Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

10.11.2023 до суду від представника позивача - адвоката Кишені Володимира Сергійовича надійшла позовна заява Житлово-будівельного кооперативу «Хімік-19» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у якій представник позивача, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території у сумі 9 618,16 грн, інфляційні збитки 106,91 грн, 3% річних 21,65 грн та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є балансоутримувачем будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі є користувачами квартири [ADDRESS] , а відтак є споживачами наданих позивачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Так, у період з серпня 2021 по вересень 2023 відповідачі не вносили плату за отримані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, у зв`язку із чим, станом на 01.10.2023 за ними утворилась заборгованість у розмірі 11 437,92 грн. Враховуючи те, що відповідачі в добровільному порядку заборгованість не сплачують, позивач був змушений звернутись з позовом про стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних до суду за захистом своїх прав. Ухвалою від 27.11.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідачі належним чином за адресою реєстрації проживання повідомлялися про розгляд справи в суді, однак відзив на позовну заяву до суду не подали, з будь якими заявами з процесуальних питань до суду не зверталися. 02.01.2024 представник позивача подав до суду заяву про зміну предмету позову. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що Житлово-будівельний кооператив «ХІМІК 19» є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] /а.с.7-14,15-17/. Правовідносини зі споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції Закону від 24.06.2004 № 1875-IV, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, надалі - Закон № 1875-IV) дає визначення, що балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом, а споживачем є фізична та юридична особи, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. В залежності від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо) (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» N1875-IV (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) Договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб?єктом господарювання, є договором приєднання. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов?язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними. За нормою ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Судом встановлено, що відповідачі є зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] , а відтак є споживачами наданих позивачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» N1875-IV учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об?єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) врегульовані права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживачів є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов`язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У змісті позовної заяви позивач зазначає, що відповідачі впродовж певного періоду споживали та споживають послуги без укладеного з позивачем договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, при цьому, не сплачують за надані їм житлово-комунальні послуги, у зв`язку із чим, згідно розрахунку заборгованості, за ними утворилась заборгованість, яка станом на 01.10.2023 становить 9 618,16 грн. На підтвердження свої доводів позивачем до позовної заяви долучено: копію поквартирної картки (а. с. 18); копію карточки прописки осіб, що мають судимість (а. с. 19 - 20); копію картки реєстрації (а. с. 20,21,22); копію статуту ЖБК «Хімік-19» (а. с. 7 - 14); копію витягу з протоколу №1 Загальних зборів власників та співвласників квартир ЖБК «Хімік-19» (а. с. 15 - 17); копію звідної таблиці заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За приписами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як було зазначено вище, позивач у змісті позовної заяви вказує, що відповідачі з серпня 2021 року належним чином не здійснювали оплату за надані їм позивачем житлово-комунальні послуги, у зв`язку із чим за ними утворилась заборгованість, яка станом на 01.10.2023 становить 9 618,16 грн. При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості, що в свою чергу виключає можливість суду перевірити та встановити чи дійсно у відповідачів наявна заборгованість за надані позивачем послуги з утримання будинку та прибудинкової території за заявлений період та заявленою сумою боргу. Надану стороною позивача копію звідної таблиці заборгованості суд не приймає як належний доказ, оскільки з неї не можливо встановити ким вона була складена. Отже, враховуючи те, що заявлена позивачем сума боргу, жодним доказом не підтверджена, в тому числі по періодам нарахованих сум до сплати, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із тим, що позивачем не доведені ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed