Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

25.09.2023 позивач [PERSON] звернулась до суду з даною позовною заявою. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що з відповідачем [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09.06.2001 по 16.06.2020. В період шлюбу, 07.02.2008 ними була придбана квартира [ADDRESS] , яка була оформлена на відповідача. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та введення воєнного стану на території України, позивач виїхала до Республіки Польща. 25.08.2023 позивач повернулась до України, однак потрапити квартири [ADDRESS] не змогла. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить суд визнати квартиру [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] , а також визнати за [PERSON] та [PERSON] , за кожним з них, по 1/2 частки даної квартири. Представник позивача адвокат Кадук В.В. в судове засідання не з`явилась, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст.263 ч.6 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам\~статті 206\~цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ч.ч.1, 4 ЦПК України,\~позивач може\~відмовитися від\~позову,\~а відповідач\~-\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки, відповідач позов визнав, відповідно до ст.206 ч.4, 263 ч.6 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Правовідносини між сторонами регулюються наступними нормами закону. Згідно ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Факт придбання спірної квартири [ADDRESS] в період зареєстрованого шлюбу сторін, а також реєстрації даної квартири на ім`я відповідача підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями документів (а.с.7, 9, 10), а також визнається самими сторонами у справі. Згідно ч.ч.1, 2 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, наявність достатніх доказів на підтвердження позовних вимог [PERSON] та відсутності заперечень з боку відповідача [PERSON] , суд вважає необхідним позов задовольнити. Щодо розподілу судових витрат між сторонами, то слід зазначити наступне. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як видно з матеріалів справи, позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2324,40 грн. (а.с.1), а також понесені судові витрати за проведення оцінки майна в розмірі 1000 грн. (а.с.53) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5368 грн. (а.с.70-71). Таким чином, позивачу [PERSON] слід повернути 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 1162,20 грн. та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 1162,20 грн., 1000\~грн.\~понесених витрат\~за проведення\~оцінки майна\~та 5368\~грн.\~понесених витрати\~на професійну\~правничу допомогу.\~ \~ \~

Outcome: approved