Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Вижницької міської ради , про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. В позові вказував, [INFO] помер його дідусь [PERSON] ; який проживав в [ADDRESS] . Після його смерті залишилася спадщина до складу якої входить - житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , загальною вартістю 199528 грн, що підтверджується копією технічного паспорту виготовленого КП «Вижницьке РБТІ» від 12.12.2022 року. 09.12.1994 року дід [PERSON] на випадок смерті зробив таке розпорядження, все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, заповідав, своєму онукові - [PERSON] , [INFO] . Даний заповіт не змінювався та не скасовувався. Як спадкоємець за заповітом, своєчасно прийняв спадщину, оскільки на момент смерті діда [PERSON] проживав з ним та зареєстрований за однією адресою та своєчасно вступив у володіння спадковим майном, здійснював поховання та проживав та проживає на даний час. Інших спадкоємців та осіб, які мають право на спадщину крім нього не має. Звернувся до приватного нотаріуса Оградюк Г.Я., де була заведена спадкова справа № 12-02/31 , яка своєю постановою від 16.02.2024 року відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину заповітом на житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами, в зв`язку з тим, що його дід [PERSON] за життя не оформив належно будинок, та не одержав права власності на нього, а саме з-за відсутності правовстановлюючого документу, тому свідоцтво про право на спадщину за заповітом не видали. В зв`язку з чим, змушений звертатися до суду за захистом своїх прав з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Просить визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, а саме: на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами , що знаходиться по [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач та його представник [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. В адресованій суду заяві позов підтримали просили його задовольнити. Представник Вижницької міської ради Вижницького району в підготовче судове засідання не з`явився, хоча повідомлений про день, годину та місце слухання справи належним чином, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позов визнав, щодо визнання права власності на спадкове майно за позивачем не заперечував. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що [INFO] помер дід позивача, [PERSON] ; який проживав в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , яке видано повторно - 17.11.2008 року . Після його смерті залишилася спадщина до складу якої входить - житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , загальною вартістю 199528 грн, що підтверджується копією технічного паспорту виготовленого КП «Вижницьке РБТІ» від 12.12.2022 року. 09.12.1994 року спадкодавець [PERSON] на випадок смерті залишив заповіт , яким все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, заповідав своєму онуку [PERSON] . Даний заповіт не змінений та не скасований . Крім позивача інших спадкоємців , які б мали право на частку у спадщині не має. [PERSON] , як спадкоємець за заповітом звернувся до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Оградюк Г.Я. із заявою, на предмет видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається із житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Приватний нотаріус Оградюк Г.Я. своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №12/02-31 від 16.02.2024 року відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] , оскільки позивачем не надано правовстановлюючих документів, що підтверджують належність спадкодавцеві права власності на спадкове майно. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Таким чином суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 328, 392, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved