Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

Виконавчий комітет Смілянської міської ради як орган опіки і піклування в особі служби у справах дітей звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , про визнання його матері [PERSON] безвісно відсутньою. Заява мотивована тим, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , з яким вона проживала в [ADDRESS] . В 2013 році [PERSON] залишила постійне місце проживання, повідомивши, що планує поїхати за межі території України. На даний час місце перебування її невідоме. Встановлення даного факту необхідно для підтвердження [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, який в подальшому може бути влаштований\~ до сімейних форм виховання, що створить умови для захисту прав та інтересів неповнолітнього. В судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у заяві. Заінтересована особа в судовому засіданні просив заяву задовольнити. Суд, заслухавши пояснення заявника та заінтересованої особи, покази свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України, у актовому записі №94 від 05 березня 2008 року про народження [PERSON] , відомості про батька записані відповідно до частини першої ст.135 Сімейного кодексу України. Згідно довідки Управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Смілянської міської ради №01-16/90 від 25 січня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадах. Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.\~ У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.\~ Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Предметом доказування у справі про оголошення фізичної особи безвісно відсутньою є обставини, які підтверджують відсутність відомостей про місцеперебування особи у місці її постійного проживання протягом одного року, вживання заявником заходів до розшуку особи, неможливість встановлення місця знаходження даної особи. Згідно з ч.1 ст.305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Відповідно до ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 06.05.2020 року у справі № 760/3112/16-ц зроблено висновок, що безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. Положення ст.43 ЦК України передбачають перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймала заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. Також, належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (постанова Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц). Таким чином, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Відповідно до довідки характеристики ОСББ «Оберіг» від 29.09.2023 №31, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають по [ADDRESS] . За місцем проживання характеризуються позитивно. [PERSON] мати [PERSON] у вихованні неповнолітнього сина участі не бере. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 27 листопада 2023 року, складеного за участю головного спеціаліста служби у справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради Кугота В.Ф., головного спеціаліста юрисконсульта служби у справах дітей [PERSON] за адресою [ADDRESS] , за місцем проживання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] умови проживання задовільні. Мати неповнолітнього [PERSON] \~ - [PERSON] з сином не проживає, її місцезнаходження невідоме. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила суд, що із заінтересованою особою по справі [PERSON] вони раніше були сусідами, проживали по [ADDRESS] . [PERSON] проживала з батьками та сином [PERSON] у квартирі [ADDRESS] . Вказала, що [PERSON] неналежно виконувала свої батьківські обов`язки, залишила дитину батькам коли йому було ще 3 роки. Уже 10 років невідомо де вона знаходиться, зв`язку з нею немає, дитина проживає разом із дідом і бабою. Свідок [PERSON] повідомила суду, що родину [PERSON] знає ще з 1985 року, є хрещеною матір`ю [PERSON] . Останній раз бачила [PERSON] коли її сину [PERSON] було 2 роки, це було 12 років назад. З того часу відомостей про неї не знає, її місцеперебування невідоме. Як вбачається із поданої до суду заяви про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, встановлення даного факту необхідно для підтвердження [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, який в подальшому може бути влаштований\~ до сімейних форм виховання, що створить умови для захисту прав та інтересів неповнолітнього. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання [PERSON] , безвісно відсутньою, оскільки факт відсутності останньої за місцем свого постійного проживання більш як протягом одного року підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved