Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернулася до суду, через адвоката Сахнюка О.В., з позовом в інтересах неповнолітнього [PERSON] , до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Океаніка Лоджистік» про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що СУ ГУНП в Хмельницькій області проводилося досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №12022240000000376 від 31.08.2022 за ч. 2 ст. 286 КК України за фактом ДТП, внаслідок якої загинув військовослужбовець [PERSON] , [INFO] . Постановою слідчого від 29.04.2023 закрито кримінальне провадження. Дана пригода сталася за керуванням водієм [PERSON] автомобілем марки «Mercedes-Benz Atego», номерний знак [NUMBER] . [PERSON] на момент ДТП працював водієм у ТОВ «Океаніка Лоджистік», яке орендувало автомобіль у ФОП [PERSON] [PERSON] , [INFO] є сином загиблого [PERSON] , [INFO] . Неправомірними діями [PERSON] , який перебував у трудових відносинах з відповідачем, [PERSON] була завдана моральна шкода, яка полягає в його душевних стражданнях у зв`язку з безповоротною втратою батька, який проживав з ним та здійснював повне утримання та виховання. Дізнавшись про смерть батька, [PERSON] отримав тяжкий моральний стрес, який негативно відобразився на психологічному стані, що супроводжувалося постійним дискомфортом, поганим самопочуттям, нервуванням, порушенням сну. Відсутні докази того, що заподіянню шкоди потерпілому сприяла непереборна сила або умисел потерпілого, а порушення ПДР на такі не вказує. З врахуванням принципів розумності та справедливості, факт втрати найріднішою людини для [PERSON] - батька, розмір моральної шкоди становить 300 000 грн. За наведених обставин, на підставі ст.ст. 1167, 1168, 1172, ч. 2 ст. 1187 ЦК України просила стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Океаніка Лоджистік» на її користь моральну шкоду в розмірі 300 000 грн, заподіяну її малолітньому сину [PERSON] , [INFO] , діями [PERSON] за допомогою джерела підвищеної небезпеки, який перебував у трудових відносинах з відповідачем. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, адвокат Сахнюк О.В. направив суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, повідомлений про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. 2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 04.08.2023 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 11.09.2023, яке за клопотання представника позивача відкладено на 02.10.2023. Ухвалою суду від 11.09.2023 витребувано докази у відповідача. Ухвалою суду від 02.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 02.11.2023, за клопотанням представника позивача витребувано матеріали кримінального провадження. 30.10.2023 до суду надійшло повідомлення від старшого слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області про неможливість направлення матеріалів кримінального провадження у зв`язку з проведенням експертизи. У зв`язку з викладеним та неявкою відповідача, судове засідання відкладено на 13.12.2023, 29.01.2024, 29.02.2024. 12.02.2024 до суду надійшла копія постанови про закриття кримінального провадження від 30.11.2023 року. У зв`язку з неявкою сторін, заявою представника позивача про розгляд справи за його відсутності, не надання позивачем згоди на ухвалення заочного рішення, 29.02.2024 судом ухвалено розглянути справу на підставі наявних доказів у справі. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 30.08.2022 близько 21.20 год. неподалік с. Велика Березна Шепетівського району Хмельницької області, водій [PERSON] , керуючи скутером «VIPER» без номерного знаку в порушення пунктів 10.1,11.3, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту - Правил) перед виїздом на зустрічну суму руху (зміною напрямку руху) не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не врахував дорожню обстановку у вигляді зустрічного транспортного засобу, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де у подальшому допустив зіткнення із евакуатором марки «Mercedes-Benz Atego», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] загинув на місці події внаслідок поєднаної травми голови, грудної клітки, живота, яка супроводжувалась переломом потиличної кістки черепа, забоєм головного мозку, переломами ребер правої половини грудної клітки, розривом печінки, переломами лівої стегнової кістки, правого передпліччя, 1-го пальця лівої ступні, що супроводжувались гострою крововтратою та шоком. Слідчими відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області за вказаним фактом 31.08.2022 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022240000000376 за ч. 2 ст. 286 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР від 31.08.2022. Відповідно до постанови старшого слідчого РЗСТ СУ ГУПН в Хмельницькій області від 30.11.2023 кримінальне провадження №12022240000000376 від 31.08.2022 по факту порушення правил безпеки дорожнього руху закрито, за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Як слідує з вказаної постанови про закриття кримінального провадження, зібраними доказами, зокрема висновками транспортно-трасологічних експертиз, доведено, що дорожньо-транспортна пригода із настанням в подальшому смерті водія [PERSON] трапилась через його необережні дії, який порушив Правила дорожнього руху України, не впевнившись в безпечності руху та не врахувавши дорожню обстановку. На даний час проведені всі слідчі (розшукові) дії, які можливо виконати у даному провадженні та доведено винуватість водія [PERSON] у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Слідством встановлено, що суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху водієм [PERSON] , які він допустив. Кваліфікуючими ознаками кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, є порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, в даному випадку окрім водія [PERSON] , ніхто ніяких тілесних ушкоджень не отримав. Так як [PERSON] в даному випаду є суб`єктом вказаного кримінального правопорушення та в результаті дорожньо-транспортної пригоди він загинув, а тому, згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, оскільки встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. [PERSON] , [INFO] є сином загиблого [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Неповнолітній [PERSON] визнаний потерпілим у даному кримінальному провадженні та його законний представник [PERSON] була допитана 27.04.2022 року, що підтверджується копією протоколу допиту. [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] та звернулася до суду з позовом в його інтересах. Відповідно до даних протоколів допиту та додаткового допиту свідка [PERSON] від 31.08.2022, який був учасником ДТП, станом на 31.08.2022 він працював водієм в ТОВ «Океаніка Лоджистік» в м. Київ. Місце роботи [PERSON] на посаді водія в ТОВ «Океаніка Лоджистік», м. Київ також підтверджується характеристикою директора ТОВ «Океаніка Лоджистік» [PERSON] від 03.08.2022. Відповідно до відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 12.09.2023 ТОВ ««Океаніка Лоджистік», ЄДРПОУ 42129804 здійснює свою діяльність в м. Київ, яка пов`язана з орендою та обслуговуванням транспортних засобів, назва КВЕД: вантажний автомобільний транспорт. Директором товариства зазначений [PERSON] . Згідно з копією договору №2022/01/03-ЯАВ/ОЛ найму автотранспорту від 03.01.2022, акта прийому-передачі від 03.01.2022, копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ТОВ «Океаніка Лоджистік» прийняло, а ФОП [PERSON] передав на умовах найма транспортні засоби, зокрема «Mercedes-Benz Atego», номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] в день ДТП - 30.08.2022. [PERSON] є повіреним ФОП [PERSON] щодо транспортного засобу «Mercedes-Benz Atego», номерний знак [NUMBER] , на підставі довіреності від 01.01.2023. 4.Норми права, які застосував суд. Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керувався, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною п`ятою статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відсутність обвинувального вироку чи наявність постанови слідчого про відмову в порушенні кримінальної справи не звільняє відповідача від обов`язку доказування своєї невинуватості. Таким чином, закон зобов`язує саме відповідача довести, що шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, було спричинено внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, тобто не з його вини. Разом із тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Незалежно від вини фізичної особи відшкодовується завдана нею і моральна шкода, у тому числі, якщо шкоди завдано ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (частина друга статті 1167 ЦК України). Частиною другою статті 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли, на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких - і випадок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Аналіз положень статей 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України свідчить про встановлення в цивільному праві України змішаної системи деліктів, до якої входить: по-перше, правило генерального делікту, відповідно до якого будь-яка шкода (в тому числі моральна), завдана потерпілому неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; по-друге, правило спеціальних деліктів, яке передбачає особливості відшкодування шкоди, завданої у певних спеціально обумовлених у законодавстві випадках (спеціальними суб`єктами, у спеціальний спосіб тощо). Отже, положення статей 1187, 1188 ЦК України є спеціальними щодо статті 1167 ЦК України, тому за загальним правилом перевага у вирішенні спору має надаватися спеціальним нормам. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 06 листопада 2013 року у справі № 6-108цс13. 5.Оцінка суду. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке. Відповідно до частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно з частиною другою статті 1188 ЦК України, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Аналіз вказаних норм свідчить про те, що внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки шкода може бути завдана як власникам (володільцям), наприклад, транспортних засобів, так і третім особам, зокрема пасажирам, пішоходам. Припис частини другої статті 1188 ЦК України застосовний за таких умов: 1) відбулася взаємодія джерел підвищеної небезпеки; 2) потерпілим від неї є інша особа, ніж власники (володільці), наприклад, транспортних засобів; 3) ці власники (володільці) завдали шкоди потерпілому спільно, тобто поведінка кожного із них була неправомірною (зокрема, у разі порушення кожним певних ПДР, що призвело до взаємодії джерел підвищеної небезпеки та завдання внаслідок цього шкоди третій особі). Тобто встановлення неправомірності діяння кожного з власників (володільців), які спільно завдали шкоди третій особі внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, достатньо для покладення на цих власників (володільців) солідарного обов`язку з відшкодування шкоди. Тоді їхня вина у завданій потерпілому шкоді не має значення, і вони зобов`язані відшкодувати цю шкоду незалежно від такої вини. Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункти 36-41, 55.1). У цій справі встановлено, що 30.08.2022 близько 21.20 год. неподалік с. Велика Березна Шепетівського району Хмельницької області, водій [PERSON] , керуючи скутером «VIPER» без номерного знаку в порушення пунктів 10.1,11.3, Правил дорожнього руху перед виїздом на зустрічну суму руху (зміною напрямку руху) не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не врахував дорожню обстановку у вигляді зустрічного транспортного засобу, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де у подальшому допустив зіткнення із евакуатором марки «Mercedes-Benz Atego», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вказаної ДТП водій скутера [PERSON] загинув. Будь-які інші особи тілесних ушкоджень не отримували. Водій евакуатора марки «Mercedes-Benz Atego», номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , хоч і став учасником ДТП, але його поведінка, як встановлено висновком судово транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/123- 23/7563-ІТ від 24.11.2023, не була протиправною. Згідно із висновком судово-автотехнічної експертизи механізму дорожньо-транспортної пригоди № CE-19U02-22/17577- ІТ водій автомобіля «Mercedes-Benz- Atego-1317» [PERSON] не мав технічної можливості попередити зіткнення з скутером «Viper-Race-50» шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Отже, не можна вважати, що водій евакуатора марки «Mercedes-Benz Atego», номерний знак [NUMBER] , [PERSON] спільно із загиблим водієм скутера [PERSON] завдали позивачу шкоду у розмінні положень частини другої статті 1188 ЦК України. Таким чином, приписи частини другої статті 1188 ЦК України по своїй суті, на що покликався адвокат Сахнюк О.В. в позовній заяві, взагалі незастосовні у цій справі. Крім того, суд звертає увагу на те, що у позовній заяві позивач також ставила питання про відшкодування моральної шкоди у зв`язку із смертю батька неповнолітнього [PERSON] , спричиненою джерелом підвищеної небезпеки і на підставі положень статей 1167, 1168 ЦК України. Водночас суд не вбачає у цій справі наявності підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди на підставі положень статей 1167, 1168 ЦК України. Так, частиною другою статті 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких - відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно з частиною другою статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності лише трьох підстав для відповідальності, а саме: наявність шкоди; протиправна дія заподіювача шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає і за випадкове її завдання (без вини). Відповідальність такої особи поширюється до межі непереборної сили. До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14. Так, аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що обов`язковою підставою для відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є також встановлення судом факту протиправності дії заподіювача шкоди. У справі, що переглядається, не встановлено, що поведінка водія [PERSON] , як учасника ДТП, була протиправною. Таким чином, за відсутності встановленого факту протиправності дій [PERSON] як учасника ДТП відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з роботодавця [PERSON] моральної шкоди на підставі статей 1167, 1168 ЦК України.

Outcome: dismissed