Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

03.01.2024 року судом зареєстровано позовну заяву [PERSON] про позбавлення батьківських прав, яка мотивована тим, що з 15.01.2015 року по 23.10.2017 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , якийє громадянином Пакистану. Після реєстрації шлюбу сторони проживали протягом трьох місяців в [ADDRESS] . Їх спільний син - [PERSON] народився [INFO] . Після того, як син був зареєстрований громадянином України, відповідач втратив інтерес до дитини. Згодом позивач дізналась, що в Пакистані у відповідача є ще один шлюб, який укладений в мечеті. Навесні 2015 року позивач з дитиною переїхала в м. Рівне. В 2016 році відповідач приїздив в м. Рівне, щоб побачитись. З того часу до сина жодного разу не навідувався і сином не цікавився. В березні 2018 року позивач переїхала в с. Корост Сарненського району Рівненської області, де проживає в даний час. Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 23.10.2017 року № 572/2195/17 шлюб між сторонами був розірваний. Також судом було вирішено питання про стягнення аліментів на утримання дитини. 18.11.2017 року позивач вдруге вийшла заміж та змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Син [PERSON] проживає з позивачем, нею створені всі необхідні побутові умови для проживання дитини. Син [PERSON] навчається в Коростському ліцеї Сарненської міської ради Сарненського району Рівненської області. Його батько - [PERSON] жодного разу не звертався до адміністрації ліцею з метою відвідати навчальний заклад, де навчається його син, не цікавився питаннями виховання та навчання сина. Аліменти на утримання сина відповідач сплачує нерегулярно, станом на 30.09.2023 року має заборгованість в сумі 2 682,50 грн. Таким чином, з 2015 року відповідач проживає окремо від сина, сином не цікавиться, достатньої матеріальної допомоги на утримання та лікування не надає, не забезпечує дитині нормальних умов для фізичного та духовного розвитку, що в сукупності стало підставою для звернення до суду із даним позовом. [PERSON] просила суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Також просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Судом вчинені наступні процесуальні дії. Ухвалою суду від 24.01.2024 року відкрите загальне позовне провадження у справі. Ухвалами суду від 20.02.2024 року витребувані докази та закрите підготовче провадження. В судовому засіданні 13.03.2024 року позивач [PERSON] позов підтримала, просила її вимоги задоволити. Суду пояснила, що вона та відповідач є батьками сина [PERSON] , який народився [INFO] в м. Луганськ, до реєстрації їх шлюбу. Шлюб з відповідачем був зареєстрований 15.01.2015 року в м. Вінниці, у зв`язку з чим вона змінила своє дівоче прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка - « [PERSON] ». Однак, після реєстрації шлюбу, отримавши посвідку на проживання в Україні, відповідач втратив до неї інтерес. Вона знає, що відповідач має іншу сім`ю в Пакистані . З 2015 року [PERSON] не бачився з сином [PERSON] , не цікавився його життям, здоров`ям, навчанням. Їх син переніс операційне втручання, потребував уваги та турботи, але його батько не приїжджав до дитини, не цікавився його здоров`ям. Будь-якої допомоги та підтримки відповідач не надає, вихованням сина не займається, не спілкується як батько з сином. ЇЇ теперішній чоловік - [PERSON] виховує [PERSON] і матеріально забезпечує. Свого біологічного батька [PERSON] не знає. « Татом » він називає її чоловіка [PERSON] , який бажає його усиновити. Вважає, що позбавлення батьківських прав буде здійснено в інтересах сина [PERSON] , тому погодилась із висновком органу опіки і піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Представник позивача - адвокат Волнянський Г.Н. позов [PERSON] підтримав за викладених у ньому обставин, просив задоволити вимоги позивача. В судове засідання 13.03.2024 року відповідач [PERSON] не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. В підготовчому засіданні 20.02.2024 року відповідач [PERSON] зазначив, що не погоджується з обставинами, викладеними в позовній заяві, разом з тим, не заперечив щодо позбавлення його батьківських прав. Повідомив, що така позиція узгоджена ним із самою дитиною - [PERSON] . Просив розглядати справу у його відсутності, оскільки він найближчим часом буде виїжджати за межі України. Представник органу опіки та піклування Сарненської міської ради - Гаврилюк Р.Б. надав суду заяву про розгляд справи за позовом [PERSON] у його відсутності. Зазначив, що висновок органу опіки та піклування Сарненської міської ради, затверджений рішенням виконкому від 11.12.2023 року № 569, підтримує. В судовому засіданні в режимі відеоконференції в присутності матері було заслухано думку дитини щодо позовних вимог. Дитина - [PERSON] , [INFO] , пояснив, що навчається в ліцеї в 6 класі, має друзів. Проживає в селі Корост Сарненського району Рівненської області з мамою [PERSON] , батьком [PERSON] та молодшим братиком. Тато [PERSON] допомагає йому робити домашні завдання, займається його вихованням. Свого біологічного батька він не пам`ятає, батько до нього не приїжджає, зі святами не вітає, не спілкується з ним. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми глави 13 розділу 3 Сімейного кодексу України щодо особистих немайнових прав і обов`язків батьків та дітей. Судом встановлено, що [INFO] в м. Луганськ, Україна, народився [PERSON] . Його батьками є громадянка України [PERSON] (змінила прізвище на « [PERSON] », в даний час « [PERSON] , [INFO] , а також громадянин Ісламської Республіки Пакистан [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , набув громадянства України на підставі ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про громадянство України» та є громадянином України з дня народження. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 15.01.2015 року, а розірваний - на підставі рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 23.10.2017 року № 572/2195/17. Вказаним рішенням також з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі - 1 200 грн. щомісяця, з подальшою індексацією, починаючи з 13.09.2017 року до повноліття дитини. Рішення суду набуло чинності 03.11.2017 року. 18.11.2017 року позивач зареєструвала шлюб із [PERSON] , 1993 р.н. і змінила прізвище на « [PERSON] ». [PERSON] із чоловіком [PERSON] , сином [PERSON] , 2018 р.н. та сином [PERSON] , [INFO] проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] із сином [PERSON] зареєстровані за місцем реєстрації її батьків в [ADDRESS] . З акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] від 04.10.2023 року, зокрема, вбачається, що склад їх сім`ї - чоловік [PERSON] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , 2018 р.н. Загальна площа будинку, в якому проживає родина - 89 кв.м., житлова - 60 кв.м. Будинок має 4 кімнати, зручності, наявна вся необхідна побутова техніка, інші речі щоденного вжитку. У кожної дитини є окреме спальне місце та куточок для навчання. [PERSON] останній раз бачився із дитиною в 2016 році, з того часу не з`являвся та не намагався побачити дитину, участі у вихованні сина не брав. Сім`я [PERSON] знаходиться на повному утриманні її чоловіка [PERSON] (а.с. 13). За місцем проживання [PERSON] характеризується позитивно (а.с. 14). Згідно довідки, що видана Коростським ліцеєм Сарненської міської ради Сарненського району Рівненської області від 03.10.2023 року (а.с. 15), до адміністрації ліцею, педагогічного і обслуговуючого колективів жодного разу не звертався з метою відвідати заклад [PERSON] - біологічний батько учня 6-Б класу [PERSON] . З вересня 2018 року по даний час [PERSON] не відвідував ліцей з метою зацікавленості вихованням і навчанням сина [PERSON] . Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 23.10.2017 року № 572/2195/17 в частині стягнення аліментів знаходиться на примусовому виконанні в Другому відділі ДВС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління МЮ (м.Київ). Згідно розрахунку, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] станом на 30.06.2023 року складає 2 682, 50 грн. (а.с. 16-20). Рішенням виконавчого комітету від 11.12.2023 року № 569 було затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с. 21-24). У висновку, зокрема, зазначено, що [PERSON] вже тривалий час неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки стосовно малолітнього [PERSON] . Батько дитини не надає своїй колишній дружині підтримки для створення умов повноцінного догляду та не бере участі у вихованні сина. [PERSON] не звертався до органу опіки та піклування з питань створення йому перешкод у спілкуванні зі своїм сином з боку матері [PERSON] . Отже, [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно сина [PERSON] , обов`язки виховувати та піклуватись про дитину до досягнення нею повноліття не виконує протягом тривалого часу. Фактично батько самоусунувся від догляду та виховання малолітнього сина. Така його поведінка свідчить про свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина [PERSON] . Правовідносини виникли між сторонами з приводу здійснення особистих немайнових прав і обов`язків батька та неповнолітньої дитини, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми глави 13 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частиною 2 ст. 157 СК України визначено, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в постанові від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного й об`єктивного з`ясування обставин справи і характеру ставлення батьків до дітей. На підставі наданих суду доказів, враховуючи думку дитини щодо позовних вимог, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків і не піклується про фізичний і духовний розвиток сина [PERSON] , [INFO] , його навчання, підготовку до самостійного життя, оскільки не спілкується з сином, не виявляє турботи та інтересу до життя хлопчика, його внутрішнього світу, не розуміє його потреб, не надає підтримки, в тому числі матеріальної. Таку поведінку батька дитини суд розцінює як винну поведінку та свідоме нехтування своїми обов`язками по відношенню до сина [PERSON] , байдужість до його долі. Такі обставини є підставою для позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно дитини - сина [PERSON] , [INFO] . При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., також враховує, що дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача (сплачений згідно квитанції від 26.12.2023 року судовий збір - 1 073, 60 грн.) слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved