Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Матіко Станіслав Романович, звернулася в суд із заявою, де заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] , про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. Заяву мотивує тим, що 19.01.2024 року на тимчасово окупованій території Луганської області в селі Новоолександрівка, Біловодської селищної територіальної громади, Старобільського району, через гостру серцеву недостатність померла [PERSON] ( [INFO] ), яка являється для [PERSON] бабою по лінії матері - [PERSON] . Факт та обставини смерті [PERSON] підтверджуються фотознімками із місяця поховання, накладною ритуального сервісу та документами, виданими органами окупаційної влади, а саме: «Медицинское свидетельство о смерти серия 43000000000 №432023340016, дата выдачи 20.01.2024 г.»; доповідною «Ст. инсп. направления по осуществлению АН ПДН ОУУП и ПДН ОМВД России «Беловодский» мл. лейтенант полиции [PERSON] . Главному врачу ГУ «Беловодская ЦР МБ» ЛНР [PERSON]»; «Свидетельство о смерти, дата выдачи 23.01.2024 г. [NUMBER]». Враховуючи вищевказане [PERSON] звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою щодо проведення державної реєстрації смерті [PERSON] . До відповідної заяви було долучено наведені документи органу окупаційної влади. 15.02.2024 року Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за результатом розгляду документів Заявника, надав відмову у проведенні державної реєстрації смерті №376/31.13- 25, так як до заяви не додано встановлений чинним законодавством України документ, який є підставою для державної реєстрації смерті. На підставі наведеного, просить факт смерті громадянки Україна - [PERSON] [INFO] , місце народження: Україна, Луганська область, Біловодський район, село Євсуг, яка померла [INFO] , місце смерті: Україна, Луганська область, Старобільський район, Біловодська селищна територіальна громада, село Новоолександрівка, у віці 87 років, причина смерті: гостра серцева недостатність. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.03.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справа за вказаною заявою. Заявник у судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити таку. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена. Заслухавши думку заявника, її представника, дослідивши матеріали справи, оригінал медичної картки заявниці №16218, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є бабою по лінії матері [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , батьком зазначено [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . До матеріалів справи додано копію паспорта [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] . Згідно з копією трудової книжки, датою заповнення 10.12.1956, [PERSON] , змінила прізвище на [PERSON] , згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.09.1977. Мати заявниці [PERSON] змінила прізвище згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] на [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] від 12.11.1986, батьком зазначено [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . До матеріалів заяви також додано копію свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 15.01.2005, згідно з якою [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Особу заявниці підтверджено також копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] , виданого Біловодським РВ УМВС України в Луганській області 19.10.2005, копією картки фізичної особи - платника податків № [NUMBER] . Згідно з довідкою від 05.04.2022 №2106-7000307436 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] фактично проживає: [ADDRESS] . На підтвердження факту смерті [PERSON] , [INFO] , заявником додано до заяви медичне свідоцтво про смерть серії " [NUMBER] , дата выдачи 20.01.2024 г."; доповідну «Ст. инсп. направления по осуществлению АН ПДН ОУУП и ПДН ОМВД России «Беловодский» мл. лейтенант полиции [PERSON] . Главному врачу ГУ «Беловодская ЦР МБ» ЛНР [PERSON]» про відсутність ознак насильницької смерті; «Свидетельство о смерти, дата выдачи [INFO] », а також фотознімки із місяця поховання, та накладну ритуального сервісу. У судовому засіданні також досліджено оригінал медичної картки заявниці в частині огляду терапевта 15.06.2021 про можливість догляду за бабусею [PERSON] та ЛКК №800 від 17.06.2021 про можливість здійснювати догляд за [PERSON] , 1936 р.н., з 17.06.2021 по 16.06.2022, копію яких долучено до матеріалів справи. Відповідно до довідки про відмову у проведенні державної реєстрації смерті від 22.02.2024 № 376/31.13-25 [PERSON] було відмовлено у проведенні держаної реєстрації смерті з підстав ненадання встановленого законодавством України документа, який є підставою для державної реєстрації смерті. У судовому засіданні заявниця та представник просили задовольнити заяву, вказавши, що це необхідно з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть, подальшого оформлення спадщини. Заявниця повідомила, що мати перебуває на тимчасово окупованій території, тому вчинити даних дій не могла. У відповідності до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ч. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України. За нормою ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. У відповідності з ч. 3, 4, ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частиною першою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398-VI (далі за текстом - Закон № 2398-VI) передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-УІ від 01.07.2010 державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого. Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався. Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 виданий наказ № 309 «Про затвердження Переліку територій, що на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», відповідно до якого Біловодська селищна територіальна громада Старобільського району, Луганської області включена до даного переліку. Згідно зі статтею 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Питання про окуповані території у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані як «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Таким чином, суд може застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, у контексті як мінімум «реєстрація народжень, смертей і шлюбів», виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, у сукупності з іншими доказами, як встановлення можливих фактів, оскільки встановлення цих фактів має істотне значення для реалізації низки прав людини (громадянина України). Згідно постанови КЦС ВС від 29.03.2023 у справі № 753/8033/22, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо смерті людини, з метою захисту прав громадян України, ніяким чином не легітимізує таку владу. Розгляд державними органами таких документів не означає автоматичного визнання окупаційної влади. У той же час держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави. Встановлення факту смерті особи має значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду в такій категорії справ повинне ґрунтуватися на дотриманні вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, у тому числі з урахуванням документів, виданих органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України. Внаслідок наведених обставин, отримання свідоцтва про смерть в органах реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом його отримання та захисту прав родичів та спадкоємців померлого є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі статтею 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Оскільки заявниця позбавлена можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті баби по лінії матері на тимчасово окупованій території, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в с. Новоолександрівка, Біловодська селищна територіальна громада Старобільського району, Ліганської області, Україна, підтверджується наданими суду доказами, тому є правові підстави для задоволення заяви і для встановлення факту смерті. Задоволення заяви має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для проведення державної реєстрації смерті та отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України. Вимогами п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч.4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню, а тому суд вважає за необхідне рішення в частині встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в с. Новоолександрівка, Біловодська селищна територіальна громада Старобільського району, Ліганської області, Україна, допустити до негайного виконання.

Outcome: approved