Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-14 00:00:00

Зміст позовних\~вимог та\~позиції учасників\~справи У січні 2024 року Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Еліт Фінанс»\~(далі ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»)\~звернулося до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що 18 червня 2019 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі АТ «Альфа-Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір № 500818257. Згідно умов цього договору АТ «Альфа-Банк» зобов`язалося надати у власність позичальнику грошові кошти в розмірі 36\~141,35 грн на строк 36 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 23,00% річних, а позичальник зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за його користування. 20 грудня 2021 року між Акціонерним Товариством «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого, АТ «Альфа-Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», а ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» приймає належні Акціонерному товаристві «Альфа-Банк», права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі прав вимоги (додаток до договору). Таким чином до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість за договором, яка на 20\~грудня 2021\~року становить\~- 30\~002,54 грн. З урахуванням\~викладеного,\~позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 100 грн. Представник позивача ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» Євтодьєв А.О. подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечив (арк.спр.50). Відповідач \~ [PERSON] \~ у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Однак до суду повернувся конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою відповідачу. Процесуальні дії у справі 01 лютого 2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 26 лютого 2024 року розгляд справи відкладено на іншу дату у зв`язку із неявкою відповідача у судове засідання. Вказані обставини та норми статті 223 ЦПК України вказують на наявність підстав для розгляду справи без участі сторін, а також для ухвалення заочного рішення, про що 15 березня 2024 року суд постановив ухвалу. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, ухвалює рішення без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини справи, встановлені судом 18 червня 2019 року [PERSON] підписав оферту на укладання угоди про надання кредиту №500818257, за умовами якої відповідач запропонував укласти АТ «Альфа-Банк» угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підписом у оферті позичальник підтвердив, що він отримав кредит з метою повернення заборгованості за кредитним договором №501057473 від 20 серпня 2018 року. Розмір 36\~141,35 грн (арк. спр.5). За умовами оферти та акцепту [PERSON] надано безготівковий кредит з метою повернення заборгованості за кредитним договором №501057473 від 20 серпня 2018 року у розмірі 36\~141,35 грн, з фіксованою процентною ставкою 23, 00 % річних на строк 36 місяців (розділ Умови споживчого кредиту). Між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» укладено договір про внесення змін і доповнень до угоди про надання кредиту №500818257 від 18 червня 2019, відповідно до якого сторони дійшли згоди змінити порядок повернення кредиту відповідно до графіка платежів, який є додатком до угоди (арк. спр.8). Такі ж умови стосовно суми кредиту, строку кредиту, розміру щомісячного платежу, процентної ставки за кредитом, доведенні до відома [PERSON] у паспорті споживчого кредиту від 18 червня 2019 року (арк. спр.7 на звороті ). 20 грудня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого, АТ «Альфа-Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», а ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» приймає належні АТ «Альфа-Банк», права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у додатку №1-1 до договору (арк. спр.10-14). Відповідно до витягу з Додатку №1-1 до договору факторингу №4 від 20 грудня 2021 року ТОВ «ФК Еліт Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №500818257 від 18 червня 2019 року в загальну розмірі 30\~002,54 гривень, з яких 23\~657,61 грн сума за основною заборгованістю, 6\~344,93 грн сума заборгованості за процентами та комісією (арк. спр.15). Такі ж відомості стосовно розміру заборгованості за кредитним договором №500818257 від 18 червня 2019 року містяться у наданому позивачем розрахунку заборгованості за договором та виписках по особовому рахунку (акр. спр. 33,16-32). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Стосовно правонаступництва за зобов`язанням. Згідно з статтею 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з\~статтею 1077\~ЦК\~України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» за своїм правовим статусом відноситься до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договір відступлення права вимоги на підставі\~статті 204\~ЦК України є обов`язковими для виконання. Таким чином\~наявними у\~матеріалах справи\~доказами \~підтверджується та\~сторонами не\~оспорюється факт\~ переходу\~права грошової\~вимоги відпервісного кредитора до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» за кредитним договором №500818257 від 18 червня 2019 року, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] . Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з статтею 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з\~частиною першою\~статті 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 1048 ЦК). Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Суд установив, що між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 18 червня 2019 року укладено кредитний договір №500818257. За умовами цього договору АТ «Альфа-Банк» надало [PERSON] кредит у розмірі 36\~141,35 гривень. Кредитний договір підписаний особисто відповідачем [PERSON] , умовами якого передбачена сплата процентів за користування кредитом, порядок повернення коштів. Також визначений строк кредитування у 36 місяців. У подальшому позивач ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набув права грошової вимоги до боржника [PERSON] за вказаним кредитним договором. Дослідженні судом розрахунок заборгованості та виписка по особовому рахунку за кредитним договором №500818257 від 18 червня 2019 року, підтверджують видачу відповідачу кредитних коштів, неналежне виконання умов кредитного договору відповідачем та наявність заборгованості. Вказані обставини відповідач не заперечив, доказів не спростування зазначеного не надав. Таким чином в підписаному відповідачем кредитному договорі чітко визначені сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення кредиту, отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629\~ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Отже відповідач,\~в порушення\~умов укладеного\~кредитного договору,\~своєчасно не\~повернув кредитні\~кошти та\~не сплатив\~ відсотки\~за користування\~кредитом,\~ \~у зв`язку\~з чим\~ виникла заборгованість за кредитним договором №500818257 від 18 червня 2019 року в розмірі 30\~002,54 гривень, з яких 23\~657,61 грн заборгованість за тілом кредиту, 6\~344,93 грн заборгованість за процентами. Відтак, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини викладені у позовній заяві підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, а тому з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у повному обсязі. Розподіл судових витрат Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7100 грн та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 3028 грн, а всього - 10 128грн. Позивачем ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» в особі директора Наваренка В.Г. 02\~жовтня 2023\~року укладено договір про надання юридичних послуг №02/10/-23 з ТОВ «Перший Інвестиційний Клуб» в особі директора Малого О.О. (арк. спр. 35-36). Додатковим договором №2 до договору №02/10/-23 сторони узгодили, що сума витрат ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» по справі по позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором становить 7 100 грн (арк. спр.37). Відповідно до акту №2 приймання-передачі виконаних робіт згідно Додаткового договору №1 до Договору №02/10/-23 від 02 жовтня 2023 року про надання юридичних послуг, ТОВ «Перший Інвестиційний Клуб» надав клієнтові ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» послуги: надання первинної консультації замовнику у справі, правовий аналіз наявних документів у замовника, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства, правових висновків Верховного суду та ЄСПЛ, підготовка та подання позовної заяви, на що витрачено 7.1 годин. Вартість послуг - 7 100 гривень (арк.спр.38). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. У частині четвертій статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, відповідно до статті 1 якого договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності) (частина третя статті 4зазначеного Закону). Відповідно до статті 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Тлумачення наведених норм дає підстави для висновку, що до судових витрат на професійну правничу допомогу віднесено витрати на правничу допомогу адвоката, і така допомога надавалася саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір про надання правової допомоги або з відповідним адвокатським бюро чи об`єднанням. В даному випадку позивач просить про компенсацію здійснених ним витрат, понесених на юридичні послуги наданих йому ТОВ «Перший Інвестиційний Клуб», та посилається на документи на підтвердження витрат на юридичні послуги цього товариства (договір про надання юридичних послуг №02/10/-23, додаток №2 до договору, акт №2 приймання-передачі виконаних робіт). Суд зауважує, що витрати на юридичні послуги, надані позивачу ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у справі іншою, ніж адвокат особою, а саме ТОВ «Перший Інвестиційний Клуб», не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України. Вказана позиція, узгоджується з висновками викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21), а тому має бути врахована судом. Відтак із врахування викладеного, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 100 грн. Водночас оскільки позов підлягає задоволенню, відповідно до частини першої статті 141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3 028 грн.

Outcome: approved