Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

02 березня 2020 року до Ленінського районного суду м. Харкова звернулася \~ [PERSON] з позовом до АТ «УкрСиббанк», ПАТ «Дельта Банк» (Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадиров В.В.), ТОВ «Укрдебт Плюс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання договору іпотеки недійсним, виключення з державних реєстрів записів про обтяження предмету іпотеки, визнання договору поруки припиненим. Позивач [PERSON] просить суд визнати недійсним договір іпотеки від 19.02.2008 року на житловий будинок та надвірні будівлі за адресою: [ADDRESS] , укладений АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зняти обтяження, накладені на житловий будинок та надвірні будівлі за адресою: [ADDRESS] за договором іпотеки від 19.02.2008 року, а саме: виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстрованого 19.02.2008 року за №6623740 щодо заборони відчуження житлового будинку та надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] , виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про іпотеку №34104249, зареєстрованого 19.02.2008 року, внесеного на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 49634463 від 12.11.2019 року щодо житлового будинку та надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] , виключити з Державного реєстру іпотек запис про обтяження об`єкту нерухомості житлового будинку та надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер іпотеки 6623816, зареєстрованого 19.02.2008 року, визнати припиненим договір поруки №П1-11300691000 від 19.02.2008 року, укладений між [PERSON] та АТ «УкрСиббанк». Позовна заява обґрунтована тим, що 19.02.2008 між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено було договір про надання споживчого кредиту № 11300691000 та кредитний договір № 11300719000. На забезпечення виконання зобов`язань за цими кредитними договорами між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] укладено договір іпотеки від 19.02.2008, за яким було накладено обтяження на нерухоме майно - житловий будинок та надвірні будівлі за адресою: [ADDRESS] від 18.09.2003. Договір укладено під час шлюбу проти волі і без відома дружини [PERSON] , без її письмової нотаріально засвідченої згоди. Факт укладення такого договору позивачу був невідомий, внаслідок чого порушено право на її частку у спільній сумісній власності подружжя. Також на забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами № 11300691000 та кредитний договір № 1130071900, 19.02.2008 між АКІБ «Укрсиббанк» та позивачем укладено Договір поруки № П1-11300691000. Відповідачі пропустили встановлений чинним законодавством 6-ти місячний строк пред`явлення вимог за цим договором поруки. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 17.12.2010р. по справі № 2-987/10 було стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 11300691000 від 19.02.2008 в сумі\~186 379,74 грн., 566,66 грн. державного мита та по 40,00 грн. з кожного витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи. Крім цього,\~заочним рішення\~Ленінського районного\~суду м.\~Харкова від\~24.01.2011\~\~по справі\~№ 2-296/11\~було звернено\~стягнення на\~предмет іпотеки:\~житловий будинок\~та надвірні\~будівлі,\~що знаходяться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~шляхом проведення\~публічних торгів,\~за ціною,\~визначеною на\~підставі оцінки\~суб`єкта оціночної\~діяльності,\~з подальшим\~направленням отриманих\~грошових коштів\~на погашення\~заборгованості за\~кредитним договором\~№ 11300691000\~від 19.02.2008\~на користь\~ПАТ «УкрСиббанк».\~Позивач не\~була долучена\~до участі\~у справі\~при розгляді\~цивільної справи\~№ 2-296/11,\~не знала,\~як і\~інші треті\~особи,\~про ухвалення\~та існування\~цього заочного\~рішення.\~Це заочне\~рішення було\~отримано представником\~Позивача тільки\~28.02.2020. Строк пред`явлення до примусового виконання виконавчих документів, виданих на виконання обох заочних рішень Ленінського районного суду від 17.12.2010 по справі №2-987/10, від 24.01.2011 по справі № 2-296/11 Відповідачами пропущений, що підтверджується записом в матеріалах справи про отримання цих виконавчих листів після пропущення строку їх направлення на примусове виконання, відсутністю відповідної інформації у Автоматизованій системі виконавчих проваджень, відповіддю Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському управління юстиції у Харківській області від 12.03.2020 № 444485550 (Т.1 а.