Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

В позові йдеться про те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Померлий [PERSON] був головою дворогосподарства житлового будинку в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, надвірних будівель та споруд, який знаходиться в [ADDRESS] . Спадкоємцями 1-ї черги за законом є її мати. Фактично, вони та мати вступили в управління спадковим майном так-як проживали разом з померлим на момент його смерті у зазначеному вище будинку. У померлого відсутні спадкоємці, які мали б обов`язкову частку у спадщині. Своєю заявою від 07 березня 2024 року мати [PERSON] не заперечила проти оформлення спадкового будинку після смерті її чоловіка на свою - доньку померлого [PERSON] . Однак оскільки, за час життя правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок спадкодавцем виготовлено не було, позивачі просять визнати за ними, як спадкоємцями за законом, право власності на зазначене нерухоме майно (в порядку спадкування). Позивач в судове засідання не з`явилася, подала в порядку ч.3 ст.211 ЦПК справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просила задовольнити таку. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі, зазначену справу розглянути за наявними матеріалами справи та ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства. Вивчивши матеріали справи та зважаючи на те, що відповідач проти позову не заперечив, суд визнає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З повторно виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського районного управління юстиції Закарпатської області свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27 вересня 2007 року вбачається, що батько позивачки [PERSON] , помер [INFO] , у віці 40 років, про що, 09 січня 1993 року складено відповідний актовий запис № 01. Місце смерті: Україна, Закарпатська область, Великоберезнянський район, село Вишка, а отже з моменту смерті зазначеного спадкодавця відкрилася спадщина на усе належне померлому під час життя майно згідно ст.1220 ЦК України. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, № 00043402045 від 02.02.2024 р., вбачається що [PERSON] 23 лютого 1974 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що зроблено відповідний запис № 07. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . З виданого свідоцтва про народження серії [NUMBER] червня 1978 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , вбачається що [PERSON] зазначений в графі «батько», а [PERSON] зазначена в графі «мати». З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, № 00011533214 від 21.12.2012 р., вбачається що [PERSON] , 11 листопада 1995 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що зроблено відповідний запис № 07. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . З довідки виданої виконавчим комітетом Костринської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, від 01.02.2024 р № 10 вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] (а/з №1 від 09.01.1993 р.) на момент своєї смерті рахувався головою дворогосподарства за адресою [ADDRESS] . Підстава: ІІогосподарська книга. З заяви [PERSON] , [INFO] , мешканки [ADDRESS] не заперечує проти визнання права власності на житловий будинок в [ADDRESS] в судовому порядку після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] на їхню з померлим доньку - [PERSON] , [INFO] . З технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] виданого КП «БТІ» Великоберезнянської селищної ради від 11 січня 2024 року № 6763, значиться замовник [PERSON] . Разом з цим, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області Чурей А.В. від 13 березня 2024 року № 19/01-16, позивачу [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки правовстановлюючих документів на житлові будинки, не були зареєстровані у встановленому законодавством порядку та відповідно право власності на вказані житлові будинки [PERSON] (померлого) не виникло. Як роз`яснено в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст.ст. 16,328 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо, крім іншого, це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним (власником) документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зважаючи на викладені обставини, суд визнає, що за позивачкою слід визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно в порядку спадкування.

Outcome: approved