Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-29 00:00:00

У листопаді 2022 року до Запорізького районного суду Запорізькой області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташова Тамара Михайлівна, про визнання заповіту нікчемним. Позов обґрунтований тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Мати позивача - [PERSON] , та батько позивача - [PERSON] були одружені з 08 вересня 1959 року. Під час перебування у шлюбі у сторін народились спільні діти: [PERSON] та [PERSON] . Маючи намір залишити спадщину своїм дітям батьки склали заповіти на позивача та його брата 28.02.2014 року у приватного нотаріуса. [PERSON] склала заповіт 28.02.2014 на брата позивача - [PERSON] , у відповідності до якого йому в спадщину передавалось частка нерухомого майна, земельна ділянка. [PERSON] склав заповіт 28.02.2014 на позивача - [PERSON] , у відповідності до якого заповідав житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] в рівних долях. 13 квітня 2021 року батьком позивача повторно складено на ім`я [PERSON] заповіт, який зареєстрований в реєстрі за номером №389, засвідчений приватним нотаріусом Запорізького районного округу Запорізької області Абрамовим М.О., у відповідності до якого батько заповідав позивачу все майно, яке йому належить, де б воно не було, та з чого б воно не складалося, та взагалі все те, що йому належатиме на день його смерті, та те, на що він матиме право за законом. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй частину майна, що перебуває у спільній сумісній власності та було набуто за час перебування у шлюбі з [PERSON] .. Спадкоємцем за померлою матір?ю позивача є батько позивача, який прийняв спадщину за законом. На момент смерті своєї дружини [PERSON] був пенсіонером, а тому мав право на обов`язкову частку у спадщині. Так як батько позивача хворів та строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини тільки розпочався, звернутися до нотаріусу не встиг, та через 16 днів після смерті своєї дружини, [INFO] помер. За заповітом позивач був єдиним спадкоємцем на майно, що належало його батьку. У встановлені законом строки позивач звернувся до нотаріуса за відкриттям спадщини за померлим батьком та отриманням свідоцтва про право на спадщину. Позивачу було відомо, що існує ще один заповіт на його брата, тому під час отримання свідоцтва про право на спадщину йому було зрозуміло, що його брат також оформить свою долю за заповітом. Але, у вересні 2022 року позивачем була отримана позовна заява [PERSON] та [PERSON] , у відповідності до якої вони подали позов до Запорізького районного суду Запорізької області, з якого вбачалось, що існує заповіт від 28.04.2021, яким мати позивача склала заповіт, яким заповіла [PERSON] та [PERSON] належні їй на праві приватної власності: частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; частку земельної ділянки, розташованої за адресою, [ADDRESS] ; земельну ділянку загальною площею 5,0101 гектарів, розташовану на території Миколай-Пільської сільської ради, Запорізького району Запорізької області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 2322187200:03:004:0023. Обгрунтовуючи позовні вимоги щодо визнання заповіту нікчемним, позивач вказав на посвідчення заповіту під впливом насильства, на підтвердження чого вважає те, що заповіт було складено на двох сторонніх осіб - [PERSON] та [PERSON] , які тиснули на матір позивача. Позивач зазначає, що якби була воля його матері на складання заповіту на сторонніх осіб, то вона мала сама поїхати до нотаріуса. Проте, заповіт складений вдома у матері, та нотаріус здійснював виїзд для вчинення правочину за межі свого офісу, за останнім місцем проживання спадкодавця, що підтверджує те, що матір була не вільна у своєму волевиявленні, так як її тримали в закритому домі напередодні. Під час візитів позивача до своєї матері, її брат змушував позивача не приїжджати до неї, внаслідок чого, з метою збереження добрих відносин з матір`ю позивач забрав батька до себе (так як йому потрібен був догляд), а мати залишилась мешкати під наглядом брата позивача та свого брата. На матір позивача тиснув психологічно її брат, який не допускав його до своєї матері, та вирішив запросити сторонніх осіб [PERSON] та [PERSON] для нібито догляду. Маючи на меті недобросовісні та протизаконні наміри заволодіти майном відповідачі розпочали тиснули психологічно, на [PERSON] , морили голодом, залякували. [PERSON] має схильність до зловживання алкоголем, та до матері приїзжав в нетверезому стані. Отже, підписанню заповіту передувало знущання над волею заповідачки, її позбавили можливості пересуватися вільно, з метою залякування тримали під замком вдома, позбавили їжі, тиснули психологічно, так як вона боялась [PERSON] та [PERSON] , які за нею «доглядали». Крім того, щоб контролювати всі дії [PERSON] , у неї відібрали телефон який їй належав, замість неї пенсію отримувала [PERSON] , яка розписувалась у відомостях про отримання пенсії. З огляду на вказане, позивач зазначає, що складення оспорюваного заповіту не відповідало дійсній волі матері, що є недодержанням в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені ч. 3 ст. 203 ЦК України, а саме, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, та відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою недійсності правочину. Крім того, позивач зазначає, що відповідачі ввели в оману нотаріуса та заповіт на [PERSON] та [PERSON] було підписано у присутності двох свідків - [PERSON] та [PERSON] , які є рідними сестрами [PERSON] , що є прямим порушенням умов посвідчення заповіту за участю свідків. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати нікчемним заповіт від 28.04.2021, зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташової Т.М. за № 850, 851, складений [PERSON] на ім`я [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 15.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 14.12.2022. Крім того, за клопотанням позивача витребувано у приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташової Т.М. належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 13.12.2022 від приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташової Т.М. надійшла копія спадкової справи №23/2022 після померлої [INFO] [PERSON] , а також заява, в якій приватний нотаріус зазначає, що прийняти участь у справі можливості не має, просить розглянути справи без її участі, заперечення проти позову відсутні. Ухвалою суду від 21.02.2023 клопотання позивача про витребування доказів задоволено, витребувано у Запорізького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) актові записи про народження з відображенням інформації щодо зміни прізвища нижче вказаних осіб під час реєстрації шлюбу та надати інформацію про народження з відомостями про батьків наступних осіб - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Клопотання представника відповідачів про витребування доказів задоволено, витребувано у Комунального некомерційного підприємства «Клініка «Сімейний лікар» Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області: медичну картку [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнано явку відповідачів [PERSON] , [PERSON] та їх представника - адвоката Заярної М.А. обов`язковою. 21.03.2023 на адресу суду від КНП «Клініка «Сімейний лікар» Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області на виконання ухвали суду надійшов оригінал медичної картки амбулаторної хворої [PERSON] . Ухвалою суду від 29.03.2023 заяву позивача про забезпечення доказів задоволено, витребувано у Запорізького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) копії актових записів про шлюб та народження, із зазначенням відомостей про батьків (число, місяць, рік народження батька та матері) щодо наступних осіб: [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] .. Витребувано у приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташової Т.М.: витяг з Журналу обліку викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій поза приміщенням, яке є робочим місцем приватного нотаріуса за 2021 рік з урахуванням всіх відомостей пов`язаних з посвідченням заповіту; витяг з Журналу реєстрації нотаріальних дій за 2021 рік з урахуванням всіх відомостей пов`язаних з посвідченням заповіту; документи, що посвідчують повноваження [PERSON] на підписання заповіту, паспортні дані та ідентифікаційний номер; документи, що посвідчують повноваження Нетребко Тетяною Сергіївною та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; копії свідоцтв(а) про право власності на спадкове майно видані за заповітом, зареєстрованим в реєстрі № 850, 851. Витребувано у Запорізької дирекції акціонерного товариства "УКРПОШТА": копії платіжних відомостей про видачу та отримання пенсії за період з 01.01.2020 року по дату смерті - [INFO] [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] . В разі отримування пенсії не [PERSON] , витребувати документ, на підставі якого отримувалось іншою особою пенсійні виплати, та відомості, в яких є підпис особи, що отримувала пенсійні виплати за [PERSON] . Витребувано від Комунального некомерційного підприємства "Клініка "Сімейний лікар" Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області довідку з інформацією про те, чи страждала [PERSON] на захворювання, в тому числі психологічні, та чи знаходилась на диспансерному обліку. Витребувано у Комунального некомерційного підприємства "Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги" Запорізької міської ради відомості, чи знаходилась на диспансерному обліку [PERSON] . 30.03.2023 приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташова Т.М. надала до суду копію спадкової справи після померлої [PERSON] та інформаційну довідку зі спадкового реєстру. 13.04.2023 до суду від Запорізького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли завірені належним чином копії актових записів на виконання вимог ухвали суду про забезпечення доказів. 17.05.2023 на виконання вимог ухвали суду від 29.03.2023 до суду надійшли пояснення приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташова Т.М., з копіями витребуваних документів. Ухвалою суду від 23.05.2023 повторно направлено Запорізькій дирекції акціонерного товариства "УКРПОШТА" копію ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 29.03.2023 про забезпечення доказів. Крім того, у підготовчому судовому засіданні 23.05.2023 позивачем та його представником зауважено, що позовні вимоги заявлено саме щодо визнання заповіту нікчемним, а не недійсним. 06.06.2023 від представника АТ «Укрпошта» надійшли копії та оригінали документів, витребуваних ухвалою суду від 23.05.2023. Ухвалою суду від 13.06.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташова Т.М. до суду не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена своєчасно та належним чином, просить розгляд справи проводити без її участі (т. 2, а.с.149). У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Ускова І.І. позовні вимоги підтримали з підстав зазначених у позовній заяві, зауважили, що просять суд визнати заповіт саме нікчемним у зв`язку із численними порушеннями допущеними під час його складання. Зазначили, що питання застосування правових наслідків нікчемності заповіту буде ними порушено у окремому позові після встановлення судом нікчемності заповіту. Представник відповідачів - адвокат Заярна М.А. проти задоволення позовних вимог заперечувала, просить суд відмовити у задоволенні позову в зв`язку із неналежним способом захисту, обраним позивачем, який не призведе до реального відновлення порушених прав позивача. Також під час розгляду справи судом було допитано в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також позивача [PERSON] та відповідачку [PERSON] .. Крім того, у судовому засіданні було заслухано пояснення приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташова Т.М., які повністю відповідають наданим нею письмовим поясненням. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до копії повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27.10.2021 Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №2604 (т.1 а.с.14). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26.10.2021 Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 1742 (т.1 а.с.15). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є батько - [PERSON] та мати - [PERSON] (т.1 а.с.16). 28.02.2014 [PERSON] склала заповіт, яким заповіла [PERSON] , [INFO] , належну їй на праві власності земельну ділянку (пай) розміром 5,0101 га (т.1 а.с.22). 28.02.2014 [PERSON] склав заповіт, яким заповів [PERSON] , [INFO] , належну йому на праві власності земельну частку (пай) розміром 5,0099 га та житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] (т.1 а.с.24) 13.04.2021 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів сину - [PERSON] , [INFO] , все належне йому майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що на день його смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право (т.1 а.с.23). [PERSON] 28.04.2021 року склала заповіт, яким всю належну їй на праві приватної власності частку житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] ; всю належну їй на праві приватної власності частку земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS] ; належну їй на праві приватної власності земельну ділянку загальною площею 5,0101 гектарів, розташовану на території Миколай-Пільської сільської ради, Запорізького району Запорізької області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 2322187200:03:004:0023 заповіла [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .. Заповіт на прохання заповідача підписано [PERSON] та свідками [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.17). Згідно із відповіддю Запорізького ВДРАЦС у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністесртва юстиції (м. Дніпро) вбачається, що по архіву відділу виявлено актовий запис №4 про народження [PERSON] , зміна прізвища якої на [PERSON] відбулась на підставі актового запису про шлюб, актовий запис №25 про народження [PERSON] , зміна прізвища якої на [PERSON] відбулась на підставі актового запису про шлюб, актовий запис №4 про народження [PERSON] .. Батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.18, 162). Відповідно до спадкової справи №23/2022 від 10.10.2021 після померлої [PERSON] із заявами про прийняття спадщини за заповітом звернулись [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с. 59) 26.08.2022 приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М. видано спадкоємцям [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 5/6 часток земельної ділянки загальною площею 5,0101 га, що розташована в Запорізькій області, Запорізькому районі тг Широківська, кадастровий номер 2322187200:03:004:0023, зареєстровані в реєстрі за №919 та №920 (т.1 а.с.92, 94) 26.08.2022 приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М. винесено постанови про відмову [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку від спадкового майна, що складається з частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , після померлої [INFO] - [PERSON] , у зв`язку із тим, що документи необхідні для вчинення нотаріальної дії подані не були (т.1 а.с.96,97). Крім того в матеріалах спадкової справи містяться копія свідоцтва про смерть [PERSON] , копії паспортів [PERSON] та [PERSON] , інформаційна довідка зі спадкового реєстру №68715187, витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі, довідка про наявність спадкової справи, інформації щодо місця реєстрації [PERSON] , копія заповіту від 28.02.2014 зареєстрованого в реєстрі за №02, копія свідоцтва про право власності на жилий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] від 27.05.2002, заяви [PERSON] та [PERSON] від 26.08.2022, копія заповіту від 28.04.2021 зареєстрованого в реєстрі за №850,851, копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП №124937, копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності щодо земельної ділянки, кадастровий номер №2322187200:03:004:0023, копія витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровий номер №2322187200:03:004:0023, копія висновку про оціночну вартість земельної ділянки, копії інформаційних довідок зі спадкового реєстру, копія свідоцтва про смерть [PERSON] (т.1 а.с.58-97, 185-230). [PERSON] встановлено основний діагноз - лімфостаз обох нижніх кінцівок та супутній діагноз - церебральний атеросклероз III ступеня, дисциркуляторна енцефалопатія III ступеня, ІХС, кардіосклероз, СН II Б, ФК 3, ПФФП, анасарка, про що свідчить виписний епікриз із медичної картки стаціонарного хворого №396 вбачається, що (т.1 а.с.155-156). Відповідно до актового запису про народження №4 від 15.01.1986 р., [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.236). Відповідно до актового запису про одруження №05 від 06.07.2003 [PERSON] після одруження змінила прізвище на - « [PERSON] » (т.1 а.с.237). Відповідно до актового запису про народження №25 від 22.07.1987 р., [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.238). Відповідно до актового запису про одруження №10 від 11.10.2003 [PERSON] після одруження змінила прізвище на - « [PERSON] » (т.1 а.с.239). Відповідно до актового запису про народження №04 від 10.04.1997, [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.240). Згідно із відповіддю директора КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР установлено, що [PERSON] , [INFO] , до лікаря-психіатра не зверталась. Відомостей не мають (т.1 а.с.244). У письмових поясненнях приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташова Т.М., зазначає, що запис у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій є доказом вчинення нотаріальної дії. Відповідно до законодавства перевірка повноважень осіб, які є свідками та підписантами заповіту не передбачається. Нотаріус тільки встановлює особу свідків та підписанта за паспортом громадянина України, реквізити якого зазначаються в заповіті та в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій. На підтвердження викладеного до пояснень долучено копію паспортів та довідок РНОКПП [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.08.2022, зареєстрованого в реєстрі за №319 та №920, копію витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 26.08.2022 №69857673 та №69857622(т.2 а.с.2-12). Відповідно до копії запису в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій в графі зміст нотаріальної дії. Місце вчинення нотаріальної дії. Номер спеціального бланка нотаріального документа, на якому викладено зміст вчиненої нотаріальної дії зазначено, що «у зв`язку із хворобою та похилим віком заповідача цей заповіт посвідчений вдома за адресою: [ADDRESS] ». По вищевказаній причині заповіт оголошено свідками [PERSON] та [PERSON] [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із хворобою та похилим віком та на особисте прохання заповіт підписано [PERSON] , [INFO] (т.2 а.с.13-15). Відповідно до наданих АТ «УКРПОШТА» копій пенсійних відомостей, [PERSON] отримувала пенсію в період з січня 2020 по травень 2021, про що свідчить підписи [PERSON] (т.2 а.с.37-52). Згідно із оригіналами пенсійних відомостей за період з травня 2021 по жовтень 2021 пенсію за [PERSON] отримувала її представник за довіреністю - [PERSON] (т.2 а.с.53-58, 59). Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Тож, суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Відповідно до частини третьої статті 49 ЦПК України позивач та його представник не скористалися правом та до закінчення підготовчого засідання не подали письмову заяву про зміну предмету та підстав позову, а навпроти, наполягали на викладених у позовній заяві вимогах та просили суд визнати оспорюваний заповіт нікчемним з огляду на порушення, допущені під час його складання, а також застосування насильства на спадкодавицю, що, як зазначала сторона позивача, було передумовою для посвідчення заповіту сторонньою особою із порушеннями ч. 2 ст. 1248 та ч. 2 ст. 1253 ЦК України. Відповідну позовну вимогу про застосування наслідків недійсності правочину у цій справі стороною позивача заявлено не було. Отже, позивач визначився із способом захисту своїх прав. Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У приватному праві недійсність (нікчемність чи оспорюваність) може стосуватися або «вражати» договір, правочин, акт органу юридичної особи, державну реєстрацію чи документ. Усталеним в судовій практиці та цивілістичній доктрині є поділ недійсних правочинів на нікчемні та оспорювані. У ЦК України закріплений підхід, при якому оспорюваність правочину конструюється як загальне правило. Навпаки, нікчемність правочину має місце тільки у разі, коли існує пряма вказівка закону про кваліфікацію того або іншого правочину як нікчемного. Оспорюваний правочин визнається недійсним судом, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом (частина третя статті 215 ЦК України). Правочин, недійсність якого не встановлена законом (оспорюваний правочин), породжує правові наслідки (набуття, зміну або припинення прав та обов`язків), на які він був направлений до моменту визнання його недійсним на підставі рішення суду. Оспорювання правочину відбувається тільки за ініціативою його сторони або іншої заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимог про визнання правочину недійсним (позов про оспорювання правочину, рецисорний позов). Натомість нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. Така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним». Нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, не створює юридичних наслідків, тобто, не «породжує» (змінює чи припиняє) цивільних прав та обов`язків. У пунктах 94, 95 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18) зазначено, що визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою його сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. У цій справі [PERSON] заявив позовні вимоги фактично про встановлення нікчемності заповіту без застосування наслідків його недійсності, а відтак позивач обрав неналежний спосіб захисту його відповідних цивільних (спадкових) прав, а тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог саме з цих підстав. Обрання позивачем неналежного (неефективного) способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Такий висновок міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19, від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18. Відмова у задоволенні позову через обрання неефективного (неналежного) способу захисту не позбавляє позивача права заявити належний позов до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року в справі № 145/2047/16-ц). Порядок розподілу судових витрат по справі визначений ст. 141 ЦПК України, відповідно до якого та з врахуванням положень ст.265 ЦПК України, яка визначає зміст рішення суду, за загальним правилом, судові витрати розподіляються під час ухвалення рішення суду, за умови надання стороною до ухвалення такого рішення доказів понесення відповідних витрат. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Частиною 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. При визначенні суми відшкодування витрат на правову допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, а також з урахуванням складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значенням справи для сторони. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 листопада 2022 року у справі № 706/199/22 (провадження № 61-9325ск22). В обґрунтування витрат на правничу допомогу під час розгляду справи представник відповідача - адвокат Заярна М.А. надала суду: ордер на надання правничої (правової) допомоги [PERSON] серії АН №1077598 (т.1 а.с.99), договір про надання правничої допомоги від 02.12.2022, укладений із [PERSON] (т.1 а.с.100-101), додаткову угоду від 09.12.2022, укладену із [PERSON] (т.2 а.с.226), приходний касовий ордер про отримання від [PERSON] гонорару в сумі 15000 грн (т.2 а.с.228), акт приймання-передачі послуг від 20.02.2023, укладений із [PERSON] (т.2 а.с.229), ордер на надання правничої (правової) допомоги [PERSON] серії АН №1077599 (т.1 а.с.102), договір про надання правничої допомоги від 02.12.2022, укладений із [PERSON] (т.1 а.с.103-104), додаткову угоду від 09.12.2022, укладену із [PERSON] (т.2 а.с.224), приходний касовий ордер про отримання від [PERSON] гонорару в сумі 15000 грн (т.2 а.с.225), акт приймання-передачі послуг від 20.02.2023, укладений із [PERSON] (т.2 а.с.226). З огляду на зазначене, враховуючи, що розмір витрат на професійну правничу допомогу позивачем не оспорювався, суд вважає необхідним стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу: на користь [PERSON] - у розмірі 15 000 грн, на користь [PERSON] - у розмірі 15 000 грн.

Outcome: approved