Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

23.01.2024 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , просив ухвалити рішення про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за угодою про надання кредиту № 491023352 від 15 .04.2020 року в розмірі 41333,43 грн. та понесених судових витрат по справі. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 15.04.2020 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено угоду про надання кредиту № 491023352, за яким останній отримав кредит у розмірі 29349,54 грн. з відсотковою ставкою 39,90 % річних з терміном повернення кредиту 60 місяців. Договір укладено в електронній формі відповідно до ЗУ "Про електронну комерцію" та підписано сторонами. Отримавши кредит, [PERSON] належним чином взяті по договору зобов`язання не виконувала, порядку погашення кредиту не дотримувалася, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 20.12.2021 року становить 41333,43 грн. та складається з тіла кредиту в розмірі 28123,24 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 13210,19 грн. Невиконання позичальником умов кредитного договору дають право позивачу стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у судовому порядку. 20.12.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" укладено договір факторингу № 4, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 491023352 від 15.04.2020 року. На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачка про час і місце слухання справи оповіщена відповідно до вимог ст. 128, 130 ЦПК України. Відзив на позов не надала. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно до ч. 1 ст. 12 та ч.ч. 3, 4 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. Встановлено, що 15.04.2020 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено угоду про надання кредиту № 491023352, за яким останній отримав кредит у розмірі 29349,54 грн. з відсотковою ставкою 39,90% річних з терміном повернення кредиту 60 місяців на споживчі потреби. Отримавши кредит, [PERSON] належним чином взяті по договору зобов`язання не виконувала, порядку погашення кредиту не дотримувалась, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 20.12.2021 року становить 41333,43 грн. та складається з тіла кредиту в розмірі 28123,24 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 13210,19 грн. 20.12.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" укладено договір факторингу № 4, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 491023352 від 15 .04.2020року. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно вимог ст. 526, ст. 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). АТ «Альфа-Банк» свої зобов`язання за вказаним договором стосовно надання кредиту виконав, а [PERSON] в порушення умов договору зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка користувалася кредитними коштами, не погашаючи заборгованість за кредитом, внаслідок чого закономірною є наявність заборгованості станом на 20.12.2021 року. Відповідачем існування заборгованості за тілом кредиту та відсотками у зв`язку з користуванням кредитними коштами не спростовано, власного розрахунку суду не надано. Отже, відповідно до ст.ст. 526, 530, 1054 ЦК України існують підстави для стягнення з відповідача на користь АТ «Альфа-Банк» залишку заборгованості за наданим кредитом в сумі 41333,43 грн. Враховуючи обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, відсутність заперечень зі сторони відповідача, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 7100,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з приписами ч.ч. 1-6 ст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Судом встановлено, що у матеріалах справи містяться копія договору про надання професійної правничої допомоги від 02.10.2023 № 02/10-23, копія додаткового договору № 2 від 03.01.2024 р., копія акту про приймання-передачі виконаних робіт № 2 від 03.01.2024 р., копія платіжної інструкції № 16 від 04.01.2024 р. на суму 7100,00 грн. За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про задоволення витрат на професійну правничу допомогу заявлену позивачем. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України та приймаючи до уваги, що позовні вимоги судом задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового в сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved