Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] на її (позивача) користь аліменти на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що від шлюбу з відповідачем, який було укладено 22.09.2012 року, вони мають двох малолітніх дітей - синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З березня 2022 року шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено та вона (позивач) з дітьми у зв`язку з військовим станом в Україні з 24.02.2022 року виїхали на підконтрольну Уряду України територію, а відповідач залишився проживати в Маріуполі, з цього часу діти перебувають на її утриманні. При цьому, відповідач, який проживає окремо від малолітніх дітей, ухиляється від виконання свого обов`язку щодо їх утримання, оскільки з моменту евакуації, матеріально своїм дітям не допомагає, коштів на утримання дітей не надає, хоча знає, що вона (позивач) вимушена орендувати житло, заново влаштовувати побут. Крім того, зазначила, що у зв`язку з тим, що діти мають бути забезпечені одягом, повноцінним харчуванням, предметами гігієни, а також приймаючи до уваги, що відповідач є здоровим та працездатним, враховуючи також, що кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, є необхідність стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в судовому порядку. Ухвалою суду від 15 січня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки для їх подання. Позивач [PERSON] в судове засідання подала заяву, яка зареєстрована в суді 29.02.2024 року за вх. № 4975 про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей з підстав та за обставин, зазначених в позові, підтримала в повному обсязі. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом належним чином в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом поміщення оголошення на веб-сайті судової влади України про виклик відповідача в судове засідання, при чому з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, а також відзив на позов відповідач не подавав, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні, надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог. Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 15.01.2024 року, в якій визначена дата судового засідання, була направлена судом на електронну адресу відповідача [PERSON] , а саме: [INFO] та доставлена до електронної скриньки 24.01.2024 року о 09:21:49, про що свідчить довідка про доставку електронного листа. З огляду на викладене вище, суд зауважує, що відповідач [PERSON] , який обізнаний про наявність в суді справи, в якій він є відповідачем, оскільки отримав ухвалу про відкриття провадження у справі, будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень з приводу поданого позивачем позову, а також доказів на підтвердження своїх заперечень не подавав, на підставі чого, а також враховуючи категорію справи, предмет та підстави позову, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи по суті та вирішення судом спору по суті в даному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів. Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони з 22.09.2012 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 28 серпня 2013 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис № 651, а також сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 26 вересня 2014 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис № 807. Батьками дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в свідоцтвах про народження зазначені: батько « [PERSON] » та мати « [PERSON] ». Судом також встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.01.2023 року (справа № 405/6053/22), яке набрало законної сили 01.03.2023 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано 22 вересня 2012 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №504, - розірвано. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Крім того, відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття та якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. На підставі вищевикладеного, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при цьому, припинення фактичних шлюбних відносин між батьками, а так само проживання їх окремо від дітей, - не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від виконання обов`язків щодо останніх, до досягнення дітьми повноліття, крім того, судом враховується також матеріальний та сімейний стан відповідача, те, що відповідач є молодою, здоровою, працездатною особою, а також інші обставини, визначені ст.182 СК України, які мають враховуватися судом при вирішенні питання про стягнення аліментів, окрім того, судом під час розгляду справи з наявних у справі доказів, поданих сторонами, не встановлено наявності у платника аліментів на утриманні інших дітей, непрацездатних осіб, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, аліментних зобов`язань, приймаючи також до уваги, що аліментами є періодичні щомісячні платежі, на підставі чого та виходячи з правової норми ст.183 СК України, з урахуванням викладеного вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем, підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дітей аліментів, що складають єдину частку від доходів відповідача, у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 26 грудня 2023 року і до досягнення старшою дитиною - сином [PERSON] , [INFO] , повноліття, тобто до [INFO] . При цьому, якщо після досягнення повноліття старшою дитиною [PERSON] , ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 серпня 2031 року і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття, тобто до [INFO] . При цьому, судом відзначається, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тим самим, сторони не позбавлені можливості звертатися до суду з позовною заявою про збільшення/зменшення розміру аліментів за наявності вказаних обставин. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. В порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим судовий збір в розмірі 1 073 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, приймаючи до уваги, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів. Відповідно до ст.ст.180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved