Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

Костянтинівська окружна прокуратура звернулася до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Фермерське господарство «Веліс», в якому просить: - конфіскувати на користь держави земельну ділянку сільськогосподарського призначення громадянки російської федерації [PERSON] , [INFO] , з кадастровим номером 1422481500:28:000:0117, загальною площею 4,7698 га, з них рілля 4,7698 га, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Білокузьминівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (на теперішній час Білокузьминівського старостинського округу Костянтинівської територіальної громади Краматорського району Донецької області) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2228254914224), шляхом припинення права власності [PERSON] , відомості про яке зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 17.11.2020 за № 39313235, та визнати право власності за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, пославшись на таке: Згідно із сертифікатом серії РН № 115332, виданим Костянтинівською районною державною адміністрацією 28 вересня 2004 року, [PERSON] , як колишній член КСП «Червона зірка», успадкувала згідно зі свідоцтвом про право на спадщину ВВМ № 486458 від 15.09.2004 частку (пай) № 429 в лоті № 15 із земель Білокузьминівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У подальшому, рішенням Білокузьминівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області від 02.09.2020 № VII/59-21, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у зв`язку із заміною сертифікату на право на земельну частку (пай) на правовстановлюючий документ на земельну ділянку із земель КСП «Червона Зірка» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Білокузьминівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області за межами населених пунктів. Пунктом 2 вказаного рішення, надано у власність та виділено в натурі (на місцевості) земельну ділянку з кадастровим номером 1422481500:28:000:0117, загальною площею 4,7698 га, з них рілля 4,7698 га, громадянці [PERSON] , яка виявила бажання вийти з членів КСП «Червона Зірка» Білокузьминівської сільської ради. Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 17.11.2020 за № 39313235 державним реєстратором Шахівської сільської ради Добропільського району Донецької області Штагер Н. Ю. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2228254914224). Як вбачається із загальних відомостей про земельну ділянку з Державного земельного кадастру, державна реєстрація спірної земельної ділянки як об`єкта цивільних прав проведена 17.11.2020, земельна ділянка сформована, віднесена до земель сільськогосподарського призначення, цільове призначення 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.11.2020 № 55278687, яка міститься в матеріалах реєстраційної справи № 2228254914224 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, документи для державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1422481500:28:000:0117 були подані від імені [PERSON] як громадянки російської федерації її уповноваженою особою [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності, серія і номер 4053, виданої 06.09.2019 приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Донецької області Миросєді В. М. За змістом зазначеної довіреності встановлено особу довірителя [PERSON] як громадянки російської федерації, паспорт серія та номер: [NUMBER] , виданий 29.10.2015 МРО УФМС росії по Республіці Саха (Якутія) у місті Якутську, код підрозділу 140-002, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вбачається, що [PERSON] станом на дату набуття права власності на вказану земельну ділянку була громадянкою російської федерації. 23 листопада 2021 року [PERSON] в особі представника уповноваженої особи [PERSON] передала за договором № 19 про надання (встановлення) права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) вищевказану земельну ділянку Фермерському господарству «Веліс» (ЄДРПОУ 39749140) строком на 50 років (до 23.11.2071), відповідно до договору та інформації, яка міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Таким чином, громадянка російської федерації [PERSON] 17.11.2020 набула право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташовану на території Білокузьминівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (на теперішній час Білокузьминівського старостинського округу Костянтинівської міської територіальної громади) та протягом року не виконала покладений на неї обов`язок, передбачений національним законодавством України, тобто не здійснила відчуження вказаної земельної ділянки. Зазначений факт підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З метою підтвердження зазначених відомостей Костянтинівською окружною прокуратурою до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області спрямовано запит від 19.07.2023 № 52-2333 ВИХ-23, у відповідь на який Головне управління листом від 25.07.2023 №1401.3.1.1.-3800/14.3-23 повідомило, що згідно з базою даних Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами (ЄІАС УМП) ДМС України, [PERSON] , [INFO] зареєстрованою/знятою з реєстрації місця проживання та території Донецької області не значиться. З питань оформлення паспорта громадянина України, паспорта громадянина для виїзду за кордон, набуття громадянства України [PERSON] не зверталася. Також з інформації відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, наданої на запит прокуратури листом від 21.07.2023 №34113/32093-11-23/15.3, вбачається, що актового запису про смерть відносно [PERSON] , [INFO] , у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян не виявлено. Таким чином, на підставі зазначених вище відомостей у їх сукупності достовірно встановлено, що [PERSON] є громадянкою російської федерації. Разом з тим, остання, набувши в порядку спадкування право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, всупереч вимогам Земельного кодексу України не здійснила відчуження даного об`єкту зі спливом законодавчо визначеного строку та досі залишається її власником. У зв`язку із вказаним, відповідно до положень ст.