боргу 86 393 грн. 31 коп. становить 10 769 грн. 58 коп. За період з 10.12.2022р. по 27.07.2023р. виходячи із кількості днів прострочення 230, розміру облікової ставки НБУ - 25, та подвійної облікової ставки НБУ в день - 0,137, суми боргу 663 720 грн. становить 209 117 грн. 29 коп. За період з 28.07.2023р. по 14.09.2023р. виходячи із кількості днів прострочення 49, розміру облікової ставки НБУ - 22, та подвійної облікової ставки НБУ в день - 0,121, суми боргу 663 720 грн. становить 39 204 грн. 95 коп. За період з 15.09.2023р. по 26.10.2023р. виходячи із кількості днів прострочення 42, розміру облікової ставки НБУ - 20, та подвійної облікової ставки НБУ в день - 0,110, суми боргу 663 720 грн. становить 30 549 грн. 31 коп. За період з 27.10.2023р. по 20.11.2023р. виходячи із кількості днів прострочення 25, розміру облікової ставки НБУ - 16, та подвійної облікової ставки НБУ в день - 0,088, суми боргу 663 720 грн. становить 14 547 грн. 29 коп. Офіційний курс долара США до української гривні, за курсом НБУ, станом на 20.11.2023р. становить 1долар США/36,1394грн. Наведені позивачем розрахунки заборгованості відповідачами не спростовані. Встановив вказані обставини, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно ст. 15 та ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно приписів ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В свою чергу, ст.ст. 76-89 ЦПК України визначено поняття доказів, їх належності, допустимості, достовірності та достатності, обов`язок доказування і подачі доказів, а також підстави звільнення від доказування, порядок подачі доказів, витребування доказів та оцінки доказів. Відповідно до ч.ч. 1 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ст.1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим. У ч. 2 ст. 640 ЦК визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (ч. 1 ст. 207 ЦК). Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки. З урахуванням наведених правил правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Верховний Суд України у постанові від 18.09.2013р. у справі № 6-63цс13 виклав правовий висновок, відповідно до якого за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц. Частинами 1 та 3 ст. 1049 ЦК України, визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, і за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк і термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою (ст. 546 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ст. 553 ЦК України). У разі порушення зобов`язання забезпеченого порукою боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (ст. 554 ЦК України). Згідно зі ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). У справі, що розглядається між сторонами виникли договірні правовідносини за договорами позики укладеним у письмовій формі, зміст яких, як і складена позичальником розписка, підтверджують факт передачі позикодавцем грошової суми позичальнику та отримання останнім цих коштів, які позичальником позикодавцеві не повернуті. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Згідно ст. 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Верховний Суд у постанові від 31.01.2024р. у справі № 753/14634/22 зазначив, що відповідно до ст. 533 ЦК України сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язаннями визначається у гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом. Аналогічна правова позиція міститься у постанові ВС від 07.07.2020р. у справі № 296/10217/15-ц. З огляду на вищевикладене, та те, що сторони визначили у договорі позики від 11.08.2021р. та у договорі позики від 09.12.2021р. суму позики у гривні в еквіваленті іноземної валюти (доларах США), порядок її повернення - частинами (з розстроченням) в грошовій одиниці України - гривні в еквіваленті до іноземної валюти - за офіційним курсом Національного банку України на дату повернення частини позики/дату платежу, а також, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення основної суми боргу за договорами позики у гривні в еквіваленті до іноземної валюти (долара США) за курсом продажу доларів США встановленим НБ України, на дату визначену позивачем у позові, як 20.11.2023р., враховуючи обов`язок суду розглядати справу в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів, в солідарному порядку, на користь позивача суми основного боргу за договором позики від 11.08.2021р. в сумі 867 345 грн. 60 коп. та за договором позики від 09.12.2021р. в сумі 655 930 грн. 11 коп., а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Оскільки відповідачі не виконали своїх зобов`язань за договором позики від 11.08.2021р., договором поруки від 11.08.2021р., та не повернули всієї суми позики у встановлені договорами строки, а тому вважаються такими, що прострочили виконання грошового зобов`язання, а відтак вимога позивача про стягнення з відповідачів на свою користь 3% річних за договором позики від 11.08.2021р. в сумі 34 883 грн. 91 коп., які нараховані ним за період з 12.11.2021р. по 20.11.2023р., підлягає задоволенню. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання імперативних положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Отже, чинним законодавством запроваджено заборону одночасного застосування подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, що підтверджується усталеною практикою Верховного Суду при розгляді справ з подібними правовідносинами. Сторони у п. 4.3 договору позики від 11.08.2021р. та у п. 4.3 договору позики від 09.12.2021р. визначили розмір штрафу у разі прострочення повернення чергової частини позики, - 10% від неповернутої частини позики. При цьому у п. 10.3 договору позики від 09.12.2021р. сторони погодили, що у разі прострочення виконання зобов`язання з повернення позики (всієї суми або її частини) позичальник сплачує позикодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період за який вона нараховується від суми неповернутої позики за кожен день прострочення виконання грошового зобов`язання, до повного виконання зобов`язань. У позовній заяві позивач ставив вимоги про стягнення з відповідачів у солідарному порядку на його користь 86 734 грн. 56 коп. - штраф 10% згідно договору позики від 11.08.2021р., а тому з огляду на вищевикладені норми законодавства та умови договору позики, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Разом з тим, у позовній заяві позивач також ставив вимоги про стягнення з відповідачів на його користь 65 593 грн. 01 коп. - штраф 10% та 311 289 грн. 24 коп. - пені, згідно договору позики від 09.12.2021р. Враховуючи неможливість подвійного стягнення за невиконання боргових зобов`язань, та те, що умовами договору позики від 09.12.2021р. передбачена відповідальність за одне і те саме порушення строку повернення позики у двох видах, а саме у виді штрафу та пені, суд приходить до висновку про задоволення вимоги про стягнення з відповідачів, у солідарному порядку, на користь позивача пені у розмірі 311 289 грн. 24 коп., за період з 10.03.2022р. по 20.11.2023р. у розмірі подвійної облікової ставки НБ України. У задоволенні вимоги про стягнення 65 593 грн. 01 коп. - штрафу 10% за договором позики від 09.12.2021р. - слід відмовити. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачів інфляційних втрат за договором позики від 11.08.2021р. у розмірі 109 970 грн. 70 коп., то слід зазначити таке. За змістом ст. 1 Закону України від 03.07.1991р. № 1282-XII Про індексацію грошових доходів населення індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Разом із тим у випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15.03.2023р. у справі № 300/438/18. Таким чином, оскільки предметом укладеного між сторонами договору позики від 11.08.2021р. є грошові кошти, виражені у гривні в еквіваленті іноземної валюти (доларах США), а порядок повернення позики - частинами (з розстроченням) в грошовій одиниці України - гривні в еквіваленті до іноземної валюти - за офіційним курсом Національного банку України на дату повернення частини позики/дату платежу, і сума позики визначена позивачем у гривні в еквіваленті до іноземної валюти - за офіційним курсом Національного банку України станом на 20.11.2023р., вимоги про стягнення інфляційних втрат за договором позики від 11.08.2021р. в сумі 109 970 грн. 70 коп. задоволенню не підлягають. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 13 420 грн. 00 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (91,76 %), а відтак з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 12 314 грн. 20 коп. в рівних частинах по 6 157 грн. 10 коп. з кожного. Водночас питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу буде вирішено в порядку, визначеному ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial