Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

За позовом сторона позивача просить визнати виконавчий напис, вчинений 22 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною, що зареєстрований в реєстрі за № 25362, про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в сумі 12544 гривні 94 копійки таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування вказаних позовних вимог у позові зазначено про те, що в січні 2024 року позивач виявила, що її банківський рахунок заблоковано. В Семенівському відділі державної виконавчої служби у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції позивач з`ясувала, що вона є боржником у виконавчому провадженні № 68688933, відкритому на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Солонець Г. М. № 25362 від 22.12.2021. Згідно даних виконавчого напису стягнуто з позивача на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», якій були відступлені права вимоги, заборгованість за період з 25.10.2021 по 22.12.2021 в сумі 12544 гривні 94 копійки, що включає в себе: заборгованість за тілом кредиту - 12494 гривні 94 копійки та плату за вчинення виконавчого напису в розмірі 50 гривень 00 копійок. Вся заборгованість нарахована за кредитним договором № SAMDN51000089375731 від 27.05.2013, який був укладений між позивачем та АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Сторона позивача вважає, що виконавчий напис № 25362, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною 22 грудня 2021 року, слід визнати таким, що не підлягає виконанню, позаяк він вчинений за умови відсутності доведення безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника, тобто позивача [PERSON] .. Разом із тим, позивач не пригадує, що між нею та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладалися будь-які кредитні договори, адже з дати укладення ймовірного договору минуло більше 10 років. Представником відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», директором Провотаром Олексієм Анатолійовичем подане до суду письмове клопотання про врегулювання спору за участю судді, за змістом якого позивач пропонує вирішити цей спір в мировому порядку на наступних умовах: у разі сплати коштів у розмірі 2258 гривень 09 копійок на розрахункові рахунки ТОВ «Фінансова компанія управління активами», у строк до 18 години 00 хвилин 27.03.2024 частина заборгованості у розмірі 10286 гривень 85 копійок буде списана, а заборгованість за кредитним договором №\~SAMDN51000089375731 від 27.05.2013 та виконавчим написом № 25362 вважатиметься такою, яка погашена в повному обсязі (а. с. 53). Представник позивача, адвокат Голик Євген Валерійович, подав до суду заяву про заперечення щодо врегулювання спору за участі судді, на умови відповідача сторона позивача не згодна (а. с. 57). Ухвалою Семенівського районного суду Чернігівської області, постановленою у судовому засіданні 06.03.2024, відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», у здійсненні заходів врегулювання спору за участю судді, адже від цього представника відповідача надходила заява про визнання позову (а. с. 54), що суперечить клопотанню про врегулювання спору за участю судді. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не прибули, подали суду письмові відомості про розгляд справи за їх відсутності, за змістом яких позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», директор Провотар Олексій Анатолійович, у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, відзиву не подав, але подав до суду електронною поштою заяву про визнання позовних вимог, за змістом якої просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] та стягнути, поряд з іншим, з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 537 гривень 00 копійок та, у разі подання заяви про забезпечення позову, в розмірі 268 гривень 40 копійок. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, у судове засідання не прибула, була повідомлена належним чином про дату, час і місце судового засідання через оголошення на веб-сайті Семенівського районного суду Чернігівської області (а. с. 48), заяву про розгляд справи за його відсутності не надала, про причини неявки суд не сповістила. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Семенівського відділу державної виконавчої служби у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином, яким-небудь чином про наявні свої заперечення суд не повідомив, про причини своєї неявки суд не сповістив, відповідної письмової заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав (а.с. 49). Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за потрібне вирішити позов за наступних установлених судом обставин. У справі з`ясовано, що 22 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною було вчинено виконавчий напис № 25362 про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в сумі 12544 гривні 94 копійки. Підставою для вчинення такого виконавчого напису слугували матеріали товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», з якими це товариство звернулося до приватного нотаріуса Солонець Т. М.. 17.02.2022 старшим держаним виконавцем Семенівського районного відділу державної виконавчої служби у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Токаревою Г. В. було відкрите виконавче провадження №\~68688933 щодо виконання зазначеного виконавчого напису, виконавцем вчинялися виконавчі дії щодо примусового виконання спірного виконавчого напису. Зазначені обставини підтверджуються як даними позовної заяви (а. с. 2-3), так і сукупністю відомостей досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема: копії постанови про відкриття виконавчого провадження (а. с. 4); копії постанови про арешт коштів боржника від 15.12.2023 щодо виконання оскаржуваного виконавчого напису приватного нотаріуса (а. с. 5); копії виконавчого напису щодо стягнення приведеної суми заборгованості (а. с. 6). За таких обставин, суд убачає за потрібне позов задовольнити повністю з приведених нижче підстав згідно приписів чинного на час спірних правовідносин законодавства. За загальним правилом статей\~15,\~16 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 Цивільного кодексу України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат»\~нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19\~ст. 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону України «Про нотаріат». Так, згідно зі\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачеві можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинне вже існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, яка така, що визначена імперативною нормою закону ст. 88\~Закону України «Про нотаріат». Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15,\~16,\~18 Цивільного кодексу України, ст. ст. 87,\~88 Закону України «Про нотаріат»,\~слід констатувати, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис, зокрема, як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження заборгованості боржника. Для правильного застосування положень ст. ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, в матеріалах справи відсутні переконливі докази, які б свідчили про безспірність заборгованості, як і відсутні докази того, що безспірність заборгованості була належним чином підтверджена відповідачем при подачі документів нотаріусу, та того, що боржник про розмір обчисленого боргу достеменно знала, однак проігнорувала вимогу про його погашення. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачем не були надані приватному нотаріусу належні та достатні докази безспірності заборгованості позивача за кредитним договором, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню повністю на основі положень ст. ст. 15,\~16,\~18 Цивільного кодексу України, ст. ст. 87,\~88 Закону України «Про нотаріат». Оскільки позов підлягає задоволенню, а позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд переконаний у необхідності стягнення з відповідача судового збору на користь держави в повному обсязі.

Outcome: approved