Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.07.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та відповідачкою укладено кредитний договір № 2136869, за умовами якого відповідачці як позичальнику надано кредит на принципах поворотності, платності, строковості в сумі 14 300 грн. з кінцевим строком погашення до 14.08.2021 року. Однак, відповідачка виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов кредитного договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням, не в повному обсязі або ж не сплачуючи їх взагалі, що спричинило утворення заборгованості. 08.02.2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ТОВ "Росвен Інвест Україна" укладено договір факторингу № 1-08022022, відповідно до якого ТзОВ «Лінеура Україна» відступило на користь ТОВ "Росвен Інвест Україна" право вимоги погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, розмір якої станом на 08.02.2022 року складав 46\~864 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати в розмірі 2 684 грн. по оплаті позивачем судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності та згідний на заочний розгляд справи (а.с. 3). Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, а саме за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомила, не звернулася із заявою про розгляд справи в її відсутності та не подала відзив на позов. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторона позивача не заперечила проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 вказаного Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 вказаного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 15.07.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та відповідачкою укладено кредитний договір № 2136869, за умовами якого банк надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості в сумі 14 300 грн. з кінцевим строком погашення до 14.08.2021 року (а.с.5-12). Судом також встановлено, що 08.02.2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ТОВ "Росвен Інвест Україна" укладено договір факторингу № 1-08022022, відповідно до якого ТзОВ «Лінеура Україна» відступило на користь ТОВ "Росвен Інвест Україна" своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі і за вищевказаним кредитним договором, що також стверджується даними витягу з Реєстру передачі прав вимоги, в якому розмір заборгованості відповідача зазначено як 46\~864 грн., яка складається із: 14\~300 грн. простроченої заборгованості за тілом кредиту; 32 564 грн. прострочених відсотків (а.с. 19-21). Таким чином, позивач набув статусу нового кредитора за вказаним кредитним договором. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачка добровільно не виконує своїх кредитних зобов`язань. Судом також встановлено, що позивачем за звернення до суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 2\~684 грн., що стверджується платіжним дорученням від 15.12.2023 року (а.с. 4). Дані судові витрати підлягають присудженню з відповідачки на користь позивача в зв`язку із задоволенням позовних вимог. На підставі ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 1050, 1054 ЦК України та,

Outcome: approved