Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, однак, заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.09.2023 року шлюб між ними було розірвано. Від спільного подружнього життя у сторін народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на сьогоднішній день проживають разом з матір`ю та фактично знаходиться на її утриманні. Крім того, вказує, що відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дітей, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не бере участі у їх вихованні. З врахуванням вище викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн. та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення кожною дитиною повноліття. Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2023 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 лютого 2024 року заочне рішення суду від 12 грудня 2023 року скасоване та справу призначено до судового розгляду в спрощеному провадженні. До початку судового засідання позивач подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності. Крім того, зменшила позовні вимоги, просила суд, стягнути з відповідача аліменти в розмірі 3000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття. Представник відповідача до початку судового засідання подала заяву про розгляд справи у відсутності відповідача та його представника. За змістом заяви, відповідач визнає позов в частині стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 4000 грн. та не визнає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4000 грн., оскільки син проживає разом із батьком. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак,\~у разі\~відсутності такої\~домовленості той\~з батьків,\~з ким\~проживають діти,\~має право\~звернутися до\~суду з\~відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено,\~що у\~сторін від\~спільного подружнього\~життя народилось\~двоє дітей\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с.10-11). Відповідно до свідоцтв про народження дітей вбачається, що [PERSON] являється батьком дітей (а.с. 10-11). Із довідки № 8 від 16.10.2023 року вбачається, що позивач [PERSON] зареєстрована та проживає в гуртожитку № 6 Волинського національного університету імені Лесі Українки за адресою: [ADDRESS] разом із донькою [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Проте, суд не погоджується з доводами позивача про стягнення з [PERSON] аліментів на двох дітей, які, як вбачається з позовної заяви [PERSON] , проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні, виходячи з наступного. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які підтверджують обставини, викладені нею в позовній заяві, що стосується проживання із нею обох дітей, а саме: рішення суду про визначення місця проживання дитини, довідки про зареєстрованих осіб, акту обстеження умов проживання тощо. Натомість, відповідач надав суду акт обстеження умов проживання від 26.12.2023 року, з якого вбачається, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] проживає разом із батьком за адресою: [ADDRESS] , з вересня 2023 року (а.с.38, 56). Таким чином, оскільки спільний син сторін - [PERSON] проживає разом із відповідачем [PERSON] , то позивач не має права на стягнення аліментів на його утримання, тому в даній частині позов не підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні малолітньої [PERSON] , [INFO] , хоча спроможний надавати матеріальну допомогу дитині, яка знаходиться на утриманні та вихованні матері. Крім того, відповідачем не надано суду доказів його непрацездатності та наявності на його утриманні інших дітей, окрім сина [PERSON] , [INFO] тощо. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] від 27.09.2023 року призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період та направлений для проходження військової служби до військової частини [NUMBER] (а.с.37а). Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, те, що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який з 1 січня 2024 року для\~дітей віком до 6 років становить - 2563 гривні,\~а для\~дітей віком від 6 до 18 років становить - 3196 гривень. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають до часткового задоволення. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 75, 82, 84, 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: partial