ст.38 ч.ч.1,2, 39 Закону України «Про міжнародне приватне право»; ст.ст. 181 ч.1, 319, 321, 325 ч.2, 346 ч.1 п.10, 356 ЦК України; ст.ст. 80, 81 ч.ч.2,3,4, 125, 140, 143, 145 ЗК України; ст.ст.20 ч.1, 12 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»; ч.5 ст.41 Конституції України, вважає, на теперішній час наявні підстави для конфіскації у [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 1422481500:28:000:0117, загальною площею 4,7698 га, шляхом припинення права власності на неї з одночасним визнанням права власності держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25.10.2023 відкрите провадження по справі за правилами загального позовного провадження, цивільну справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні (а.с.69-70). Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25.10.2023 забезпечено позов у справі шляхом накладення арешту на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 1422481500:28:000:0117, загальною площею 4,7698 га, з них рілля 4,7698 га, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Білокузьминівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (на теперішній час Білокузьминівського старостинського округу Костянтинівської територіальної громади Краматорського району Донецької області) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2228254914224), власником якої є громадянка російської федерації [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] (а.с.16-17 справи за унікальним № 233/6234/23, номером провадження 2-з/233/18/2023). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03.01.2024 підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні (а.с.116-117). Представник Костянтинівської окружної прокуратури прокурор Рябіченко О. О., належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність з посиланням на підтримання позову. Позивач - Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, явку представника у судове засідання не забезпечив: до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без участі його представника з посиланням на підтримання позову (а.с.77-78). Відповідачка, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином - шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, що узгоджується з вимогами ч.11 ст.128 ЦПК України, відзив на позов не подала. Третя особа - Фермерське господарство «Веліс», належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи - шляхом направлення судової повістки на офіційну адресу юридичної особи ФГ, явку представника у судове засідання не забезпечила, письмові пояснення щодо позову не подала. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає такого висновку: Судом встановлено: Згідно із сертифікатом серії РН № 115332, виданим Костянтинівською районною державною адміністрацією 28 вересня 2004 року, [PERSON] , як колишньому члену КСП «Червона зірка», успадкованим згідно зі свідоцтвом про право на спадщину ВВМ № 486458 від 15.09.2004, виділена земельна частка (пай) № 429 в лоті № 15, яка перебуває у колективній власності КСП «Червона Зірка», розміром 4,66 в умовних кадастрових гектарах без виділення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано 28.09.2004 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 101328 (копія сертифікату на а.с.36-37). Рішенням Білокузьминівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області від 02.09.2020 № VII/59-21: - затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] у зв`язку із заміною сертифікату на право на земельну частку (пай) на правовстановлюючий документ на земельну ділянку із земель КСП «Червона Зірка» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Білокузьминівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області за межами населених пунктів; - надано у власність та виділено в натурі (на місцевості) земельну ділянку з кадастровим номером 1422481500:28:000:0117, загальною площею 4,7698 га, з них рілля 4,7698 га, громадянці [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] російської федерації, яка виявила бажання вийти з членів КСП «Червона Зірка» Білокузьминівської сільської ради (а.с.21). Поземельна книга Відділу у Костянтинівському районі Міськрайонного управління у Костянтинівському районі та м. Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області щодо земельної ділянки, кадастровий номер 1422481500280000117, відкрита 09.07.2020, містить запис про виникнення права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку від 24.11.2020 № 004, дата державної реєстрації речового права на нерухоме майно - 17.11.2020, реєстраційний номер земельної ділянки у державному реєстрі прав - 39313235 (а.с.22-34). Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 55278687 від 23.11.2020 державного реєстратора прав на нерухоме майно Штагер Н. Ю., Шахівська сільська рада Добропільського району, Донецька обл., проведена державна реєстрація права власності на спірну земельну ділянку за [PERSON] (а.с.62). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 339480985, сформованої 18.07.2023 (а.с.63), відповідачка є власником спірної земельної ділянки (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2228254914224). Як убачається з вищезгадуваних документів, а також згідно з нотаріально посвідченою 06.09.2019 довіреністю (зареєстровано в реєстрі за №4053) [PERSON] є громадянкою російської федерації (паспорт серія та номер: [NUMBER] , виданий 29.10.2015 МРО УФМС росії по Республіці Саха (Якутія) у місті Якутську, код підрозділу 140-002, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ) (а.с.38). Вирішуючи питання обґрунтованості заявлених позовних вимог, судом враховане таке: Статтями 13, 14 Конституції України визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі ст.80 ЗК України (в редакції, що діяла на час набуття громадянкою рф [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку) було визначено: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності. За положеннями ч.2 ст.81 ЗК України (в редакції, що діяла на час набуття громадянкою рф [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку) іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Частиною п`ятою статті 22 ЗК України (в редакції, що діяла на час набуття громадянкою рф [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку) було передбачено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Разом з тим, частина 3 статті 81 ЗК України (в редакції, що діяла на час набуття громадянкою рф [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку) передбачала можливість набуття права власності іноземцями та особами без громадянства на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Частиною 4 статті 81 ЗК України (в редакції, що діяла на час набуття громадянкою рф [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку) було визначено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Набувши право власності на спірну земельну ділянку 17.11.2020 громадянка рф [PERSON] у порушення національного законодавства України відчуження цієї земельної ділянки протягом року не здійснила. Натомість, 23.11.2021 [PERSON] в особі представниці уповноваженої особи [PERSON] за договором №19 «про надання (встановлення) права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису)» спірну земельну ділянку передала у володіння та користування Фермерському господарству «Веліс» (ЄДРПОУ 39749140) строком на 50 років (до 23.11.2071) (а.с.39-40). Відповідно до інформації Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області від 25.07.2023 №1401.3.1.1.-3800/14.3-23 (а.с.43), за наявними обліками ГУ ДМС у Донецькій області та інформаційної підсистеми ЄІАС УМП ДМС України громадянка російської федерації [PERSON] , [INFO] , не значиться; згідно з ІП «Реєстрація місця проживання» ЄІАС УМС ДМС України зареєстрованою/знятою з реєстрації місця проживання та території Донецької області не значиться; з питань оформлення паспорта громадянина України, паспорта громадянина для виїзду за кордон, набуття громадянства України, [PERSON] не зверталася. Згідно з інформацією Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 21.07.2023 №34113/32093-11-23/15.3, актового запису про смерть відносно [PERSON] , [INFO] , у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян не виявлено (а.с.46). За приписами статті 145 ЗК України (в діючій редакції), якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права (ч.1). У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду (ч.2). Пунктом 10 ч.1 ст.346 ЦК України визначено конфіскацію, як одну з підстав припинення права власності. Частиною 5 статті 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92 цс 13) зазначено, що основною метою ст.1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 року «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 року «Федоренко проти України»). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст.1. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Статтею 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У випадках передбачених цим Кодексом та іншими законами України, допускається викуп земельної ділянки. При цьому власникові земельної ділянки відшкодовується її вартість. Отже, за відсутності добровільного відчуження іноземною громадянкою [PERSON] протягом року після набуття права власності та по теперішній час спірної земельної ділянки сільськогосподарського призначення, припинення права власності на неї шляхом її конфіскації за рішенням суду на користь держави відповідатиме нормам чинного законодавства. Враховуючи, що відповідачка, будучи іноземною громадянкою, в порушення вимог національного законодавства України упродовж року після набуття права власності на спірну земельну ділянку з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, добровільно не здійснила її відчуження, її право власності на цю земельну ділянку підлягає припиненню, а спірна земельна ділянка підлягає конфіскації шляхом визнання права власності за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області. За встановлених обставин і відповідних ним підстав, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, внаслідок чого порушене право та законні інтереси держави мають бути відновлені, виходячи з того, що стан збереження земель сільськогосподарського призначення має загальнонаціональне значення. Відповідно до ч. 1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачки на користь Донецької обласної прокуратури, підлягає стягненню сплачений за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову судовий збір в розмірі 4026 грн (2684 грн + 1342 грн). Відповідно до ст.157 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч.7). Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (ч.8). З огляду на відсутність вмотивованого клопотання учасників справи, дію вжитих судом заходів забезпечення позову відповідно до ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25.10.2023 належить продовжити протягом дев`яноста днів з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Outcome: approved