Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

13 березні 2019 року заступник керівника Одеської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] , державного реєстратора Державного підприємства «Одеський науково дослідний та проектний інститут землеустрою» Шкоди Т. М., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Садове товариство «Шляховик» про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності та знесення самочинно збудованого об`єкта. Позов мотивовано тим, що 19 жовтня 2017 року комісійною перевіркою Управління ДАБК Одеської міської ради встановлено здійснення [PERSON] будівельних робіт із будівництва будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Василя Симоненка, ДСТ «Шляховик», схил пляжу «Чорноморка», шляхом проведення земельних робіт з улаштування майданчика, встановлення дерев`яної опалубки та арматурного каркаса під монолітну плиту. За результатами перевірки складено акт № 001129 від 26 жовтня 2017 року. Також перевіркою зафіксовано виконання будівельних робіт із будівництва нової будівлі на схилі пляжу «Чорноморка» у м. Одесі без наявних дозвільних документів на таке будівництво та без відповідних документів на земельну ділянку. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2020 року, винесеним під головуванням судді Пучкової І. М., позов було задоволено. Скасовано рішення державного реєстратора ДП «Одеський науково дослідний та проектний інститут землеустрою» Шкоди Т. М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер рішення 39661916 від 12 лютого 2018 року) на дачний будинок, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 23, 3 кв. м, що розташований у [ADDRESS] . Зобов`язано [PERSON] знести самочинно збудований об`єкт нерухомості, що розташований у [ADDRESS] . Вирішено питання про розподіл судових витрат. Постановою Одеського апеляційного суду від 05 грудня 2022 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги прокурора залишено без задоволення. Постановою Верховного Суду від 20 вересня 2023 року Постанову Одеського апеляційного суду від 05 грудня 2022 року в частині вирішення позовної вимоги заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави, в особі Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, до [PERSON] , державного реєстратора Державного підприємства «Одеський науково дослідний та проектний інститут землеустрою» Шкоди Тетяни Миколаївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Садове товариство «Шляховик», про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності скасовано, рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2020 року в цій частині змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В решті рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2020 року у згаданій частині залишено без змін. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2020 року та Постанову Одеського апеляційного суду від 05 грудня 2022 року в частині вирішення позовної вимоги заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави, в особі Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, до [PERSON] , державного реєстратора Державного підприємства «Одеський науково дослідний та проектний інститут землеустрою» Шкоди Тетяни Миколаївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Садове товариство «Шляховик» про зобов`язання [PERSON] за власний рахунок знести самочинно збудований об`єкт нерухомості, розташований на [ADDRESS] , скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Матеріали цивільної справи надійшли до суду 24 жовтня 2023 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу було передано судді Куриленко О.М. Ухвалою судді від 26.10.2023 року справу було прийнято до провадження та призначено судове засідання по справі. 12.02.2024 року керівник Київської окружної прокуратури м.Одеси Дмитро Ляшенко звернувся до суду з заявою про зміну предмету позову, в якій просив розгляд пункту 3 прохальної частини позовної заяви здійснювати в наступній редакції: зобов`язати [PERSON] за власний рахунок знести об`єкт самочинного будівництва, що розташований по [ADDRESS] , а саме: дерев`яну опалубку загальними розмірами 10x10м, металевий арматурний каркас під монолітну плиту та саму монолітну бетонну плиту площею 81,25 м2. 07.03.2024 року представник відповідача [PERSON] [PERSON] через підсистему «Електронний суд» подав Відзив на заяву про зміну предмету позову, в якому просив відмовити у задоволенні позову в частині зобов`язання [PERSON] за власний рахунок знести об`єкт самочинного будівництва, що розташований по [ADDRESS] . У судовому засіданні прокурор Кащенко В.А. підтримала позовні вимоги в частині зобов`язання [PERSON] за власний рахунок знести об`єкт самочинного будівництва, що розташований по [ADDRESS] , а саме: дерев`яну опалубку загальними розмірами 10x10м, металевий арматурний каркас під монолітну плиту та саму монолітну бетонну плиту площею 81,25 м2. Представник позивача Одеської міської ради Вишнивецька А.О. підтримала прокурора та просила задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні просив відмовити у задоволені позову, зазначаючи, що позивачем одночасно змінено предмет та підстави позову. Крім того, вважав, що позивачем не доведено, що саме відповідач [PERSON] здійснив самочинне будівництво за адресою: [ADDRESS] , а саме: дерев`яну опалубку загальними розмірами 10x10м, металевий арматурний каркас під монолітну плиту та саму монолітну бетонну плиту площею 81,25 м2. Крім того, представник відповідача також просив у судовому засіданні, у випадку задоволення позову, застосувати строки позовної давності, оскільки позивачу відомо про наявність самочинного будівництва ще з 2017 року. Дослідивши матеріали справи, наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги прокуратури слід задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради повідомлено місцеву прокуратуру про те, що за результатами проведення 19.10.2017 року комісійної перевірки з залученням представників Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради, [PERSON] виконуються будівельні роботи з будівництва будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Василя Симоненко, ДСТ «Шляховик», схил пляжу «Чорноморка» шляхом проведення земельних робіт з влаштування майданчику, встановлення дерев`яної опалубки загальними розмірами 10x10м та арматурного каркасу під монолітну плиту. За результатами перевірки складено акт №001129 від 26.10.2017 року. Відповідними перевірками зафіксовано виконання будівельних робіт з будівництва нової будівлі на схилі пляжу «Чорноморка» у м. Одеси, без наявних дозвільних документів на таке будівництво та без відповідних документів на землю гр. [PERSON] . У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Державного підприємства «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Шкодою Т.М., зареєстровано прийняте рішення (з відкриттям розділу, індексний номер: 39661916 від 13.02.2018) про державну реєстрацію дачного будинку, об`єкту житлової нерухомості, загальною площею 23,3 м? по [ADDRESS] за [PERSON] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1484760651101). Листом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради за №01-6/825-ПР від 01.12.2017 року повідомлено прокуратуру про те, що за даними Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом робіт, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про проведення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів відсутня інформація щодо виконання будівельних робіт та готовності об`єктів до експлуатації за адресою: м. Одеса, СТ «Шляховик», схил пляжу «Чорноморка». Згідно відповіді Департаменту комунальної власності Одеської міської ради за №0119/1439-06 від 27.04.2018 року встановлено, що інформація стосовно розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] на користь будь-яких фізичних або юридичних осіб у Департаменті відсутня. Одеською міською радою рішення про передачу у власність чи користування земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] не приймалось. До Одеської міської ради 11.04.2018 була подана заява [PERSON] за №34-Д-1172/2 стосовно відведення в оренду земельної ділянки, площею 0,0641 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , у задоволенні якої було відмовлено у зв`язку з невідповідністю ст.118 Земельного кодексу України. Департаментом комунальної власності Одеської міської ради листом від 12.06.2018 року повідомлено, що в Департаменті відсутня інформація стосовно розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки СТ «Шляховик» та укладання СТ «Шляховик» договорів оренди з юридичними особами або фізичними особами, рішень щодо відведення земельної ділянки СТ «Шляховик» Одеською міською радою не приймалось. Матеріали справи містять протокол огляду місця події від 14.06.2018 року, копію листа КП «Одеське міське проектно-виробниче бюро архітектури та містобудування» за №1400 вих від 06.06.2018 року, копію Висновку експерта судової оціночно-земельної експертизи від 25.06.2018 року по матеріалах кримінального провадження № 42017162010000092 від 07.11.2017 року. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20.08.2020 року у справі №520/5081/19 позов прокурора задоволено: скасовано рішення державного реєстратора ДП «Одеський науково дослідний та проектний інститут землеустрою» Шкоди Т. М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер рішення 39661916 від 12 лютого 2018 року) на дачний будинок, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 23, 3 кв. м, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; - зобов`язано [PERSON] знести самочинно збудований об`єкт нерухомості, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Вирішено питання про розподіл судових витрат. Постановою Одеського апеляційного суду від 05.12.2022 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.08.2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги прокурора залишено без задоволення. Постановою Верховного Суду від 20.09.2023 року у справі № 520/5081/19 постанову Одеського апеляційного суду від 05.12.2022 року в частині вирішення позовної вимоги про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності скасовано, рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2020 року в цій частині змінено з викладенням його мотивувальної частину в редакції цієї постанови. В решті рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2020 року у згаданій частині залишено без змін. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.08.2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 05.12.2022 року в частині вирішення позовної вимоги про зобов`язання [PERSON] за власний рахунок знести самочинно збудований об`єкт нерухомості, розташований за адресою: [ADDRESS] , - Верховним Судом скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Повертаючи в цій частині справу на новий розгляд, Верховний Суд зазначив, що суди не з`ясували дійсних вимог прокурора щодо спірного об`єкта нерухомості, який прокурор просив знести, вважаючи його самочинним будівництвом, та зобов`язання [PERSON] за власний рахунок знести самочинно збудований об`єкт нерухомості, розташований за адресою: [ADDRESS] . За результатами розгляду Київським районним судом м.Одеси кримінального провадження № 42017162010000092 від 07.11.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, відносно обвинуваченого [PERSON] винесено ухвалу від 05.11.2020 року у справі №520/8365/18, якою встановлено (підтверджено) факт самовільного будівництва обвинуваченим [PERSON] фундаменту для будинку з влаштуванням майданчику, дерев`яної опалубки загальними розмірами 10x10м та арматурного каркасу під монолітну плиту на самовільно зайнятій земельній ділянці, площею 275м2 за адресою: [ADDRESS] . Прокуратурою були здійснені запити до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської № 8776 вих-23 від 28.11.2023 та Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 8775вих-23 від 28.11.2023 року щодо проведення в межах компетенції обстеження земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] на предмет наявності на теперішній час об`єктів самочинного будівництва, які були виявлені під час позапланової перевірки, проведеної 19.10.2017 року та надати копії матеріалів проведеного обстеження. Прокуратурою отримані наступні документи: Лист № 01-6/326-пр від 04.12.2023 року Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (з додатками) та Лист № 2503/01-11 від 15.12.2023 Київської районної адміністрації ОМР (з додатками). Зазначеними листами повідомляється про здійснення 01.12.2023 року посадовими особами Управління та Київської районної адміністрації ОМР комісійного виїзду на місце за адресою: м. Одеса, вул. Василя Симоненка,16/1 (впродовж берега), територія садового товариства «Шляховик» та встановлення наявності улаштованого майданчика шляхом влаштування монолітної бетонної плити, яка знаходиться в аварійному стані. Також встановлено факт розміщення існуючого одноповерхового дерев`яного садового будинку з відкритою терасою до якого прилаштовані металеві споруди та окремо розташовані металеві споруди душової і вбиральні. Земельна ділянка по периметру частково огороджена металевою сіткою та частково огороджувальними бетонними плитами, про що складено відповідний акт обстеження об`єкта містобудування від 01.12.2023 року. Також контролюючим органом зазначено, що за даними Реєстру речових прав на нерухоме майно на праві власності 13.02.2018 року було зареєстровано за [PERSON] дачний будинок, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 23,3 м2, що розташований за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці площею 641 м2. Зазначена реєстрація прав власності на будинок скасована Постановою Верховного Суду від 20.09.2023 року у справі № 520/5081/19. Управлінням встановлено, що схематичний план земельної ділянки у технічному паспорті, виготовленому ПП «Земельно-житловий центр «Ресурс» від 22.12.2017 року, не відповідає існуючій забудові земельної ділянки. В Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація щодо одержання права на виконання будівельних робіт або прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, розташованих за адресою: [ADDRESS] . За наявною інформацією Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради, земельна ділянка, що розташована за адресою: [ADDRESS] (впродовж берега), рішенням Одеської міської ради у власність або користування не надавалась. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення та відшкодування збитків. Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийнято експлуатації. Згідно зі ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Згідно зі ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ч. 1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких, здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Управлінням державного архітектурно-будівель контролю Одеської міської ради неодноразово проводились перевірки об`єкті будівництва. За результатами проведених Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради перевірок можна вважати нове будівництво за адресою: [ADDRESS] , об`єктом самочинного будівництва, будівництво якого відбувається без одержання у встановленому законодавством порядку права на виконання будівельних робіт та з істотним порушенням державних будівельних норм та прав суміжних землекористувачів, без наявних документів на землю. Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України, у разі істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Відмовою забудовника від перебудови слід вважати як його заяву про це, так і його дії чи бездіяльність щодо цього, вчиненні до або після ухвалення рішення про зобов`язання вчинити перебудову. Зазначений самочинно побудований об`єкт знаходиться на земельній ділянці, яка йому не належить, а перебуває у власності територіальної громади м. Одеси. Відповідно до ст.28 Закону України «Про архітектурну діяльність», власники та користувачі об`єктів архітектури зобов`язані: отримувати установленому законодавством порядку документ дозвільного характеру, що дає право на виконання робіт, пов`язаних із реконструкцією, реставрацією, капітальним ремонтом об`єкта архітектури. Згідно з п.11 Положення про управління державного архітектурного будівельного контролю Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 10.09.2015 року № 6908-VI, Управління відповідно до покладених на нього завдань: надає, отримує, реєструє, повертає документи, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, відмовляє у видачі таких документів, анулює їх, скасовує їх реєстрацію; приймає в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти (видає сертифікати, реєструє декларації готовність об`єкта до експлуатації та повертає такі декларації на доопрацювання для усунення виявлених недоліків); здійснює державний архітектурно-будівельний контроль за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правоположень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних до проектування об`єктів містобудування, проектної документації щодо об`єктів, розташованих у межах відповідних населених пунктів. Таким чином, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради є органом, уповноваженим на здійснення контролюючих функцій у виниклих спірних правовідносинах. Між тим, незаконно зареєстроване право власності на самочинне будівництво позбавляє можливості державний орган контролю у сфері містобудування - УДАБК ОМР у пред`явленні такої вимоги. Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля є об`єктом право власності Українського народу. Від імені Українського народу право власника здійснюють органи державної влади та органи місце самоврядування. Згідно з ст. 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності. Статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» делегованих державою органам місцевого самоврядування повноваження належить здійснення контролю за додержанням земельного природоохранного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Отже, органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є також і Одеська міська рада, як власник земельної ділянки, за рахунок якої незаконно будується зазначений дачний будинок. В силу положень ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також, у разі відсутності такого органу. Враховуючи викладене, позовну заяву керівника Київської окружної прокуратури м.Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до [PERSON] та державного реєстратора державного підприємства «Одеський науково дослідний та проектний інститут землеустрою» Шкоди Тетяни Миколаївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Садове товариство «Шляховик», про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності та знесення самочинно збудованого об`єкту слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Однак, питання стягнення судового збору вже було вирішено в рішенні Київського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2020 року, залишеному в цій частині без змін, у зв`язку з чим судом не розглядається.

Outcome: approved