Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.01.2024, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Стягнуто із [PERSON] в користь [PERSON] 511960 (П`ятсот одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень заборгованості за договором позики від 08.08.2023. У задоволенні решт позовних вимог відмовлено. Стягнуто із [PERSON] в користь [PERSON] 5119,39 гривень сплаченого позивачем судового збору. 05.02.2024 через систему «Електронний суд» надійшла заява від представника позивача - адвоката Підбірного М.Я. про ухвалення додаткового рішення у справі, а саме про вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000 гривень. Представник позивача в судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав та просив суд її задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд причини своєї неявки. Розглянувши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, у зв`язку із наступним. Згідно п.3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників судового розгляду ухвалити додаткове рішення, якщо судом не було вирішене питання про судові витрати. Як зазначено вище, представник позивача просить стягнути з відповідача 50 000 гривень на професійну правничу допомогу. 21.11.2023 між адвокатським бюро «Миколи Підбірного» та [PERSON] укладено Договір №21-11/23 про надання правничої (правової) допомоги, змістом якої сторони визначили, що розмір гонорару, який Клієнт сплачує Бюро за надану в межах цього Договору професійну правничу (правову) допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору. 21.11.2023 між адвокатським бюро «Миколи Підбірного» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до договору про надання правничої (правової) допомоги №21-11/23 від 21.11.2023. Зі змісту пункту 1 Додаткової угоди №1 до договору про надання правничої (правової) допомоги №21-11/23 від 21.11.2023, вбачається, що сторони погодили, що розмір (сума) гонорару за надання правничої (правової) допомоги за Договором №21-11/23 від 21.11.2023 в частині виконання доручення Клієнта буде становити 50 000 гривень. Розмір (сума) гонорару, що визначена п.1 цієї Додаткової угоди є фіксованою (незмінною) та узгодженою (договірною) ціною Договору про надання правової допомоги №21-11/23 від 21.11.2023 за виконання Бюро визначеного п.1 цієї Додаткової угоди доручення Клієнта в суді першої інстанції, та яка підлягає оплаті Клієнтом на рахунок Бюро за виконання зобов`язань (надання послуг) визначених вказаним Договором. На підтвердження понесених витрат представник позивача надав суду Акт №1 про приймання-передачі наданої правничої (правової) допомоги за Договором №21-11/23 від 21.11.2023 про надання правничої (правової) допомоги та Додаткової угоди №1 від 21.11.2023, згідно якого Бюро надало, а Клієнтом прийнято надану професійну правничу (правову) допомогу, відповідно до умов укладеного між Сторонами Договору про надання правничої (правової) допомоги №21-11/23 від 21.11.2023 року та Додаткової угоди №1 від 21.11.2023 до Договору про надання правничої (правової) допомоги №21-11/23 від 21.11.2023. Сума гонорару за надану правову допомогу становить 50 000 гривень. Відповідно до рахунку №1 від 31.01.2024 Клієнт [PERSON] повинен сплатити Адвокатському бюро «Миколи Підбірного» за надання професійної правничої (правової) допомоги адвоката згідно Договору про надання правничої (правової) допомоги №21-11/23 від 21.11.2023 року та Додаткової угоди №1 від 21.11.2023 - 50 000, 00 гривень. 31.01.2024 [PERSON] частково оплатив на рахунок Адвокатського бюро «Миколи Підбірного» 5 000 грн, призначення платежу сплата за надання правової допомоги адвоката згідно Договору №21-11/23 та Додаткової угоди №1 від 21.11.2023. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати на професійну правничу допомогу. За правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; Новою редакцією ЦПК (частиною 2 статті 137) встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Як зазначено вище, сторона позивача надала суду копію акту приймання-передачі наданої правничої (правової) допомоги за Договором №21-11/23 від 21.11.2023 та Додаткової угоди №1 від 21.11.2023, згідно якого сума гонорару складає 50 000, 00 гривень. В судовому засіданні при розгляді позову, інтереси позивача представляв адвокат Підбірний Микола Ярославович, згідно ордеру серії ВС №1245926, виданого адвокатським бюро «Миколи Підбірного». Пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Виходячи зі змісту положень частини третьої статті 27 Закону, до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Статтею 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. Разом з тим, згідно ч.4 ст 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). У постанові Верховного суду від 09 березня 2021 року (справа № 200/10535/19-а) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Отож, зваживши надані представником позивача докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, час та зусилля, витрачені на надання правової допомоги в судових засіданнях, враховуючи принцип співмірності, беручи до уваги те, що позов задоволено частково, а саме на 81,43 %, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати понесені на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 40 715 грн. (50000/100%х81,43%), пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Відтак, вимоги представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення із [PERSON] в користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40715 гривень. З урахуванням наведеного,

Outcome: dismissed