Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

29 січня 2024 року [PERSON] звернувся до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області. Ухвалою від 31 січня 2024 року було відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 14 березня 2024 року було закрито підготовче провадження у справі та справа призначена до судового розгляду. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 27 травня 2009 року одружився із відповідачем [PERSON] . В шлюбі [INFO] у них народилась дочка [PERSON] . Рішенням Івано-Франківського міського суду від 05 червня 2015 року шлюб між ними було розірвано, дочка залишилась проживати із ним. З часу припинення спільного проживання відповідач не спілкується з дитиною, не цікавиться її життям, навчанням, не проявляє заінтересованості в подальшій долі дитини, не цікавиться її станом здоров`я, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування не спілкується з нею. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, просив суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Федорів С.І. доводи позову підтримали, не заперечували проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не надав. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - органу опіки та піклування Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області Римарук В.В. проти позову не мав заперечень. Підтримав доводи висновку комісії з питань захисту прав дитини, вважав що [PERSON] , [INFO] , доцільно позбавити батьківських прав щодо неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача не заперечував, пояснив, що мав телефонну розмову із відповідачем та остання повідомила, що не має наміру з`являтись до суду. З огляду на встановлення одночасного існування умов передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Суд, вислухавши учасників, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29 грудня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, позивач та відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.6). З дослідженої копії рішення Івано-Франківського міського суду від 05 червня 2015 року Позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 27 травня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за №614 -розірвано. Малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] залишено на проживання з батьком - [PERSON] (а.с.7). Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини, який затверджений рішенням виконавчого комітету Богородчанської селищної ради №108761/2024 від 07 березня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , доцільно позбавити батьківських прав щодо неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Зі змісту висновку встановлено, що [PERSON] з [PERSON] одружились [INFO] і у них народилась дочка [PERSON] . Однак спільне життя між сторонами не склалося і їх шлюб було розірвано відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 05 червня 2015 року. Після розірвання шлюбу дочка проживає разом із батьком. [PERSON] своїх батьківських обов`язків відносно дочки [PERSON] не виконує. З часу розірвання шлюбу [PERSON] не займається вихованням дитини, не цікавиться її станом здоров`я, не допомагає фінансово, не цікавиться навчанням не телефонує до дочки. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, виданого службою у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 18 квітня 2022 року, встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , створені належні умови для проживання та розвитку дитини, батько самостійно виховує доньку. Відповідно до протоколу бесіди з дитиною [PERSON] від 18 квітня 2022 року, проведеного службою у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, з`ясовано, що дитина проживає разом із батьком, він забезпечує її всім необхідним, займається її вихованням. Встановлено, що [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак після повномасштабного вторгнення на України російською федерацією, почав проживати разом із дочкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, від 10 січня 2024 року, встановлено, що за адресою: : [ADDRESS] , проживає громадянин [PERSON] разом із дочкою [PERSON] , створені належні умови для проживання та розвитку дитини. В своїх поясненнях неповнолітня [PERSON] стверджує, що не заперечує, щодо позбавлення батьківських прав її матері [PERSON] , оскільки вона не займається її вихованням, не цікавиться її навчанням та здоров`ям. Дівчинка повідомила, що з 5 років проживає разом з батьком та він забезпечує її всім необхідним, займається її вихованням. З інформаційної довідки від 22 лютого 2024 року №41 ліцею імені Романа Шухевича Івано-Франківської міської ради, встановлено, що неповнолітня [PERSON] , навчається у 8-в класі, регулярно відвідує заняття, завжди охайна, доглянута. Батько дитини спілкується з педагогами, цікавиться шкільним життям дитини. Мати [PERSON] жодного контакту із школою не підтримує, з вчителями не спілкується. Дитину до школи приводить та забирає лише батько. [PERSON] надала заяву від 11 січня 2024 року, посвідчену приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Максьом Г.І., зареєстрована у реєстрі за №60, якою відмовляється від матеріального утримання і виховання дитини та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] . Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідачем не надано жодних доказів на спростування обставин, щодо ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої дочки [PERSON] , також суд враховує, що відповідач у судові засідання по розгляду справи жодного разу не з`явився будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що відповідач в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, могла б скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів, але в даному разі цього зроблено не було. Наведені вище обставини переконують суд у тому, що відповідач не має бажання та не виконує батьківські обов`язки щодо своєї неповнолітньої дочки, не виявляє жодної турботи щодо неї, надала добровільно згоду на позбавлення її батьківських прав відносно власної дочки відтак, дані обставини дають суду законні підстави у відповідності до положень ст. 164 Сімейного кодексу України позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Враховуючи, що відповідач свідомо ухиляється від виховання неповнолітньої дочки, не спілкується з нею та не цікавиться її фізичним та духовним розвитком, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав. Одночасно слід врахувати, що заочне рішення може бути скасовано за заявою відповідача у передбаченому Законом порядку, або ж відповідач має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в порядку ст. 169 СК України у разі зміни ставлення щодо виховання власної дитини. На підставі наведеного,

Outcome: approved