с.1-10). Ухвалою судді Ленінського районного суду м.Харкова від 31.03.2020 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (Т.1 а.с.117-118). 27.04.2020 від третьої особи [PERSON] надійшли пояснення до суду, відповідно яких він підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. В поясненнях зазначив, що в офіційному зареєстрованому шлюбі з [PERSON] перебуває з 22.07.2006, але фактично проживає з нею у цивільному шлюбі та веде спільне господарство з жовтня 2000. На купівлю нерухомого майна - житлового будинку та надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] від 18.09.2003, щодо якого накладено обтяження за договором іпотеки від 19.02.2008, [PERSON] та його дружина- позивач по справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] разом давали і збирали грошові кошти приблизно у таких частинах: на 1/3 частину будинку надала кошти [PERSON] , 1/3 частину - [PERSON] , а 1/3 частину будинку [PERSON] разом з дружиною [PERSON] . Відповідно його дружині [PERSON] та йому належить на праві спільно сумісної власності подружжя 1/3 частина нерухомого майна - житлового будинку та надвірних будівель за адресою. [ADDRESS] , при чому частка у спільній сумісній власності у цьому нерухомому майні, яке належить дружині [PERSON] , складає 1/6 частину вищезазначеного нерухомого майна. Договір іпотеки від 19.02.2008 [PERSON] уклав без згоди своєї дружини [PERSON] (Позивача). Під час укладення договору іпотеки від 19.02.2008 - дружина [PERSON] не була присутня і згоди на його укладення не надавала, тому вважає укладений договір іпотеки від 19.02.2008 недійсним (Т.1 а.с.146-148). 27.04.2020 до суду надійшли пояснення третьої особи [PERSON] , відповідно до яких просить суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі та визнати недійсним і припиненим договір іпотеки від 19.02.2008 на житловий будинок та надвірні будівлі за адресою. [ADDRESS] , зняти обтяження, накладені на вказаний будинок та визнати припиненим договір поруки, укладений між позивачем [PERSON] та АКІБ «Укрсиббанк» від 19.02.2008 (Т.1 а.с.160-162). 12.05.2020 до суду надійшло клопотання представника відповідача ТОВ «Укрдебт плюс» Ковалевського Є.В. про застосування строку позовної давності ТОВ «Укрдебт Плюс», відповідно до якого позов не визнає, вважає його підстави та обґрунтування хибними і штучними, предмет спору відсутнім, а Позивача - таким, що зловживає процесуальними правами. Вважає, що Позивач пропустив строк давності на подання цього позову, просить суд застосувати строки позовної давності щодо вимог Позивача та відмовити в задоволенні позову у повному обсязі з огляду на те, що позовна заява необґрунтована (Т.1 а.с.174-180). 14.05.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника АТ «Укрсиббанк» Юрченко С.О., відповідно до якого заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] та просить суд відмовити у позові в повному обсязі. Відзив обґрунтований тим, що оспорюваний договір іпотеки було укладено 19.02.2008\~року між АКІБ «УкрСиббанк» (назву змінено на АТ «УКРСИББАНК» у вересні\~2009\~року) - (іпотекодержатель за договором) та іпотекодавцями: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вказаний предмет іпотеки належить трьом власникам - іпотекодавцям на праві спільної часткової власності (по 1/3 частині кожному) на підставі договору купівлі-продажу від 18.09.2003\~року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Гібадуловою Л.А. Заперечує щодо посилання позивача на те, що предмет іпотеки є спільною з нею сумісною власністю, так як нерухомість, що є предметом іпотеки, була придбана її власниками в\~2000 році.\~Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 22 липня 2006 року, тобто після придбання у власність вищевказаної нерухомості. Таким чином відсутні правові підстави вважати предмет іпотеки спільної сумісною власністю. Щодо посилання позивача на те, що предмет іпотеки придбано [PERSON] в період знаходження у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , вказує, що на момент укладання оспорюваного договору право власності на 1/3 частину предмета іпотеки належало і належить на момент пред?явлення позову [PERSON] , правові підстави вважати, що з вказаного майна належить [PERSON] - відсутні. Крім того вказує, що в провадженні Ленінського районного суду міста Харкові знаходиться цивільна справа № 642/1684/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на Предмет іпотеки, вказане додатковим доказом того, що на момент укладання оспорюваного договорі право власності [PERSON] на вищевказану нерухомість не належало. Щодо позовних вимог про визнання договору іпотеки припиненим зазначає наступне. Підставою для позовних вимог в цій частині є посилання позивача на те, що кредитором пропущено строк пред`явлення виконавчого документу по справі № 2-296/11 (рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 24.01.2011\~року до виконання. Вважаємо, що вказане не може бути підставою для задоволення позовних вимог в цій частині, так як статтю 598 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 593 ЦК України встановлено перелік підстав припинення права застави: припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; реалізації предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. Така підстава, як пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у вказаних переліках - відсутня, як і у будь-яких інших нормативних актax, відсутня така підстава припинення договору іпотеки також і в самому тексті Пропуск строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання може бути виключно підставою для відмови у прийнятті вказаного документа на виконання органами виконавчої служби, а не підставою для припинення зобов`язання. Щодо вимог позивача на припинення договору поруки з підстав пропуску банком 6-місячного строку для звернення до суду з позовом до поручителя про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11300691000 від 19.02.2008\~року, то вказане не відповідає дійсності. Так, 17 грудня\~2010\~року рішенням Ленінського районного суду міста Харкова по справі № 2-987/10 з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] стягнуто солідарно на користь АТ «УКРСИББАНК» суму заборгованості за кредитним договором №11300691000 від 19.02.2008\~року, 27 грудня\~2011\~року по справі видано виконавчі листи, таким чином просить суд відмовити у позові в повному обсязі (Т.1 а.с.182-197). 27.05.2020 від представника\~позивача \~адвоката Тарасенко\~В.Ю.\~надійшли додаткові\~пояснення на\~клопотання та\~заяву ТОВ\~«Укрдебт Плюс»\~про застосування\~строку позовної\~давності,\~відповідно до\~яких вважає,\~що відповідачі\~пропустили строки\~пред?явлення до\~примусового виконання\~виконавчі листи,\~що підтверджуються\~відповіддю на\~адвокатський запит\~Міжрайонного відділу\~державної виконавчої\~служби по\~Холодногірському та\~Новобаварському районах\~міста Харків\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Харківській\~області від\~12.03.2020\~№ 444485550,\~відповідно якої\~зазначено,\~що у\~них відсутні\~виконавчі провадження,\~де стороною\~виконавчого провадження\~-\~боржником є\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~а стягувачем\~-\~АТ «УкрСиббанк»,\~ПАТ «Дельта\~Банк»,\~ТОВ «Укрдебт\~Плюс».\~Крім того,\~у Єдиному\~державному реєстрі\~судових рішень\~та на\~сайті «Судова\~влада України»\~відсутні відомості\~про звернення\~до суду\~з заявами\~про заміну\~сторони виконавчого\~провадження. Згідно з\~положеннями підпункту\~1\~ч.\~1\~ст.\~26\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» від\~21.04.1999\~(чинному\~на момент\~ухвалення заочного\~рішення)\~державний виконавець\~відмовляє у\~відкритті виконавчого\~провадження у\~разі пропуску\~встановленого строку\~пред?явлення документів\~до виконання.\~Аналогічні положення\~містяться у\~ч.\~4\~ст.\~4\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження від\~02.06.2016\~(чинній\~на даний\~час).\~Тому стягувач\~(Відповідачі)\~втратили своє\~право щодо\~примусового стягнення\~боргу з\~позивача,\~так як\~пропустили строк\~на пред`явлення\~виконавчого листа\~до виконання.\~Позивач вважає,\~що пропуск відповідачем строку\~на пред?явлення\~виконавчого листа\~до виконання,\~є фактом\~закінчення терміну\~дії права\~відповідача (іпотекодавця),\~що складає\~предмет застави,\~що передбачає\~відповідно до\~ст.\~28\~Закону України\~«Про заставу»\~припинення іпотеки,\~яка є\~окремим видом\~застави та\~має наслідком\~звільнення відповідача\~від виконання\~зобов?язань як\~за кредитним\~договором,\~так і\~за договором\~іпотеки (застави). За таких обставин, позивач вважає, що іпотечний договір застави слід визнати припиненим. Так саме підлягає визнанню припиненим і договір поруки, укладений між Позивачем і Відповідачем 1, адже згідно з вищезазначеною відповіддю ВДВС, строк пред?явлення до виконання рішення суду про стягнення заборгованості, по якому Відповідачі теж пропустили. Відповідно, внаслідок пропуску строку пред?явлення виконавчих документів до примусового виконання за вищезазначеним заочним рішенням Відповідачі втратили своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки. Також внаслідок вищезазначених обставин Відповідачі втратили і своє право на стягнення заборгованості за договором поруки (Т.1 а.с.210-224). 27.05.2020 від представника позивача адвоката Тарасенко В.Ю. надійшла відповідь на відзив, відповідно якої вказує, що відповідачі ніякого права на накладення стягнення на договір іпотеки не мають, тому просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (Т.1 а.с.226-238). Ухвалою суду від 22.06.2020 провадження у даній справі зупинено до розгляду цивільної справи № 642/1684/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: АТ «Укрсиббанк», ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Укрдебт Плюс» про встановлення фату проживання однією сім`єю без шлюбу та визнання права спільної сумісної власності на майно (Т.1 а.с.246-247). Постановою Харківського апеляційного суду від 18.09.2020 ухвалу Ленінського районного суду від 22.06.2020 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду справи (Т.2 а.с.41-43). Ухвалою Ленінського райорнного суду м.Харкова вівд 30.09.2020 поновлено провадження у справі (Т.2 а.с.52). Ухвалою суду від 18.11.2020 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду (Т.2 а.с.109-110). Після закриття підготовчого судового засідання у справі, 08.02.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача ТОВ «Укрдебт Плюс» Пивоварова В.І., відповідно до якого просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (Т.2 а.с.151-162). Суд не приймає до уваги відзив, так як він поданий до суду з порушенням норм, визначених ЦПК України. Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 15.04.2021 у цивільній справі №642/1684/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: АТ «Укрсиббанк», ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Укрдебт Плюс» про встановлення фату проживання однією сім`єю без шлюбу та визнання права спільної сумісної власності на майно, встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] з жовтня 2000 до 22.07.2006 року, визнано право спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] на 1/3 частину житлового будинку та надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] (Т.2 а.с.203). Постановою Харківського апеляційного суду від 9 грудня\~2021\~року по справі №642/1684/20 року [PERSON] відмовлено в позові до [PERSON] про встановлення факту проживання однією з [PERSON] сім?єю з жовтня\~2000\~року, визнання за подружжям права спільної сумісної власності на 1\\3 частину житлового будинку, розташованому в [ADDRESS] , визнання за нею права власності на 1/6 частину вказаного будинку. Відповідно до розпорядження Голови Верховного суду № 7/0/9-22 від 14.03.2022 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України територіальну підсудність судових справ Ленінського районного суду м.Харкова та Орджонікідзевського районного суду м.Харкова змінено на Київський районний суд м. Полтави. Згідно розпорядження Голови Верховного Суду №65 від 17.11.2022 року, із 23.11.2022 відновлено територіальну підсудність судових справ районних судів м. Харкова, зокрема Ленінського районного суду м. Харкова та Орджонікідзевського районного суду м.Харкова. 14.03.2023 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями вищевказана цивільна справа надійшла в провадження до судді Київського районного суду м. Полтави Миронець О.К. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 20.03.2023 цивільну справу за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадиров Владислав Володимирович), Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про визнання договору іпотеки недійсним, виключення з Державних реєстрів записів про обтяження предмету іпотеки, визнання договору поруки припиненим, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] направлено за підсудністю до Ленінського районного суду м. Харкова (Т.3 а.с.56). 29.06.2023 року вищевказана цивільна справа надійшла до Ленінського районного суду м.Харкова з Київського районного суду м. Полтави. Ухвалою суду від 10.07.2023 вищевказану цивільну справу прийнято до розгляду та визначено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження (Т.3 а.с.70). 07.08.2023 ухвалою суду витребувано у ТОВ «Укрдебт Плюс» письмову інформацію щодо належності ТОВ «Укрдебт Плюс» право вимоги до боржників за договором про надання споживчого кредиту № 11300691000 (при застосуванні ануїтетної системи погашення) від 19.02.2008р. та договором про надання споживчого кредиту №11300719000 від 19.02.2008р. (укладений на забезпечення виконання зобов?язань за договором №11300691000 від 19.02.2008р.); письмову інформацію, чи передавали ТОВ «Укрдебт Плюс» право вимоги за вищезазначеними кредитними договорами та договором іпотеки від 19.02.2008р. іншим особам; копії договорів з третіми особами про це; письмову інформацію про повний поденний розрахунок заборгованості за вищезазначеними кредитними договорами із зазначенням всіх здійснених ТОВ «Укрдебт Плюс» нарахувань та всіх оплат, здійснених боржником або поручителями у рахунок погашення заборгованості за вищезазначеними кредитними договорами, за період з моменту його укладення з 19.02.2008р. і по сьогоднішній день; розрахунок за кожним договором окремо; письмову інформацію по реквізитам для оплати заборгованості за вищезазначеними кредитними договорами, яку надано відповідачем 25.09.2023. Ухвалою суду від 30.11.2023 прийнято уточнену позовну заяву про визнання іпотеки припиненою, виключення з Державних реєстрів записів про обтяження предмету іпотеки, в якій просить суд визнати іпотеку, накладену договором іпотеки від 19.02.2008 року на житловий будинок та надвірні будівлі за адресою: [ADDRESS] такою, що припинена; зняти обтяження, накладені на житловий будинок та надвірні будівлі за адресою: [ADDRESS] за договором іпотеки від 19.02.2008р., а саме: ??виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна, зареєстрованого 19.02.2008р. за № 6623740, щодо заборони відчуження житлового будинку та надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] ; ??виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку № 34104249, зареєстрований 19.02.2008р., внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер\~49634463\~від 12.11.2019р., щодо житлового будинку та надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] ; ??виключити з Державного реєстру іпотек запис про обтяження об?єкту нерухомості - житлового будинку та надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер іпотеки 6623816, зареєстрованого 19.02.2008р.; визнати припиненим договір поруки №П1-11300691000 від 19.02.2008 р., укладений між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк»; долучено до матеріалів справи копії квитанцій про оплату заборгованості за вказаним договором іпотеки; витребувано інформацію з\~АТ «УкрСиббанк» чи належить \~станом на\~даний час\~право вимоги\~до боржників\~договір про\~надання споживчого\~кредиту №11300719000\~від 19.02.2008\~року,\~укладений на\~забезпечення виконання\~зобов`язань за\~основним договором\~про надання\~споживчого кредиту\~№11300691000\~(при\~застосуванні ануїтетної\~ системи погашення)\~ від 19.02.2008\~року та письмову\~інформацію про\~стан заборгованості\~за даним\~договором (Т.3 а.с.207-233). Ухвалою суду від 09.01.2024 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду. Після закриття підготовчого судового засідання, 10.01.2024 до суду надійшов відзив на уточнену позовну заяву від представника АТ «Укрсиббанк» Юрченка С.О., відповідно до якого просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, вважає їх необґрунтованими, так як позивач взагалі не є стороною ані кредитного договору №11300691000 від 19.02.2008\~року, ані стороною договору іпотеки, що був укладений з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором (договір іпотеки від 19.02.2008\~року). Вказані договори укладені між [PERSON] та АТ «УКРСИББАНК». За загальним змістом поняття «позивач» Позивач - це особа, на захист суб?єктивних прав і охоронюваних законом інтересів якої порушується цивільна справа. Враховуючи той факт, що позивач не є стороною спірного договору іпотеки та договорі поруки, відсутні підстави вважати, що Відповідачами по справі були порушені будь-які її права за вказаними договорами. Посилання Позивача на те, що спірний договір було укладено без її згоди, як дружини, є безпідставним та свідчить про бажання Позивача ввести суд в оману, т.я. постановою Харківського апеляційного суду від 9 грудня\~2021\~року по справі № 642/1684/20 року [PERSON] відмовлено в позові до [PERSON] про встановлення факту проживання однією з [PERSON] сім?єю з жовтня\~2000\~року, визнання за подружжям права спільної сумісної власності на 1\\3 частину житлового будинку, розташованому в [ADDRESS] , визнання за нею права власності на 1/6 частину вказаного будинку. Підставою для відмови в задоволенні позову став висновок апеляційного суду про те, що Позивач не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що 1/3 частина будинку була придбана внаслідок її з [PERSON] спільної праці, як членів сім?ї. Що стосується позовних вимог про визнання іпотеки припиненою, визнання припиненою договору поруки та, відповідно, зняття обтяжень зі спірного майна, то підставою для позовних вимог в цій частині є посилання позивача на те, що кредиторами пропущено строк пред?явлення виконавчих документів по справі № 2-296/11 (рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 24.01.2011\~року про звернення стягнення на предмет іпотеки) та справі № 2-987/10 (рішення Ленінського районного суду від 17.12.2010\~року про солідарне стягнення боргу з [PERSON] та поручителів). Представник АТ\~«Укрсиббанк» Юрченко\~С.О.\~вважає,\~що вказане\~не може\~бути підставою\~для задоволення\~позовних вимог\~в частині\~визнання договорів\~іпотеки та\~поруки припиненими,\~враховуючи наступне. Статтею 598\~ЦК України\~встановлено,\~що зобов?язання\~припиняються на\~підставах,\~встановлених договором\~або законом.\~Статтею 593\~ЦК України\~визначено перелік\~підстав припинення\~застави: припинення зобов`язання,\~забезпеченого заставою; втрата предмета\~застави,\~якщо заставодавець\~не змінив\~предмет застави; реалізацію предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави; право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. Аналогічні підстави припинення іпотеки встановлені і Законом про іпотеку (стаття 17), така підстава, як пропуск строку пред?явлення виконавчого документа до виконання у вказаних переліках - відсутня, як і у будь-яких інших нормативних актах. Відсутня така підстава припинення договору іпотеки і у самому тексті оспорюваного договору. Пропуск строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання може були виключно підставою для відмови у прийнятті вказаного документа на виконання органами виконавчої служби, а не підставою для припинення зобов?язання. Крім того, законодавством України передбачено механізм поновлення строку для пред?явлення виконавчого документа для виконання, це є доказом правильності позиції банка щодо правомірності припинення договорів застави в таких випадках. Крім того, прошу суд прийняти до уваги також той факт, що Законом України «Про іпотеку» передбачено права іпотекодавців і на позасудові способи звернення стягнення на предмет іпотеки, у випадку задоволення позову про припинення іпотеки, вказані права іпотекодержателя на момент розгляду справи будуть порушені. Суд не\~приймає відзив\~ до\~уваги відповідно\~до ст.199\~ЦПК України,\~так як\~він направлений суду після закінчення підготовчого провадження. Представник позивача - адвокат Тарасенко В.Ю. в судовому засіданні просила суд залишити без розгляду позовні вимоги в частині визнання іпотеки такою, що припинена та про виключення відповідних записів про обтяження нерухомості іпотекою з державних реєстрів. Просила суд задовольнити позовні вимоги в частині визнання договору поруки припиненим. Представники відповідачів та треті особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили, заяв чи клопотань до суду не надходило. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності учасників процесу, які належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду, у зв`язку з чим суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності представників відповідачів та третіх осіб на підставі наявних у суду матеріалів, враховуючи, що вони надали суду пояснення та відзиви на позовну заяву, висловили свої позиції щодо позовних вимог [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст.\~4,5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Положеннями ч.1 ст.13\~ЦПК України\~визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею\~16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі\~ст.12 ЦПК України\~та відповідно до ч.ч.1,5 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до \~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2 статті 78 ЦПК України\~зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Тарасенко В.Ю. просила суд залишити без розгляду позовні вимоги в частині визнання іпотеки такою, що припинена та про виключення відповідних записів про обтяження нерухомості іпотекою з державних реєстрів. Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Залишення позову (заяви) без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена. Частиною другою статті 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; 3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом. Отже, виходячи з аналізу положень статей 12, 13, 43, 49, 257 ЦПК України, можна дійти висновку, що позивач має право подати заяву про залишення позову без розгляду лише до початку розгляду справи по суті, а не на будь-якій стадії судового процесу на відміну від відмови від позову. Тобто, виходячи з процесуальних обмежень, чітко передбачених у пункті 5 частини першої статті 257 ЦПК України, позов може бути залишено без розгляду за клопотанням позивача виключно до початку розгляду справи по суті. З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні від 09.01.24 заслухано представників сторін по суті позовних вимог. Представник позивача із заявою про залишення позову без розгляду звернувся 19.02.2024, тобто на стадії розгляду справи по суті, що суперечить вимогам п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. За таких\~обставин,\~відсутні підстави\~для задоволення\~клопотання \~представника позивача\~про залишення\~позову без\~розгляду в частині визнання іпотеки такою, що припинена та про виключення відповідних записів про обтяження нерухомості іпотекою з державних реєстрів та застосування положення пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України. Судом встановлено, що 19.02.2008 між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11300691000 у розмірі 25\~000 швейцарських франків, що дорівнює еквіваленту 114\~563,53 грн. за курсом НБУ на день укладання Договору (Т.1 а.с.29-36) 19 лютого 2008 між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №11300719000. На забезпечення виконання зобов`язань за цими кредитними договорами між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] укладено договір іпотеки від 19.02.2008, за яким було накладено обтяження на нерухоме майно - житловий будинок та надвірні будівлі за адресою: [ADDRESS] від 18.09.2003 (Т.1 а.с.38-44, Т.2 а.с.210-211). На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 11300691000 та кредитним договором № 1130071900, 19.02.2008 між АКІБ «Укрсиббанк» та позивачем [PERSON] укладено Договір поруки № П1-11300691000, відповідно до якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов`язань, що виникли з Договору про надання споживчого кредиту №11300691000 від 19.02.2008, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (Т.1 а.с.45). Також на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 11300691000 та кредитним договором № 1130071900, 19.02.2008 між АКІБ «Укрсиббанк» та третьою особою по справі [PERSON] укладено Договір поруки № П2-11300691000, відповідно до якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов`язань, що виникли з Договору про надання споживчого кредиту №11300691000 від 19.02.2008, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (Т.1 а.с.46). Згідно копії договору купівлі-продажу від 18.09.2003, власниками житлового будинку та надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (Т.1 а.с.47-48). Зазначене підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 20.01.2020, відповідно якої іпотекодавцями є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (Т.1 а.с.49-51). Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 17.12.2010 по справі № 2-987/10 стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 11300691000 від 19.02.2008 в сумі\~186 379,74 грн., 566,66 грн. державного мита та по 40,00 грн. з кожного витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи (Т.1 а.с.188-189). 17.12.2010 Ленінським районним судом м.Харкова видано виконавчі листи щодо стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором №11300691000 від 19.02.2008 в сумі\~186 379,74 грн., 566,66 грн. державного мита нга користь ПАТ «Укрсиббанк» (Т.1 а.с.190-193) Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 07.06.2011 відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про поновлення строку на оскарження заочного рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 17.12.2010 (Т.1 а.с.194-195). Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 24.01.2011\~ по справі № 2-296/11 звернено стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок та надвірні будівлі, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , шляхом проведення публічних торгів, за ціною, визначеною на підставі оцінки суб`єкта оціночної діяльності, з подальшим направленням отриманих грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором № 11300691000 від 19.02.2008 на користь ПАТ «УкрСиббанк» (Т.1 а.с.52). Позивач [PERSON] посилається на той факт, що договір іпотеки від 19.02.2008 був укладений під час шлюбу проти її волі і без її відома, як дружини. Так, відповідно копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 22.07.2006, шлюб між позивачем [PERSON] та [PERSON] укладено 22.07.2006 у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м.Харкова (Т.1 а.с.27) Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 15.04.2021 у цивільній справі №642/1684/20 встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] з жовтня 2000 до 22.07.2006 року, визнано право спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] на 1/3 частину житлового будинку та надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] (Т.2 а.с.203). Постановою Харківського апеляційного суду від 9 грудня\~2021\~року по справі №642/1684/20 року [PERSON] відмовлено в позові до [PERSON] про встановлення факту проживання однією з [PERSON] сім?єю з жовтня\~2000\~року, визнання за подружжям права спільної сумісної власності на 1\\3 частину житлового будинку, розташованому в [ADDRESS] , визнання за нею права власності на 1/6 частину вказаного будинку. Рішення набрало законної сили 09.12.2021. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що посилання позивача про порушення її прав при укладенні оспорюваного договору іпотеки від 19.02.2008 не доведеним та такими, що протирічать дійсним обставинам. Крім того, так як позивач [PERSON] не є стороною ані кредитного договору №11300691000 від 19.02.2008\~року, ані стороною договору іпотеки від 19.02.2008, що був укладений з метою забезпечення виконання зобов?язань за вказаним кредитним договором (договір іпотеки від 19.02.2008\~року), в судовому засіданні не довела порушення її права чи безпосереднього інтересу, а тому суд визнає її неналежним позивачем у цій справі з огляду на наступне. За загальним змістом поняття «позивач» - це особа, на захист суб?єктивних прав і охоронюваних законом інтересів якої порушується цивільна справа. Відповідно ч. 2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. За змістом ст.51 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Суд приймає до уваги твердження відповідачів, що позивач [PERSON] не є стороною спірного договору іпотеки від 19.02.2008, тому відсутні підстави вважати, що Відповідачами по справі були порушені будь-які її права за вказаними договорами. Так, згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 жовтня 2022 року\~ у справі № 607/14378/21, провадження № 61-5246св22, суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення. Нормами ЦПК України не передбачено можливості заміни позивача чи залучення особи як співпозивача. Якщо позов пред`явила особа, якій не належить право вимоги, суд повинен відкрити провадження, встановити дійсні обставини і, переконавшись у тому, що вимоги пред`явлено неналежним позивачем, відмовити йому\~\~\~у задоволенні позову. Це є самостійною підставою для відмови в позові. Подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі №910/10647/18 (провадження \~№ 12-175гс19, пункт 7.17) від 08 жовтня 2019 року у справі № 916/2084/17 (провадження № 12-77гс19, пункт 8.9). У пункті 114 постанови Великої Палати верховного суду від 28 вересня\~\~\~2021 року у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20) зазначено: «Велика Палата Верховного Суду погоджується з позивачкою в тому, що кожна особа, чиї права чи інтереси було порушено, має право звернення до суду для їх захисту. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, \~ в позові слід відмовити». Водночас не підлягає судовому захисту похідний інтерес позивача у захисті порушеного права іншої особи (постраждалого), оскільки судовому захисту підлягає саме порушене право останнього. Отже, позивач не довела порушення її права чи безпосереднього інтересу,\~\~ а тому суд приходить до висновку, що [PERSON] є неналежним позивачем у цій справі, а відтак відмовляє у задоволенні вимог. В п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, № 63566/00, пр. 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на позивача, з огляду на відмову в задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed