Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Заявники звернулися до Оболонського районного суду м. Києва зі спільною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначили, що з 22.03.2014 перебувають у шлюбі, який був зареєстрованому у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 308. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинились внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, тому, посилаючись на положення ст.ст. 104, 109 СК України, просили розірвати шлюб. Ухвалою суду від 12.02.2024 року відкрито провадження по справі, призначено справу до судового розгляду. Заявниками подано до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, у яких зазначено, що вони підтримують заявлені вимоги та просять їх задовольнити. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 22.03.2014 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, про що було зроблено актовий запис № 308, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.03.2014. Від шлюбу заявники мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . 06.02.2024 року між сторонами укладено договір щодо здійснення батьківських прав, аліментних зобов`язань та визначення місця проживання дитини, посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ковалевською Н.В. На теперішній час подружні відносини між заявниками припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, заявники не бажають зберегти шлюб. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд вважає, що заява обґрунтована, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved