Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

від позивача, в особі його представника, надійшла до суду позовна заява до АТ «Кредобанк» про визнання правочину недійсним. В обґрунтування позову посилається на те, що [PERSON] є власником картки міжнародної платіжної системи Mastercard за [NUMBER], емітентом якої є АТ «Кредобанк». 31.10.2022 року позивач користуючись зазначеною банківською карткою, використовуючи платіжну систему PayPal здійснив оплату на суму 5100 доларів США, згідно встановленого інвойсу №711897 від 31.10.2022 року, але оплачений товар від продавця так і не отримав, у зв`язку з чим 08.12.2022 засобами телефонного зв`язку звернувся до АТ «Кредобанк» із заявою про оскарження платіжної операції. Відповідач повідомив позивачу номер його заявки на оскарження (№8962), однак жодних дій щодо повернення коштів позивачу не вчинив. 19.01.2023 року відповідач надіслав позивачу повідомлення №13-1837/23, яким повідомив про відмову у підтриманні ділових відносин з 30.12.2022 року у зв`язку з встановленням неприйнятно високого ризику. Посилаючись на припинення ділових відносин відповідач зазначив про відсутність зі свого боку зобов`язань щодо задоволення заяви позивача про оскарження платіжної операції. 06.02.2023 року представник позивача надіслав відповідачу адвокатський запит з вимогою надати підтвердження наявності у відповідача підстав для припинення ділових відносин з позивачем. У відповідь, 14.02.2023 року, відповідач направив представнику позивача повідомлення, яким відмовив у наданні запитуваних відомостей, посилаючись на вимоги ст. 60,61 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», правила зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці. 15.02.2023 року представником позивача направлено повторний запит. У відповідь, 22.02.2023 року відповідач направив представнику позивача повідомлення з відмовою у наданні запиту вальних відомостей, посилаючись на положення ст. 24 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», ст. 21 ЗУ «Про інформацію». Позивач вважає, що відповідачем було неправомірно відмовлено у підтриманні ділових відносин з позивачем та достроково припинено договірні відносини з позивачем. У зв`язку з вищевикладеним позивач і був вимушений звернутися до суду з даними позовними вимогами. Ухвалою суду від 06.07.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Кредобанк» про визнання правочину недійсним. Призначено проведення засідання. 24.08.2023 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі посилаючись на наступні обставини. Так, за результатами проведеного аналізу інформації щодо операцій за рахунком Позивача в Банку, ризик-профілю Позивача та іншої додаткової інформації Банком (відповідальним працівником за проведення фінансового моніторингу у АТ «КРЕДОБАНК») Позивачу встановлено неприйнятно високий ризик у розумінні спеціального законодавства України, у зв`язку з чим відмовлено у підтриманні ділових відносин шляхом їх розірвання, закриття рахунка. Банк при цьому діяв у відповідності та виключно на виконання вимог законодавства України. Процедура та інші питання щодо закриття банківських рахунків врегульовані, серед іншого, Цивільним кодексом України (ЦК України), Інструкцією про порядок відкриття та закриття рахунків користувачам надавачами платіжних послуг з обслуговування рахунків, затвердженою постановою Правління Національного банку України № 162 від 29.07.2022 р. Зокрема банк може відмовитися від договору банківського рахунка та закрити рахунок клієнта у разі наявності підстав, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення". (абз. 3 ч. 4 ст. 1075 ЦК України) Також згідно з п. 123 Інструкції №162 надавач платіжних послуг має право відмовитися від договору банківського рахунку/договору платіжного рахунку та закрити поточний/платіжний рахунок користувача, якщо є підстави, передбачені законодавством з питань фінансового моніторингу. Залишок коштів з поточного/платіжного рахунку користувача повертається користувачу в порядку, визначеному нормативно-правовим актом Національного банку з питань фінансового моніторингу. Згідно з п.п. 1.27, 1.28 розділу 1 Правил надання комплексних банківських послуг юридичним особам та фізичним особам-підприємцям в АТ «КРЕДОБАНК» (в ред., що діяла на момент виникнення спірних правовідносин): Договір може бути припинено за ініціативою Банку, зокрема у випадках: передбачених Законодавством та/або Правилами та/або Договором, або у разі порушення Клієнтом умов Договору; встановлення Клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання Клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки Клієнта документів чи відомостей; якщо Клієнтом чи його Представником подано до Банку недостовірну інформацію або інформацію з метою введення Банк в оману; у випадку наявності чи можливості настання будь-якої події, результату або обставини відносно Клієнта чи здійснюваних Клієнтом операцій, що, на думку Банку, має або може мати негативний вплив для Банку та/або Групи Капіталу РКО ВР, в тому числі, але не обмежуючись призводить або може призвести до матеріальних збитків та/або негативно впливати на репутацію Банку та/або Групи Капіталу РКО ВР та/або призводить або може призвести до будь-яких інших негативних наслідків для Банку та/або Групи Капіталу РКО ВР. Ключове питання відмови від підтримання ділових відносин шляхом їх розірвання, закриття рахунка врегульовано абз. 3 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (далі - Закон про ПВК/ФТ), відповідно до якого суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмовити клієнту у відкритті рахунка (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка/відмовитися від проведення фінансової операції у разі, зокрема встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей; подання клієнтом чи його представником суб`єкту первинного фінансового моніторингу недостовірної інформації або подання інформації з метою введення в оману суб`єкта первинного фінансового моніторингу. Аналогічне положення встановлено пунктом 1 Додатку 12 до Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 65 від 19.05.2020, відповідно до якого банк зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин / відмовити клієнту у відкритті рахунку / відмовитися від проведення фінансової операції у випадках, передбачених частиною першою статті 15 Закону про ПВК/ФТ. З вищеописаного випливає, що законодавство України встановлює не лише право, а й обов`язок банку відмовитись від підтримання ділових відносин з клієнтом, у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунку, у випадках, передбачених спеціальним законодавством. Зокрема, такий обов`язок виникає з підстави встановлення клієнту неприйнятно високого ризику в розумінні відповідного законодавства. Пунктом 35 розділу ІV Положення про здійснення банками фінансового моніторингу передбачено, що ризик-орієнтований підхід має застосовуватися банком на безперервній основі та забезпечувати виявлення, ідентифікацію, оцінку всіх наявних та потенційних ризиків ВК/ФТ, притаманних діяльності банку (ризик-профілю банку) та його клієнтам, а також передбачати своєчасне розроблення заходів з управління ризиками ВК/ФТ, їх мінімізації (ВК/ФТ - легалізація (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та/або фінансування розповсюдження зброї масового знищення) Згідно з ч. 6 ст. 7 Закону про ПВК/ФТ суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний встановити неприйнятно високий ризик ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) стосовно клієнтів у разі зокрема наявності обґрунтованих підозр за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта, що така діяльність може бути фіктивною. Пунктом 61 розділу IV Положення про здійснення банками фінансового моніторингу деталізовано випадки встановлення неприйнятно високого ризику стосовно клієнтів, а саме вказано, що банк установлює неприйнятно високий ризик ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) стосовно клієнтів у випадках, визначених частиною шостою статті 7 Закону про ПВК/ФТ, в інших випадках, визначених банком самостійно у внутрішніх документах банку з питань ПВК/ФТ, а також щодо клієнтів (осіб), щодо яких у банку за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта є обґрунтовані підозри про здійснення ними операцій ВК/ФТ. Із зазначеного вище вбачається, що посилання позивача на наказ МФУ від 08.07.2016р. №584 «Про затвердження критеріїв ризику легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення» не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки рішення Банку ґрунтується на встановленій підозрі у вищевказаному нормативно визначеному розумінні, а не на безпідставно аналізованих Позивачем критеріях ризику. За результатами моніторингу ділових відносин з Позивачем (в тому числі проведеного аналізу інформації щодо операцій за рахунком, ризик-профілю клієнта та іншої додаткової інформації) Банком (відповідальним працівником за проведення фінансового моніторингу у АТ «КРЕДОБАНК») встановлено підозру у вищевказаному нормативно визначеному розумінні, що ґрунтується на зазначеному нижче. Упродовж періоду обслуговування Позивача в Банку було виявлено, що характерними для нього операціями в Банку були систематичні розрахунки з використанням платіжної картки в іноземних інтернет-магазинах (Amazon, LEVIS, NIKE) з подальшим систематичним оскарженням та поверненням коштів за «збійними» транзакціями (за ініціативи Позивача). Загальний обсяг таких транзакцій становив близько 80 000 дол. США. Окрім того встановлено, що розпорядження рахунками Позивача та інших трьох фізичних осіб - клієнтів Банку, які здійснювали аналогічні «збійні» транзакції, здійснювалося в системі дистанційного банківського обслуговування з однакових мобільних пристроїв та ІР - адрес. При чому Позивач був одним із основних контрагентів вказаних осіб за операціями за рахунками, а також виявлено очевидну схожість логінів доступу до інтернет-банкінгу Позивача та однієї з цих осіб (andrdan, andrvita). На запит банку Позивачем було надано пояснення щодо суті та мети здійснених ним фінансових операцій, що полягали в наступному: «Суть і цілі фінансових операцій не пов`язані з комерційною діяльністю. У зв`язку подіями в Україні, я маю можливість і бажання займатись благодійністю і допомогою військовим та тимчасово переміщеним громадянам України. Спільно з компанією Vector LLC (vector-usa.biz) яка знаходиться в Америці і займається доставками посилок в Україну я неодноразово доставляю товари для армії. Здійснюю покупки з Американських торгових майданчиків товарів, які потрібні... » Беручи до уваги всю наявну інформацію, зокрема ознаки пов`язаності групи клієнтів між собою, а також характер фінансових операцій за рахунком Позивача та їх невідповідність наданим ним поясненням, в Банку була наявна обґрунтована підозра, що діяльність Позивача могла бути спрямована на та/або пов`язана з вчиненням шахрайства, відомого як Friendly Fraud (Дружнє шахрайство). На підставі виявленої підозри,

Outcome: dismissed