Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі, який між ними зареєстровано 02.08.2018 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Вказував, що спільне життя з відповідачкою стало неможливим, через втрату почуття любові та довіри один до одного. Відповідачка на його думку, не здатна була підтримувати нормальну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги та дружби. Зазначив, що збереження шлюбу є недоцільним та таким, що суперечить його інтересам та інтересам дитини, яка проживає разом з ним, перебуває на його утриманні та вихованні. На підставі викладеного просив розірвати шлюб між ними та встановити факт, що він самостійно виховує та утримує малолітнього сина. У судове засідання позивач не з`явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява у якій просила розглянути справу без її участі. Позов визнала в повному обсязі та не заперечувала, щодо позовних вимог. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 02.08.2018 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, про що складено відповідний актовий запис №1324, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про народження дитини [NUMBER] . Як було встановлено в ході розгляду справи, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя та інтереси та постійні конфлікти внаслідок цього. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено. Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо вирішення питання про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини батьком суд зазначає наступне. Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов проживання №16 від 29.01.2024 року складеного комісією Мамаївської сільської ради Чернівецького району [PERSON] разом із сином [PERSON] проживають по [ADDRESS] . Також відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] та відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади [PERSON] зареєстровані по [ADDRESS] . [PERSON] у свою чергу зареєстрована та проживає по [ADDRESS] . Крім того відповідно до копії нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Хоменко М.О. договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини [PERSON] та [PERSON] досягли згоди, що їх спільний син [PERSON] , [INFO] буде проживати разом із батьком, який зобов`язується самостійно виховувати дитину, забезпечити достатній рівень освіти. Зазначене свідчить, що дійсно малолітній [PERSON] проживає разом із батьком та перебуває на його утриманні оскільки відповідачка проживає окремо від них. Також суд приймає до уваги, що [PERSON] визнано позовні вимоги у повному обсязі, що свідчить про відсутність спору між батьками щодо місця проживання дитини. Так Верховний Суд у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18, зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно із вимогою про розірвання шлюбу. Крім того відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Виходячи з того, що із змісту заяв по суті наданих як позивачем так і відповідачкою жодного сумніву щодо відсутності спору з приводу того з ким буде проживати дитина, у суду не виникає, обидві сторони справи згідні з тим, що [PERSON] , після розірвання шлюбу залишається й надалі проживати разом із батьком та перебуватиме на його утриманні та вихованні, суд вважає, що дане питання можливо вирішити одночасно із вимогою про розірвання шлюбу.

Outcome: approved