Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд встановити факт утримання ним [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог зазначено, що з 17.05.2013 [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] від шлюбу в них народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З 2017 року фактичні шлюбні відносини були припинені, надії на примирення не було, подальше збереження шлюбу стало неможливим і тому їх шлюб, згідно із заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14.08.2019 р. було розірвано. Згідно судового наказу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13.12.2019 року із [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх синів в розмірі 1/3 частини доходів всіх видів заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 13 листопада 2018 року та закінчуючи досягненням повноліття старшою дитиною. З грудня 2018 року він почав будувати сімейні відносини із [PERSON] , вони почали проживати разом як сім`я, вести спільний побут, спільний бюджет та нести спільні витрати на сім`ю. До дітей [PERSON] він ставився як до рідних, приймав активну участь у вихованні та повністю утримував їх. 18 листопада 2022 року він уклав шлюб з [PERSON] . Від шлюбу у них народився син: [PERSON] , [INFO] . Проживають в орендованому будинку однією сім`єю: вони з дружиною і троє синів. Дружина не працює, займається вихованням дітей. [PERSON] не приймає участі у вихованні та утриманні [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, сформованого Покровським ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного МУЮ (м. Одеса), [PERSON] з листопада 2018 року і по червень 2023 року не сплатив жодного разу аліменти на утримання дітей. Так як його дружина не працює і не отримує аліментів, утримання дітей, оплата будинку і комунальних послуг, придбання одягу, продуктів харчування та ін. здійснює він самостійно. Його заробітна плата є постійним і основним джерелом до існування для його дружини та дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На цій підставі вони мають право на пільги, передбачені чинним законодавством України для багатодітних сімей, що підтверджується посвідченням багатодітної сім`ї серії [NUMBER] , виданим 03.07.2023 р. виконкомом Тернівської райнної у місті Кривому Розі ради. У червні 2022 року він був призваний на військову службу під час загальної мобілізації, через введення воєнного стану в Україні. Станом на дату подання позову він є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] . Встановлення даного факту йому потрібно для того, щоб він не був мобілізований під час війни, так як на його утримання перебуває троє малолітніх дітей. Тому просить задовольнити вимоги. Ухвалою суду від 18 вересня 2023 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 22 грудня 2023 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Міністерство оборони України. У судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримав з підстав, викладених у тексті заяви, наполягав на їх задоволенні. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] не заперечував проти задоволення заяви. Представник заінтересованої особи - Військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явився надав письмове пояснення в яких просив суд проводити судові засідання без участі представника військової частини та відмовити у задоволенні заява [PERSON] . Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився надав письмове пояснення в яких просив суд проводити судові засідання без участі представника Міністерства оборони України та відмовити у задоволенні заява [PERSON] . В судове засідання представник заінтересованої особи - Служби у справах дітей виконачого комітету Тернівської районної у місті ради не з`явився. Надали заяву про розгляд справи за відсутності представника виконкому, прийняття рішення залишають на розсуд суду. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що з 2018 року [PERSON] ніяк не цікавився дітьми, не допомагав та не бачився. Йому всеодно на дітей. Дітьми займався і піклюється [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви з наступних підстав. За ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження-це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами, 2) перебування фізичної особи на утриманні, 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення, 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. За приписами ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як установлено судом та не оспорюється учасниками процесу, [PERSON] з 18 листопада 2022 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється Сімейним кодексом України (ст. 1 СК України). Так, частиною першою статті 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Разом з тим, сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі (ч.1 ст. 14, ч.1 ст. 15 СК України). Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені статями 150-151 СК України. Згідно зі статтею 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. При цьому, батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Правовідносини, що включають особисті немайнові та майнові відносини, які виникають між особами на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки та піклування, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, є сімейними. При цьому, сімейні відносини, як вид суспільних відносин складаються з суб`єктів, об`єктів і змісту (прав та обов`язків). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є юридичні факти, котрі поділяються на юридичні дії (спричинення яких залежить від волі людей і породжує певні правові наслідки) та юридичні події (юридичні факти, які настають незалежно від волі людини). Так, в силу положень ЦК України у момент народження фізичної особи, в неї виникає цивільна правоздатність (здатність мати цивільні права та обов`язки) та припиняється у момент її смерті (ст. 25), а з підстав встановлених цим Кодексом виникає цивільна дієздатність (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання) котра може бути обмежена виключно у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст. 30) при цьому відповідно до ч. 2 ст. 15 СК України, якщо особа визнана недієздатною, її сімейний обов`язок особистого немайнового характеру припиняється у зв`язку з неможливістю його виконання, підставою позбавлення батьківських прав у відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, є ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків. Таким чином, з настанням певних юридичних фактів, що підтверджуються певними актами обсяг батьківських прав може обмежуватися або припинятися. З цього слідує, що підставою встановлення факту утримання неповнолітньої дитини, необхідно встановити юридичний факт, або декілька, в силу яких обсяг прав матері або батька дитини обмежується або припиняється. Так, згідно наданої до суду копії свідоцтва про народження, батьками [PERSON] [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Так, згідно наданої до суду копії свідоцтва про народження, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.08.2019 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Судовим наказом Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.12.2018 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 13.11.2018 та закінчуючи досягненням повноліття старшою дитиною. Заявник у поданій заяві зазначає, що з грудня 2018 року заявник почав будувати сімейні відносини із [PERSON] , почали проживати разом як сім`я, вести спільний побут, спільний бюджет та нести спільні витрати на сім`ю, а 18.11.2022 зареєстрували шлюб. Тобто з моменту сумісного проживання у шлюбних стосунках з [PERSON] її неповнолітні сини [PERSON] та [PERSON] проживають разом з ними, знаходяться на його одноособовому утриманні, оскільки дружина знаходиться у відпустці по догляду за їх спільним сином. Рідний батько дітей [PERSON] не приймає участі у їх утриманні та вихованні на підставі чого заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.01.2024 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У якості доказу на підтвердження заявлених вимог позивачем надано копію акту, складеного мешканцями буд. [ADDRESS] та затвердженого головою квартального комітету О.М. Павлиш, відповідно до якого у будинку [ADDRESS] проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Указаний акт підтверджує лише факт проживання неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , разом з матір`ю та вітчимом, однак не слугує підтвердженням перебування їх на утриманні у заявника [PERSON] . Згідно посвідчення виконкому Тернівської райнної у місті Кривому Розі ради серії [NUMBER] , виданим 03.07.2023 р. [PERSON] та [PERSON] мають право на пільги, передбачені чинним законодавством України для багатодітних сімей. Дата видачі 03.07.2023, строк дії до 22.05.2031р. Згідно з приписати статті 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Крім того, в силу статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Сімейним кодексом України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі (ч.1 ст. 14, ч.1 ст. 15 СК України). Разом з тим, в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), котрі мають бути підтверджені виключно цивільно-правовими актами (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім), та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються, та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх. Установлено, що батько дитини [PERSON] позбавлений батьківських прав щодо своїх дітей, однак з нього судовим наказом стягнуті аліменти на утримання дітей до їх повноліття, а тому зобов`язаний виконувати обов`язки, які покладаються нього, як на батька, вимогами законодавства України, зокрема статті 150 СК України, а тому за вказаних обставин не можна вважати, що заявник [PERSON] є особою, яка самостійно утримує неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , оскільки, хоч фактично і проживають з ними, переказує кошти на їх утримання добровільно. Положеннями статті 268 СК України закріплений обов`язок вітчима утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів, сестер, або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу. Відносини, які виникають між дитиною та особами, у сім`ї яких вона виховувалась, є подібними до стосунків між рідними батьками та дітьми. Але наявність у дитини родичів за походженням при визначенні кола осіб, які мають обов`язки щодо її утримання, відповідно до законодавства підлягає врахуванню. Тому обов`язок осіб, у сім`ї яких виховувалась дитина, щодо її утримання виникає за умови відсутності у неї батьків, баби, діда, повнолітніх братів і сестер. Таким чином у [PERSON] відсутній правовий обов`язок утримувати дитину дружини і таке утримання може ним здійснюватися, за умови доведення факту утримання дитини, добровільно на підставі власного волевиявлення. Суд також звертає увагу, що заявник вказує у заяві, що встановлення факту перебування дітей на його утриманні необхідно йому, оскільки передбачена можливість звільнення військовослужбовців від військової служби у разі перебування на його утриманні трьох і більше дітей віком до 18 років, тому має значення для заявника для подальшого звернення до військового командування з питання проходження військової служби, у відповідності до вимог чинного законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для встановлення факту перебування на утриманні заявника неповнолітніх [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed