Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

30.01.2024 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Ізмаїльський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.03.2012 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . З травня 2019 року сторони припинили фактичні шлюбі відносини, а 20.12.2019 року шлюб між ними було розірвано. [INFO] у позивачки [PERSON] народилася дитина, батьком якої у відповідності до вимог СК України записаний відповідач. Позивачка стверджує, що відповідач [PERSON] не є рідним батьком [PERSON] , оскільки ніяких стосунків між ним не було, шлюб сторони розірвали до народження дитини. 01.02.2024 року ухвалою судді залишено позовну заяву без руху та повідомлено про необхідність виправити зазначені недоліки заяви на протязі п`яти днів з дня отримання копії ухвали (а.с. 10). 05.02.2024 року недоліки, зазначені в ухвали від 01.02.2024 року про залишення позовної заяву без руху, позивачем усунуто (а.с.12). 07.02.2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначене підготовче судове засідання (а.с.14). Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, звернувшись із заявами про підтримання та визнання позовної заяви, відповідно, та розгляд справи у їх відсутність. Представник третьої особи, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Під час розгляду справи повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов такого висновку. Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина третя статті 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до частин першої, другої статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. За змістом частин першої, другої статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. Згідно з п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому 17.03.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, шлюбі з [PERSON] (а.с.7). З травня 2019 року фактичні шлюбі відносини між сторонами припинені. 20.12.2019 року рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області шлюб між сторонами розірвано (а.с.6). [INFO] [PERSON] народила сина - [PERSON] , батьком якого у свідоцтві про народження зазначений [PERSON] на підставі ст. 122 СК України (а.с.5). Зазначені обставини визнані сторонами у судовому засіданні та відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України додатковому доказуванню не підлягають. У відповідності до роз`яснень Верховного Суду України, викладених в абз.3 п.24 постанови Пленуму за №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Приймаючи до уваги викладене, а також ту обставину, що відповідач безумовно визнав позов, його визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved