Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

У жовтні 2023 до суду із позовом звернулося ПрАТ «СГ» «ТАС», яке просило стягнути із [PERSON] на свою користь 100\~000 грн матеріальної шкоди в порядку суброгації. Мотивувало тим, що позивач уклав договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № АZ15 123174. Предметом договору є страхування транспортного засобу Маzda 6, д.н.з. [NUMBER] , ліміт 100\~000 грн. 16.10.2020 відбулася ДТП за участю застрахованого авто та транспортного засобу ВАЗ 2106 д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача. [PERSON] до адміністративної відповідальності не притягувався, проте згідно висновку експерта саме порушення ПДР відповідачем призвело до ДТП і як наслідок спричинення матеріальної шкоди застрахованого транспортного засобу. Оскільки страхова відповідальність транспортного засобу ВАЗ 2106 д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , застрахована не була, то відповідно власник Маzda 6 [PERSON] звернувся до позивача із вимогою сплати страхове відшкодування. Вартість відновлювального ремонту склав 166066,04 грн, з них позивачем [PERSON] було сплачено 100\~000 грн. Витрати позивача на виплату страхового відшкодування склали 100\~000 грн, то відповідач зобов`язаний відшкодувати шкоду в порядку суброгації. Ухвалою Могилів Подільського міськрайонного суду від 30.11.2023 позовну заяву ПрАТ «СГ«ТАС» до [PERSON] передано до Вінницького міського суду Вінницької області за підсудністю. Ухвалою суду від 29.01.2024 провадження по справі відкрито та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, суду надав заяву в якій просив розгляд справи здійснити у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримав. Відповідач у встановлений судом строк відзив не подав, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Судом встановлено, що згідно з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] є власником транспортного засобу автомобіля Mazda 6, державний реєстраційний номер [NUMBER] (свідоцтво а.с. 11). З рішення суду, яке набрало законної сили 26.01.2023 №242/5350/21 випливає, що 16.10.2020 року до чергової частини Селидівського ВП Покровського ВП ГУГП в Донецькій області надійшло повідомлення від [PERSON] про те, що на перехресті вул. Центральна та Чехова в м. Селидове Донецької області сталося зіткнення між автомобілем «Мазда», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі вул. Центральна, м. Селидове, Донецької області та автомобілем марки ВАЗ-2106, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який виїжджав з другорядної дороги вул. Чехова м. Селидове Донецької області. З постанови старшого слідчого СВ Селидівського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області від 23 грудня 2022 року у кримінальному провадженні №12020050500000797 слідує, що водій, який керував автомобілем ВАЗ-2106, для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти відповідно до вимог п. 16.11 ПДР України. Цією є постановою старшого слідчого СВ Селидівського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області від 23 грудня 2022 року закрито кримінальне провадження №12020050500000797 від 17 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в зв`язку із відсутністю ознак кримінального правопорушення. В зв`язку із тим, що в діях [PERSON] встановлено ознаки вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, постановлено притягнути [PERSON] до адміністративної відповідальності, матеріали справи направити до Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області. Разом з тим, матеріали справи не містять даних щодо надходженням матеріалів до Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, та, відповідно, про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Інформація про відсутність постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно відповідача була перевірена судом шляхом повного доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень. З висновку експерта судової авто технічної експертизи від 15.06.2021 року, слідує, що у відповідності до розглянутої дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] , рухаючись перехрестям по другорядній дорозі, не переконався у безпеці своїх дій та вирушив на головну дорогу, що призвело до аварійної ситуації та її переростання в ДТП, то з технічної точки зору в даній дорожній ситуації дії водія [PERSON] , які не відповідали вимогам п. 16.11 ПДР України, знаходилися в причинному зв`язку з настанням даної ДТП, оскільки він мав технічну можливість запобігти даної ДТП. Оскільки водій [PERSON] керував транспортним засобом в населеному пункті зі швидкістю більше ніж 50 км/год, в його діях вбачаються невідповідності вимогам ПДР України. Предметом договору AZ15 1231674 від 15 травня 2020 є страхування транспортного засобу Маzda 6, д.н.з. [NUMBER] . (а.с. 35). Вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 166066,04 грн. Вартість автомобіля в пошкодженому стані становить 42120,16 грн (страховий акт а.с. 15). [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Ліміт згідно договору добровільного страхування становить 100 000 грн, вказана сума була перерахована на рахунок [PERSON] (платіжна інструкція а.с. 9). Інформація про відсутність постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно відповідача була перевірена судом шляхом повного доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень. При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, зобов`язання із заподіяння шкоди це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Згідно з роз`ясненнями п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а на позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди та її розмір. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт завдання такої шкоди відповідачем та її розмір. В той же час, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Відповідно до частини першої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз досліджених судом доказів, наданих позивачем, які є належними, допустимими та достатніми, свідчить про обґрунтованість та доведеність позовних вимог на предмет існування права вимоги до відповідача, як особи відповідальної за заподіяний збиток. Надані стороною позивача докази суд вважає належними та допустимими, такими, що підтверджують факт настання страхового випадку у зв`язку із вчиненням дорожньо-транспортної пригоди, що була спричинена джерелом підвищеної небезпеки, що належить відповідачу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення на користь позивача 2684 грн в рахунок відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved