Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

У липні\~2023\~року Публічне\~акціонерне товариство\~Акціонерний банк\~«Укргазбанк» звернувся\~до суду\~з позовною\~заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просив ухвалити рішення, яким: - стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2203/127-312 від 07.11.2012р. загальний розмір якої станом на 17.04.2023р становить 136386,24 грн., - стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2203/127-312 від 07.11.2012р. загальний розмір якої станом на 17.04.2023р становить 136386,24 грн., - стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2203/127¬312 від 07.11.2012р. загальний розмір якої станом на 17.04.2023р становить 136386,24 грн., - судові витрати понесені банком по справі стягнути з відповідачів. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 07 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №2203/127-312, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 333 328,00 грн. на строк з 07 листопада 2012 року по 06 жовтня 2027 року зі сплатою процентів виходячи з 16,0% річних. За умовами кредитного договору, кредит надавався для інвестування в об`єкт будівництва - двокімнатної квартири в м.Донецьку. Позивачем свої обов`язки за кредитним договором були виконані в повному обсязі 07 листопада 2012 року. В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між банком, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки №312/127-1 від 07 листопада 2012 року. Договором поруки встановлено, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору; поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором у тому ж обсязі що і позичальник. Також, в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між банком, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки №312/127-2 від 07 листопада 2012 року. Також, в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між банком, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки №312/127-3 від 07 листопада 2012 року. На даний час, відповідачі свої зобов`язання за кредитним договором, договорами поруки не виконують, в результаті чого утворилась прострочена заборгованість за зобов`язаннями по кредитному договору №2203/127-312 від 07.11.2012р., яка станом на 17.04.2023 року становить 136 386,24 грн., з яких: заборгованість по кредиту строкова 119 083,00 грн., заборгованість по кредиту прострочена 9 315,00 грн., заборгованість по процентах поточна 2 701,64 грн., заборгованість по процентах прострочена 5 269,49 грн., заборгованість за несвоєчасне погашення процентів (3% річних) станом на 23.02.2022 року включно - 3,74 грн., сума збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків станом на 23.02.2022 року включно - 13,37 грн. До теперішнього часу позичальником та поручителями банку не повідомлено власної актуальної адреси місця проживання/реєстрації, актуального номеру телефону або будь-яких інших засобів зв`язку. У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду для стягнення з відповідачів вказаної вище суми заборгованості. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. За приписами ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що 07 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2203/127-312 (а.с.34-36). За умовами пункту 1.2 кредитного договору, кредит надавався для інвестування в об`єкт будівництва яким є двокімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 71,11 кв.м. Відповідно до п. 4.3.1. кредитного договору, позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені у п. 1.2. цього договору цілі, повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитними коштами у повному обсязі, у строки та у порядку згідно до цього договору. Згідно з пунктом 1.4. кредитного договору, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними коштами за весь строк фактичного користування кредитом. Пункт 1.4.1. кредитного договору передбачає, що за користування кредитними коштами у межах строку кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 16,0% річних. Пунктом 1.4.2. кредитного договору встановлено, що за користування кредитним коштами, що не повернуті у терміни передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 16,0% річних. Згідно до п.3.1. кредитного договору, позичальник здійснює повернення суми кредиту щомісячно з 1-го та не пізніше 28-го числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/179 суми отриманого кредиту, що становить 1863,00 грн., а останній платіж сплачується у сумі 1714,0 грн. Відповідно до п.3.2. кредитного договору, позичальник зобов`язався щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 28-го числа місяця наступного за місяцем користування кредитом та у день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п.1.13 цього договору, а також у день дострокового повного погашення заборгованості по кредиту сплатити проценти за користування кредитним коштами, виходячи з процентної ставки зазначеної в п.1.4. цього договору. Проценти за користування кредитним коштами сплачуються позичальником згідно умов цього договору та з урахуванням умов договору про надання часткової компенсації процентів зокрема але не виключно за рахунок власних коштів у розмірі 3% річних та за рахунок часткової компенсації процентів, внесених одержувачем бюджетних коштів згідно умов договору про надання часткової компенсації процентів у розмірі 13% річних. Невнесення або несвоєчасне внесення одержувачем бюджетних коштів суми компенсації процентів у відповідності до договору про надання часткової компенсації процентів не впливає на обов`язок позичальника сплачувати банку проценти за користування кредитними коштами в строки, визначені цим пунктом договору виходячи з процентної ставки, зазначеної в п.1.4. цього договору. Пунктом 3.4. кредитного договору визначено, що у разі ненадходження платежів від позичальника у встановлені цим договором строки, суми непогашених у строк платежів визнаються простроченими та наступного банківського дня переносяться на рахунки простроченої заборгованості. Згідно п.3.5. проценти за користування кредитними коштами нараховуються на суму строкової та простроченої заборгованості за кредитом з дотриманням умов п.3.6. цього договору. Проценти за користування кредитним коштами у межах строку кредитування нараховуються на залишок строкової заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту, до дня повного погашення заборгованості за кредитом або до дня перенесення кредиту (його частини) на рахунки простроченої заборгованості (п.3.5.1. кредитного договору). Проценти за користування кредитним коштами, що не повернуті у терміни, передбачені цим договором, нараховуються на залишок простроченої заборгованості за кредитом, починаючи з дня зарахування кредиту (його частини) на рахунки простроченої заборгованості до дня повного погашення простроченої заборгованості за кредитом (п.3.5.2. кредитного договору). Відповідно до п.3.6. кредитного договору при розрахунку процентів застосовується метод «факт/факт», коли для розрахунку береться фактична кількість днів у місяці та у році (365 або 366 днів). Відповідно до Додатку № 1 до Кредитного договору №2203/127-312 від 07.11.2012 року сторонами погоджено графік повернення кредиту (а.с.37-38). Судом встановлено, що кредитний договір №2203/127-312 від 07.11.2012 року забезпечується фінансовою порукою: [PERSON] відповідно до договору поруки №312/127-1 від 07 листопада 2012 року (а.с.39); [PERSON] відповідно до договору поруки №312/127-2 від 07 листопада 2012 року (а.с.40); [PERSON] відповідно до договору поруки №312/127-3 від 07 листопада 2012 року (а.с.41). Відповідно до п.1.1. договорів поруки, поручитель поручається перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору укладеному між кредитором та позичальником. Пунктом 1.2. договорів поруки встановлено, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору. Відповідно до 1.4. договорів поруки поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором у тому ж обсязі що і позичальник. Відповідно до\~виписки по\~особовому рахунку\~ [PERSON] з\~07.11.2012\~року по\~17.04.2023\~року,\~остання 07.11.2012\~року отримала\~на свій\~особовий рахунок\~грошові кошти\~на умовах\~кредитного договору\~№2203/127-312\~від 07.11.2012\~року у\~розмірі 33\~328,00\~грн.;\~ [PERSON] \~також здійснювалися часткові погашення кредитної заборгованості (а.с.16-33). З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав свої зобов`язання, надавши грошові кошти позичальнику, в той час відповідачі свої зобов`язання за кредитним договором та договорами поруки не виконують, в результаті чого утворилась прострочена заборгованість за зобов`язаннями по кредитному договору. Так, загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором №2203/127-312 від 07.11.2012 року, станом на 17.04.2023 року, становить 136 386,24 грн., з яких: - \~ \~ \~ \~заборгованість по кредиту строкова 119 083,00 грн. - \~ \~ \~ \~заборгованість по кредиту прострочена 9 315,00 грн. - \~ \~ \~ \~заборгованість по процентах поточна 2 701,64 грн. - \~ \~ \~ \~заборгованість по процентах прострочена 5 269,49 грн. - \~ \~ \~ \~заборгованість за несвоєчасне погашення процентів (3% річних) станом на 23.02.2022 року включно - 3,74 грн. - \~ \~ \~ \~сума збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків станом на 23.02.2022 року включно - 13,37 грн. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст.11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмовій формі (ст.ст.1054, 1055 ЦК України), а також договір поруки (ст.553 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обв`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З матеріалів справи не вбачається, що існуюче зобов`язання між сторонами було виконано, або припинено іншим шляхом, передбаченим ст. ст. 600-609 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що договори укладені сторонами є правомірними, оскільки їх недійсність законом прямо не встановлена та судом вони недійсними не визнані, а тому відповідно до ст. 204 ЦК України, є правомірними і повинні виконуватися, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самих договорів. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1054 ЦК України. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. При цьому, відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, вирішуючи позовні вимоги позивача за кредитним договором та договорами поруки, приймаючи до уваги, що знайшов підтвердження факт укладення між Публічним Акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк», та відповідачами вказаних договорів з дотриманням вимог законодавства, підтвердження невиконання відповідачами, своїх зобов`язань за укладеними договорами, що зумовило виникнення кредитної заборгованості у вказаному позивачем розмірі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в частині солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором №2203/127-312 від 07.11.2012 року у загальному розмірі 136\~386,24 грн. Що стосується вимог позивача формулювання про подвійне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2203/127-312 від 07.11.2012р. станом на 17.04.2023р у розмірі 136386,24 грн., стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2203/127-312 від 07.11.2012р. станом на 17.04.2023р у розмірі 136386,24 грн., стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2203/127¬312 від 07.11.2012р. станом на 17.04.2023р у розмірі 136386,24 грн., суд зазначає наступне. З матеріалів справи вбачається, що за кредитним договором №2203/127-312 від 07.11.2012 року існує заборгованість у загальному розмірі 136 386,24 грн. ВП ВС зауважила, що гарантована ст.61 Конституції України заборона подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (лат. non bis in idem «двічі за одне й те саме не карають») має на меті уникнути несправедливого покарання (Постанова ВП ВС від 1 червня 2021 року у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20). На підставі\~зазначеного, суд зауважує, що подвійне стягнення однієї й тієї самої суми суперечитиме ч.1 ст.61 Конституції. Тому, вимога позивача, в цій частині формулювання резолютивної частини позовної заяви, задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в рівних частинах у сумі по 671,00 грн., з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial