Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача допомогу по безробіттю у сумі 13685,61грн., та судові витрати. \~ \~ \~ \~В позовній заяві представник позивача посилався на наступні обставини, відповідач [PERSON] , 21.01.2022 року звернувся до Генічеської районної філії Херсонського обласного центру зайнятості з метою пошуку роботи. Відповідачу було сформовано персональну картку, надано статус безробітного з 21.02.2022 року, призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 21.01.2022 року. Допомога по безробіттю відповідачу виплачувалась з 21.01.2022 року по 27.11.2022 року включно. При опрацюванні рекомендацій, отриманих за результатами верифікації, виявлено порушення умов перебування відповідача [PERSON] на обліку в статусі зареєстрованого безробітного, оскільки останній працевлаштувався на роботу ТОВ «Агрофірма імені Шевченка з 19.08.2022 року». Генічеською районною філією Херсонського обласного центру зайнятості, було складено акт №1 від 03.01.2023 року, яким встановлено, що в період перебування на обліку в статусі зареєстрованого безробітного [PERSON] , не повідомив центр зайнятості про працевлаштування до ТОВ «Агрофірма імені Шевченка» з 19.08.2022 року, тобто, в період перебування на обліку в статусі зареєстрованого безробітного відповідач перебував у трудових відносинах з ТОВ «Агрофірма імені Шевченка» та отримував дохід. В результаті неповідомлення відповідачем фахівців служби зайнятості про працевлаштування з 19.08.2022 року, відповідач безпідставно перебував на обліку як безробітний та незаконно отримував допомогу з безробіття у сумі 13685,61грн., за період з 19.08.2022 року по 27.11.2022 року, оскільки належав до зайнятого населення. На підставі викладеного позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом. \~ \~ \~ \~Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.11.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року станом на 30 діб, строк дії якого в подальшому продовжувався відповідними Указами Президента Україна та триває й на теперішній час. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 23.12.2022, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004 (зі змінами), затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. До вказаного Переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України входить м. Генічеськ, Генічеського району, Херсонської області. Місце реєстрації відповідача у справі відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №306314 від 04.11.2023 року : [ADDRESS] , що відноситься до тимчасово окупованої російською федерацією території України. Отже у відділень Укрпошти відсутні можливості доставки пошти відповідачу у м.Генічеськ, Генічеського району, Херсонської області. Порядок повідомлення осіб, що знаходяться на тимчасово окупованій території врегульовано нормами ст.121 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України". Відповідно до частини першої статті 121 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. На підставі викладеного, повідомлення судом відповідача [PERSON] про розгляд справи слід здійснювався через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач повторно не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Ухвалою від 12.03.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280,281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Закону України «Про зайнятість населення» та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», страхування на випадок безробіття здійснюється за принципом, зокрема, обов`язковості страхування на випадок безробіття всіх працюючих на умовах трудового договору (контракту) та на інших підставах, передбачених законодавством про працю, за цивільно-правовим договором, військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, фізичних осіб - підприємців, а також добровільності такого страхування громадянами України, які працюють за межами України, членами особистого селянського та фермерського господарства, якщо вони не є найманими працівниками. За приписами статей 5,6 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» страхуванню на випадок безробіття підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, включаючи тих, які проходять альтернативну (невійськову) службу, а також тих, які працюють неповний робочий день або неповний робочий тиждень, та на інших підставах, передбачених законодавством про працю, військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи - підприємці. Право на забезпечення та соціальні послуги відповідно до цього Закону має також молодь, яка закінчила або припинила навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних і вищих навчальних закладах, звільнилася із строкової військової або альтернативної (невійськової) служби і яка потребує сприяння у працевлаштуванні на перше робоче місце у разі реєстрації в установленому порядку відповідних осіб як безробітних. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування; безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Судом встановлено, що 21.01.2022 року відповідач звернувся до Генічеської районної філії Херсонського обласного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного. З 21.01.2022 року відповідачу надано статус безробітного та розпочато виплату допомоги по безробіттю. Відповідно до розрахунку допомоги по безробіттю відповідача, відповідачу у період з 21.01.2022 року по 27.11.2022 року виплачувалась допомога по безробіттю. Згідно з Актом Генічеської районної філії Херсонського обласного центру зайнятості № 1 від 03.01.2023 р., про розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» було встановлено, що відповідач [PERSON] перебуваючи на обліку в центрі зайнятості як безробітний, працював в ТОВ «Агрофірма ім. Шевченко». Згідно відповіді ТОВ «Агрофірма ім. Шевченко» на запит Генічеської районної філії Херсонського обласного центру зайнятості, [PERSON] дійсно працював підсобним робітником в ТОВ «Агрофірма ім. Шевченко» з 19.08.2022 року (наказ №35 від 17.08.2022 року). Однак, про перебування у вказаних трудових відносинах відповідач не повідомив позивача, чим порушив норми ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Згідно з розрахунком суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг, що підлягає поверненню з відповідача 13685,61грн. Наказом заступника директора Генічеської районної філії Херсонського обласного центру зайнятості № НТ230104 від 04.01.2023р. було прийнято рішення про відшкодування коштів безробітним [PERSON] виплачених, як допомога по безробіттю. Про необхідність повернення виплаченої допомоги, як незаконно отриманої, було повідомлено відповідача шляхом надсилання його номер телефону Повідомлення про стягнення незаконно одержаної матеріальної допомоги та вартості наданих соціальних послуг. Відповідачем вказані кошти не повернуті. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус безробітного надається особам за їх особистою заявою (у тому числі поданою засобами електронної ідентифікації) у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування (ч. 2ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення»). Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначені у Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного. Разом з тим, перебуваючи на обліку в Генічеській районній філії Херсонського обласного центру зайнятості, відповідач не повідомив центр зайнятості про те, що з 19.08.2022 року перебував у трудових відносинах з підприємством ТОВ «Агрофірма ім. Шевченко», що є порушенням вимог частини 2 статті 36 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», якою передбачено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. При цьому, відповідач був ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного. На підставі викладеного, оскільки відповідач не повідомив позивача про те, що перебував у трудових відносинах з підприємством ТОВ «Агрофірма ім. Шевченко», то останнім було незаконно отримано допомогу по безробіттю на загальну суму у розмірі 13685,61грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Згідно з ч. 3 ст. 36 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Тобто, зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Однак, як встановлено під час розгляду справи, відповідач незаконно отриману допомогу по безробіттю не повернув. Під час розгляду справи позивачем доведено недобросовісність відповідача в отриманні допомоги по безробіттю, оскільки в порушення вимог ч. 2 ст. 36 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» відповідач не повідомив центр зайнятості про факт того, що перебував у трудових відносинах, хоча був під підпис ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, в тому числі з обов`язком повідомити про працевлаштування. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому незаконно отриманої допомоги по безробіттю. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню незаконно отримана допомога по безробіттю. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved