Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

Представник позивача Кашпур М.Л. який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» 28.12.2023 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 00318-01/2023 від 01.01.2023 року у розмірі 19490,00 грн., заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 00316-01/2023 від 16.01.2023 року у розмірі 19390,00 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.01.2023 року між ТОВ ФК « Інвеструм» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 00318-01/2023, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 5000,00 грн., строком на 25 днів, тобто до 25.01.2023 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,50 % на добу, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 16.01.2023 року між ТОВ ФК « Інвеструм» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 00318-01/2023, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 5000,00 грн., строком на 25 днів, тобто до 09.02.2023 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,50 % на добу, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 28.07.2023 року між ТОВ ФК « Інвеструм» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено Договір факторингу № 28072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договорами про надання фінансового кредиту № 00318-01/2023 від 01.01.2023 року та № 00318-01/2023 від 16.01.2023 року,укладеним між ТОВ ФК « Інвеструм» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Росвен Інвест Україна». Відповідачем умови договору не виконувались, внаслідок чого утворилась заборгованість у спірному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача. Відтак, у відповідності до ст. ст. 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України та умов договору, просить позов задовольнити повністю. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08 січня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачам право на подання заперечень на відповідь на відзив. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідача та/або позивач до суду не подавали. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.01.2023 року між ТОВ ФК « Інвеструм» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 00318-01/2023, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 5000,00 грн., строком на 25 днів, тобто до 25.01.2023 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,50 % на добу, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 6-9). 16.01.2023 року між ТОВ ФК « Інвеструм» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 00318-01/2023, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 5000,00 грн., строком на 25 днів, тобто до 09.02.2023 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,50 % на добу, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 21-24). 28.07.2023 року між ТОВ ФК « Інвеструм» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено Договір факторингу № 28072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договорами про надання фінансового кредиту № 00318-01/2023 від 01.01.2023 року та № 00318-01/2023 від 16.01.2023 року, укладеним між ТОВ ФК « Інвеструм» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Росвен Інвест Україна», про що свідчить реєстр боржників № 1 до договору факторингу від 28.07.2023 року (а.с. 14-17, 18-19). Як встановлено судом, ТОВ ФК « Інвеструм» свої зобов`язання за Договором виконало належним чином. Однак, після отримання кредитних коштів відповідач не виконав зобов`язань, визначених Договором, порушив умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Враховуючи те, що відповідач свої зобов`язання за договорами не виконує станом на 01.12.2023 року має заборгованість в загальному розмірі 38880,00 грн., а саме: заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 00318-01/2023 від 01.01.2023 року у розмірі 19490,00 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 5000,00 грн., заборгованості за відсотками - 14490,00 грн. та заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 00316-01/2023 від 16.01.2023 року у розмірі 19390,00 грн. яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 5000,00 грн., заборгованості за відсотками - 14390,00 грн. (а.с.12-13, 27-28). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «ФК «Інвеструм» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті, які є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Матеріалами справи підтверджено, що між сторонами виникли договірні правовідносини, пов`язані з видачею кредитних коштів на користь відповідача. Відповідач допустив порушення строків повернення кредитних коштів та сплати процентів. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та не сплатив борг за кредитними договорами, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, в порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved