Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

У жовтні 2023 заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Талалаївська селищна рада Прилуцького району Чернігівської області. В обґрунтування заяви зазначив , що 03 вересня 1992 року був укладений договір купівлі- продажу, за яким колгосп « 14 річчя Жовтня продав, а заявник купив житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Даний договір посвідчений 03 вересня 1992 року [PERSON] державним нотаріусом Талалаївської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1107. У цьому договорі купівлі-продажу помилково зазначено заявника по батькові [PERSON] , а не [PERSON] , як у паспорті та свідоцтві про народження. У технічному паспорті на будинок, витягах з Державного реєстру речових прав на житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , по батькові заявника зазначено правильно - [PERSON] . Звернувшись через уповноваженого представника до приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Новака О.С, з метою продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] та присадибної земельної ділянки, заявнику було надано роз`яснення, що оскільки договір купівлі-продажу, посвідчений 03 вересня 1992 року [PERSON] , державним нотаріусом Талалаївської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1107, має невідповідність між зазначеним в ньому покупцем та наданою довіреністю від власника нерухомого майна, а саме у зазначеному договорі купівлі-продажу зазначено [PERSON] , а довіреність видана від імені [PERSON] , у зв`язку з немає можливості встановити, що цей документ належить заявнику, [PERSON] . Заявник зазначає, що провести виправлення в договорі купівлі-продажу неможливо. У вказаному правовстановлюючому документі допущено помилку в написані по батькові заявника, яка не може бути усунута іншим шляхом, ніж звернення до суд. Заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу. Встановлення факту належності заявнику, правовстановлюючого документу: а саме договору купівлі-продажу, посвідченого 03 вересня 1992 року [PERSON] , державним нотаріусом Талалаївської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1107 на ім`я [PERSON] , необхідна заявнику для продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресо: [ADDRESS] та присадибної ділянки. 27 жовтня 2023 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Шабрацькому Г.О. Ухвалою суду від 01 листопада 2023 року було залишено без руху заяву та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 09 листопада 2023 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено судове засідання. Заявник судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду від заявника надійшли заяви, в якій він просить розглянути справу без його участі, заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи Талалаївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області до суду не з`явився, від представника заінтересованої особа на адресу суду направлена заява про розгляд справи без участі представника Талалаївської селищної ради, позовні вимоги підтримують. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 03 вересня 1992 року державним нотаріусом Талалаївської державної нотаріальної контори Катрушенко Т.І. було зареєстровано в реєстрі під №1107 та засвідчено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] .. В договорі покупцем зазначений [PERSON] (а.с.9-10). В технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] громада вказано замовником [PERSON] (а.с.11-15). Згідно із витягом з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва по [ADDRESS] , Талалаївська територіальна громада вказано замовником [PERSON] ( а.с.16-19). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано 14.08.2023 року державним реєстратором Логоша Т.В. на підставі рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень, власник: [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] (а.с.20). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним право власності на земельну ділянку кадастровий номер: 7425385000:001:001:0345 за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 16.06.2023 року державним реєстратором Логоша Т.В. на підставі рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень, власник: [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] (а.с.21). З метою продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , представник за довіреністю [PERSON] - [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Прилуцького нотаріального округу Чернігівської області Новак О.В. та повідомлено, що оскільки договір купівлі-продажу, посвідчений 03 вересня 1992 року [PERSON] , державним нотаріусом Талалаївської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1107, має невідповідність між зазначеним в ньому покупцем та наданою довіреністю від власника нерухомого майна, а саме у зазначеному договорі купівлі-продажу зазначено [PERSON] , а довіреність видана від імені [PERSON] , у зв`язку з немає можливості встановити, що цей документ належить заявнику, [PERSON] (а.с.24) Відповідно до рішення Чернецької сільської ради народних депутатів Талалаївського району Чернігівської області від 16 травня 1992 року про наділення земельної ділянки [PERSON] , вбачається, що до виконкому подана заява від [PERSON] про наділення йому земельної ділянки (а.с.51 на звороті) Згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 11 січня 2000 року Талалаївським РВУ МВС України в Чернігівській області прізвище, ім`я та по батькові заявника вказано - [PERSON] (а.с.4-6). Також, із копії картки платника податків (РНОКПП: [NUMBER] , прізвище, ім`я та по батькові заявника вказано- [PERSON] (а.с.7). Відповідно до копії повторно виданого свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.10.1994 року зазначено громадянин [PERSON] , народився [INFO] , батько- [PERSON] , мати- [PERSON] (а.с.11). Згідно довідки виданої Талалаївської селищною радою Чернігівської області від 01.02.2024 року. Вбачається, що [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований і проживав за адресою: [ADDRESS] з 16 березня 1995 року по 21 вересня 2021 року (а.с.70). Отже, надані заявником докази у своїй сукупності підтверджують вказані ним у заяві обставини. Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду. У свою чергу національне законодавство України встановлює наступне. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що мають юридичне значення. За положенням пункту 6 частини 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином суд вважає, що в написанні по батькові заявника в договорі купівлі-продажу житлового будинку від 03 вересня 1992 року посвідченого Катрушенко Т.І., державним нотаріусом Талалаївської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1107, дійсно було допущено помилку та зазначено невірне по батькові " [PERSON] " замість вірного " [PERSON] ". За ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Судом встановлено, що метою встановлення факту належності заявника правовстановлюючого документу: а саме договору-купівлі продажу, посвідченого 03 вересня 1992 року [PERSON] , державним нотаріусом Талалаївської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1107, є позбавлення права розпоряджатися нерухомістю. Під час розгляду справи судом не встановлено існування спору про право та можливих порушень прав та інтересів третіх осіб внаслідок встановлення факту належності правовстановлюючого документу, про який просить заявник. Приймаючи до уваги те, що заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку, встановити факт належності трудової книжки, суд приходить до висновку, що надані заявником докази є належними, допустимими, достовірними, а в своїй сукупності достатніми для задоволення даної заяви. На підставі викладеного, суд вважає, що належність договору-купівлі продажу, посвідченого 03 вересня 1992 року [PERSON] , державним нотаріусом Талалаївської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1107 на ім`я [PERSON] належить [PERSON] , доведена та не викликає сумнівів. Судові витрати віднести на рахунок заявника

Outcome: approved