Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області, Виконавчий комітет Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та просить: \~позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ; \~стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.06.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Позов вмотивовано тим, що позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинені з липня 2020 року. На даний час вирішується питання щодо розірвання шлюбу в судовому порядку. У шлюбі вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Вона піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Шлюбні відносини з відповідачем припинені після того як він дізнався, що позивачка вагітна. Відповідач з часу народження не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. Він жодного разу не бачив дитину, не проявляє батьківської уваги та турботи, не піклується про стан здоров`я, не цікавиться її життям, ухиляється від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків. Дитина взагалі не знає свого батька. У зв`язку з наведеним позивачка вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 19.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите загальне позовне провадження. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 06.07.2023 залучено Виконавчий комітет Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 21.08.2023 залучено Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Шевченківському району у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні 11.01.2024 була допитана як свідок відповідно до ст. 92 ЦПК України. Суду вона пояснила, що позов підтримує, просить задовольнити. З відповідачем вона познайомилась у соціальній мережі, вони почали зустрічатись. З 03.07.2019 вони перебували у шлюбі. Потім у них виник конфлікт і вона переїхала до матері. Після цього у неї були стосунки з іншою особою, вона завагітніла. Вона запрошувала відповідача щоб той приїхав і відмовився від дитини, але він відмовився. Він знав що записаний батьком дитини. Біологічний батько дитини жодних прав не заявляє. Вона знайшла відповідача у соціальних мережах, він не проти позбавлення батьківських прав. Відповідач не забирав дитину з пологового будинку, ніколи її не бачив, намірів спілкуватися та виховувати її не виявляв. Жодного разу коштів на утримання дитини відповідач не надавав. Дитину вона виховує сама. Також участь у вихованні приймав її співмешканець, який на теперішній час є її чоловіком. Наразі у неї двоє дітей з якими вона й проживає. Чоловік зараз перебуває на військовій службі. Також з ними проживає її матір та молодший брат. Вважає, що дитину виховує належним чином, дитина усім забезпечена. Батьком дитина називає її чоловіка [PERSON] . У подальшому позивачка [PERSON] участі у розгляді справи не приймала. Представник позивача, адвокат Мєдвєдєва А.В., у судовому засіданні 11.01.2024 позов підтримала, просила задовольнити з підстав, зазначених у позові. У подальшому представник позивача, адвокат Мєдвєдєва А.В., участі у розгляді справи не приймала, у заяві від 29.02.2024 просила розглянути справу за відсутності позивачки та її представника. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області до суду не з`явився, у заяві від 07.09.2023 просив розглянути справу без участі представника Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області до суду не з`явився, у клопотанні від 14.09.2023 просив розглянути справу без участі представника виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району до суду не з`явився. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що [PERSON] є його подругою, вони дружать більше 10 років. Вона відповідальна, її діти гарно вдягнені. Декілька місяців тому вона одружилась. Відповідача він не знає, ніколи не бачив. Зі слів [PERSON] відповідач їй нічим не допомагав у вихованні дитини. Свідок буває вдома у сім`ї [PERSON] . [PERSON] батьком називає [PERSON] . Дитина усім забезпечена. До переїзду у с. Нове Запоріжжя вони проживали у с.\~Новоданилівка. Зі слів [PERSON] вона сама забирала дитину з пологового будинку. Він не бачив, щоб відповідач приїжджав до дитини. Вважає, що [PERSON] належним чином виховує дитину. Повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позов не подав. На електронну пошту суду надійшла заява від імені [PERSON] від 27.10.2023, за змістом якої він визнає позов у повному обсязі, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, просить розглянути справу за його відсутності. Оскільки вказана заява не підписана електронним цифровим підписом, тобто неможливо ідентифікувати її відправника, вона не може бути врахована судом. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Вислухавши доводи позивача та її представника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Як видно зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданого 08.06.2023 Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Одеса), [PERSON] та [PERSON] з 03.07.2019 перебували у шлюбі. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.01.2021 Оріхівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 31.07.2023 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як видно зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 14.10.2023 Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Одеса), [PERSON] та [PERSON] 14.10.2023 зареєстрували шлюб. За приписами ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У висновку щодо розв`язання спору про доцільність позбавлення батьківських прав Виконавчий комітет Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області як орган опіки та піклування висловив позицію про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] . З таким висновком суд не погоджується з огляду на наступне. Статтею 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 закріплено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Як встановлено судом під час розгляду, відповідач з народження дитини жодної участі в її утриманні та вихованні не бере, жодних батьківських обов`язків він не виконував і намірів не виявляв. За змістом листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 91-57129/18/23-Вих від 21.11.2023, [PERSON] виїхав з України 15.10.2019 і до теперішнього часу не повертався. Актом обстеження умов проживання від 14.09.2023, складеним представниками відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, зафіксовано обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , тобто за зареєстрованим місцем проживання відповідача. За змістом даного акту до житлового будинку потрапити не вдалось через відсутність господарів вдома. Житловий будинок непридатний для проживання, відсутні двері, вікна. Територія біля будинку захаращена. Суд приходить до переконання, що змінити поведінку [PERSON] по відношенню його доньки неможливо. [PERSON] не відвідує дитину, не спілкується з нею, не утримує фінансово. Відомостей про те, що позивачка чинить перешкоди відповідачу у спілкуванні з дитиною матеріали справи не містять. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16.07.2015 Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Наразі суд приходить до висновку, що [PERSON] безвідповідально ставиться до питання виховання та утримання доньки. Він свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її виховання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для її гармонічного розвитку. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Досліджені у судовому засіданні докази підтверджують посилання позивачки на те, що відповідач ухиляється від своїх батьківських обов`язків та не приймає участі в житті дитини. Ці обставини підтвердив й свідок [PERSON] . Жодних об`єктивних даних, які б вказували на наявність перешкод у вихованні [PERSON] його доньки, судом не встановлено. Також судом не встановлено жодних об`єктивних даних, які б вказували на те, що [PERSON] намагався або намагається виконувати батьківські обов`язки. На переконання суду позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] не зашкодить інтересам дитини, її подальшому вихованню та утриманню. Актом обстеження умов проживання від 27.07.2023, складеним комісійно, зафіксовано обстеження умов проживання родини за адресою: [ADDRESS] . За змістом даного акту для виховання, розвитку та проживання дитини створено належні умови. Враховуючи, що позивач [PERSON] належним чином виконує свої батьківські обов`язки, підстав для передачі дитини під опіку держави суд не вбачає, а тому дитину слід залишити проживати з матір`ю, що відповідає її інтересам. Суд вважає за доцільне роз`яснити [PERSON] , що він не позбавлений права у подальшому вирішувати питання про поновлення його у батьківських правах відносно дитини в порядку, передбаченому ст. 169 СК України. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу дитині не надає, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивачки щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у частці від заробітку (доходу) відповідача у визначеному позивачкою розмірі. Визначений позивачем розмір аліментів буде відповідати потребам дитини та критеріям виваженості, розумності та справедливості. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з приписами ст.\~141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав. Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів, оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved