Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви, позивачка зазначила, що з 15.07.1995 р. перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не має. Шлюбні стосунки між ними не склались, і шлюб в даний час фактично розпався, у зв`язку з тим, що вони не зійшлись характерами, оскільки у них різні погляди на життя, як наслідок цього останнім часом між ними постійно виникають сварки. В фактичних шлюбних стосунках з відповідачем вони проживали до вересня 2023 р. Спільне господарство ними не ведеться. Подальше збереження шлюбу протирічить її інтересам. Просить шлюб, зареєстрований 15.07.1995 р. Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 650, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, з викликом сторін. Позивачка [PERSON] \~та її\~представник [PERSON] , надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, та підтримку позовних вимог, позов просили задовольнити. Відповідач [PERSON] , надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог, проти задоволення даного позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15.07.1995 року зареєстрованому Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 650, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 15.07.1995 р. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~110, ч. 2 ст.\~112 СК України, за позовом одного з подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~У відповідності до вимог\~ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що на теперішній час шлюб вказаний існує формально, оскільки позивач та відповідач не пов`язані спільним побутом та проживанням тривалий час, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і є неможливим,\~а сім`я\~сторін розпалася\~остаточно, в зв`язку з чим позовні вимоги задовольняє та постановляє рішення про розірвання укладеного між сторонами шлюбу. Відповідно до\~ст.113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у позовній заяві просила після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». На підставі ст.ст. 24,\~56,\~110,\~112,\~113 СК України,

Outcome: approved