Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 19 грудня 2023 року надійшла позовна заява [PERSON] до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що позивач 08 грудня 2012 року уклала шлюб з [PERSON] з яким проживали в квартирі чоловіка за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира відповідно ордеру на жиле приміщення № 1355 від 29 грудня 1986 року надана сім`ї чоловіка. На цей час у вказаній квартирі зареєстрована і проживає тільки позивач. 01 травня 2023 року позивач звернулась з заявою у відділ Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур, в якій просила зобов`язати певних посадових осіб Департаменту прийняти у неї заяву і документи на реєстрацію онука та розглянути заяву по суті. 10 травня 2023 року отримала у відділі Департаменті відповідь (рішення) на свою заяву, з якою не погоджується оскільки вважає, що вказаними діями порушуються її права. Відтак просила суд визнати протиправними дії (рішення від 09.05.2023) Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської Ради відносно відмови прийняття та розгляду заяви (звернення) щодо реєстрації неповнолітнього онука [PERSON] і його мати [PERSON] до місця приживання позивача у квартирі [ADDRESS] . Зобов`язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської Ради відповідно Закону України «Про звернення громадян», ст. 65 Житлового Кодексу України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» і Правила реєстрації проживання в Україні зареєструвати (дати дозвіл на реєстрування) неповнолітнього онука [PERSON] і його матір [PERSON] до місця проживання і реєстрації позивача у квартирі [ADDRESS] , а також стягнути судові витрати. Представник відповідача скористався правом на подання відзиву в якому заперечував проти задоволення позову оскільки позивачем подана заява до відділу, яка не відповідає вимогам шаблону, передбаченому додатком №2 до Порядку… та до заяви не додано необхідних документів для здійснення такої реєстрації, про що позивача було повідомлено листом, відтак просив відмовити в задоволенні позову. Позивач скористалась правом на подання відповіді на відзив та доповнень в яких заперечувала доводи викладені у відзиві та наполягала на задоволенні позову з підстав у ньому викладених. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Згідно\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до змісту\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що позивач 08 грудня 2012 року уклала шлюб з [PERSON] , з яким проживали в квартирі чоловіка за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира відповідно ордеру на жиле приміщення № 1355 від 29 грудня 1986 року надана сім`ї чоловіка. [INFO] [PERSON] помер. На цей час у вказаній квартирі зареєстрована тільки позивач. 01 травня 2023 року позивач звернулась с заявою у відділ Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур, в якій просила зобов`язати певних посадових осіб Департаменту прийняти у неї заяву і документи на реєстрацію онука та розглянути заяву по суті. 09.05.2023 на заяву позивача від 01.05.2023 департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради надав позивачеві відповідь-роз`яснення щодо подачі необхідних документів для здійснення реєстрації місця проживання (перебування) онука та невістки позивача. Відповідно до ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про звернення громадян»\~ громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально - економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про звернення громадян»\~звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне). Звернення може бути усним чи письмовим. Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні «гарячі лінії» та записується (реєструється) посадовою особою. Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається. Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою\~статті 7 цього Закону. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», звернення, оформлені належним чином подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Якщо питання порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються. Частиною 1\~ст. 14 Закону України «Про звернення громадян»\~передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та громадянина про результати розгляду. Відповідно до\~ст. 18 Закону України «Про звернення громадян», громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою має право в тому числі й одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги;. Відповідно до ч. 1\~ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. Що стосується вимог заявника в частині зобов`язання Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської Ради відповідно Закону України «Про звернення громадян», ст. 65 Житлового Кодексу України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» і Правила реєстрації проживання в Україні зареєструвати (дати дозвіл на реєстрування) неповнолітнього онука [PERSON] і його матір [PERSON] до місця проживання і реєстрації позивача у квартирі [ADDRESS] , то суд приходить до висновку, що в цій частині вимог слід частково відмовити, оскільки до компетенції та повноважень суду не входить можливість втручання в діяльність інших державних органів, а розгляд питання про реєстрацію осіб відноситься виключно до компетенції органу, який провадить таку реєстрацію, а не суду. Відтак, твердження позивача частково знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, є обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial