Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

21.06.2023 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] (далі позивач, представник позивача адвокат Ткачук В.А.) із позовом до Маріупольської міської ради Донецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Бедненко Сергій Валерійович, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому, з урахуванням редакції позовної заяви від 09.11.2023 року та ухвали суду від 09.11.2023 року, позивач просить суд: - визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] на: квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 44,5 кв.м, житловою площею 28,8 кв.м; земельні ділянки, загальною площею 6,200 га, які знаходяться на території Старченківської сільської ради за кадастровими номерами: 1421786600-03-000-0938, 1421786600-03-000-0951; земельну ділянку, загальною площею 8,39 га, яка знаходиться на території Зорянської сільської ради колишнього КСП «Маріупольський» за кадастровим номером: 1421781600050001265; легковий автомобіль Chery Tiggo, 2008 року випуску, ідентифікаційний номер: [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] . І. Стислий виклад позиції учасників справи. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона є донькою померлого батька [PERSON] , який помер [INFO] . Її батько був власником квартири, земельних ділянок та транспортного засобу. З метою оформлення спадщини позивач звернулась до приватного нотаріуса Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області Бедненка С.В. із заявою про прийняття спадщини за законом. Спадкування здійснювалось за законом, а не за заповітом, оскільки спадкодавець заповіту не залишив. Приватний нотаріус Бедненко С.В. прийняв заяву позивача та відкрив спадкову справу №68485340. Станом на 24.02.2022 року спадкова справа перебувала на зберіганні у приватного нотаріуса Бедненка С.В., оскільки ще не були завершені всі необхідні законні процедури, що супроводжують процес оформлення прийняття спадщини. Місцем зберігання матеріалів спадкової справи було робоче місце (офіс) приватного нотаріуса за адресою: [ADDRESS] . Після 24.02.2022 року місцезнаходження приватного нотаріуса Бедненка С.В. невідоме. Позивач переїхала на підконтрольну державі Україна територію. З метою продовження справи про спадкування позивач звернулась до приватного нотаріуса Борисевич Т.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, бо підтвердився факт заведення спадкової справи іншим нотаріусом. При цьому позивач зазначила, що їй невідомо місцезнаходження приватного нотаріуса Бедненка\~С.В. та спадкова справа зберігалась на робочому місці нотаріуса, не була передана до архіву, а їй було роз`яснено право на звернення з позовом до суду. З огляду на викладене, позивач звернулась до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом. 06.11.2023 року та 11.03.2024 року представник відповідача подав до суду письмові заяви про розгляд справи за його відсутності, та у додаткових поясненнях від 12.12.2023 року зазначив, що Маріупольська міська рада жодним чином не оспорює право позивача на спадщину, та не вчиняє інших дій, які б свідчили про невизнання такого права. Позивач вже прийняла відповідне спадкове майно, коли звернулась до приватного нотаріуса Бедненка С.В. у м. Маріуполі, але не встигла отримати свідоцтво на право власності на спадкове майно. За твердженнями представника відповідача, Маріупольська міська рада не повинна нести судові витрати по справі. Тому представник відповідача просить суд визнати Маріупольську міську раду неналежним відповідачем та відмовити у задоволенні позову. Третя особа викликалась у судові засідання засобами оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України» та не подала до суду пояснення по суті спору. Під час судового засідання позивач та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили суд їх задовольнити, підстави звернення до суду з позовом пояснили суду таким чином, як про це вказано вище. Позивач зазначила, що її батько помер [INFO] та інші спадкоємці відсутні. Вона прийняла спадщину, проте не встигла її оформити, через те, що почалась війна, а її наступний прийом було призначено у нотаріуса на 14:00 годину 24.02.2022 року. Позивачу невідомо, де перебувають матеріали її спадкової справи, а в районі місцезнаходження нотаріальної контори приватного нотаріуса Бедненка С.В. був артобстріл та почались активні бойові дії. Також представник позивача наголосив на тому, що належним відповідачем у справі, що розглядається, є міська рада, оскільки відсутні інші спадкоємці за законом. Іншим чином підтвердити цей факт позивач не має можливості. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 27.06.2023 року було залишено без руху позовну заяву та встановлено позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви. 10.07.2023 року позивач усунула недоліки позовної заяви та надала суду копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Ухвалою суду від 17.07.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 09.11.2023 року було прийнято до розгляду змінену редакцію позовної заяви, якою змінено предмет позову, в цивільній справі. Ухвалою суду від 13.12.2023 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. У судове засідання 12.03.2024 року з`явились позивач та її представник. Інші учасники справи у судове засідання повторно не з`явились, належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, представник відповідача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши думки та пояснення учасників справи, на підставі положень ст. ст. 128, 211, 223 ЦПК України розглянув справу за відсутності інших учасників справи. Під час судового розгляду справи судом були заслухані усні пояснення позивача та її представника, досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи, оголошені судові дебати та заслухані заключні слова позивача та її представника, 12.03.2024 року у судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є донькою померлого [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та його спадкоємцем за законом першої черги. Це підтверджується копіями: - свідоцтва про смерть [PERSON] від 25.08.2021 року, серії [NUMBER] ; - витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 25.05.2023 року №72602667, спадкова справа номер у спадковому реєстрі: 68485340, номер у нотаріуса: 234/2021, стан: чинний, місце заведення: Донецька область, Маріупольський район, приватний нотаріус Бедненко С.В., дата заведення: 19.10.2021 року, місце зберігання: приватний нотаріус Бедненко С.В.: [ADDRESS] ; дата та час реєстрації: 19.10.2201 року; - свідоцтва про народження від 20.07.1974 року, серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] (російською мовою); - свідоцтв про укладення шлюбу та про шлюб від 17.09.1994 року, серії [NUMBER] , та від 30.09.2022 року, серії [NUMBER] , відповідно, свідоцтва про розірвання шлюбу від 21.10.2003 року, серії [NUMBER] . Померлий спадкодавець [PERSON] був власником: - квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 44,5 кв.м, житловою площею 28,8 кв.м; - земельних ділянок, загальною площею 6,200 га, які знаходяться на території Старченківської сільської ради за кадастровими номерами: 1421786600-03-000-0938, 1421786600-03-000-0951; - земельної ділянки, загальною площею 8,39 га, яка знаходиться на території Зорянської сільської ради колишнього КСП «Маріупольський» за кадастровим номером: 1421781600050001265; легкового автомобіля марки Chery Tiggo, 2008 року випуску, ідентифікаційний номер: [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] . Це підтверджується: відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інформаційна довідка від 16.03.2016 року №55257931; копіями технічного паспорта на квартиру від 13.04.2004 року з додатками, власник [PERSON] ; договору купівлі-продажу квартири від 16.03.2016 року, зареєстрованого у реєстрі за №937; державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ДН №068857, від 26.10.2004 року; державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ №721442, від 22.01.2007 року; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії [NUMBER] від 19.08.2015 року. Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Борисевич Т.С. від 27.05.2023 року №22/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, було встановлено, що згідно з витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №72602667 від 25.05.2023 року, спадкова справа до майна померлого [PERSON] 23.08.2021 року була заведена приватним нотаріусом Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області Бедненком С.В. 19.10.2021 року за №234/2012, номер у спадковому реєстрі №68485340. У зв`язку з цим, на підставі глави 13 розділу І, п. п. 2.4 п. 2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ст. 49 Закону України «Про нотаріат», приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Борисевич Т.С. відмовила [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції «Про розгляд звернення» від 12.06.2023 року, позивача було повідомлено про те, що територія Маріупольського району Донецької області з 05.03.2022 року віднесена до тимчасово окупованих російською федерацією територій України, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року за №1668/39004. Нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Бедненка С.В. була зупинена з 15.08.2022 року, відповідно до ч. 2 ст. 29-1 Закону України «Про нотаріат» шляхом подання заяви до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Постановою Кабінету Міністрів України від 16.08.2022 року №912 «Про реорганізацію міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції» Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) було реорганізовано шляхом його приєднання до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) з перейменуванням у Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції. Документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Бедненка С.В. до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавались та залишились на тимчасово окупованій території, відомості про стан збереження архіву відсутні. У зв`язку з відсутністю доступу до вже заведеної спадкової справи, що перешкоджає на теперішній час отриманню свідоцтва про право на спадщину, позивачу роз`яснено право на визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку. Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу визнання права власності в порядку спадкування за законом. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з положеннями ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується і розпоряджається належним йому майном на свій розсуд (ч. 1 ст.\~317, ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, далі ЦК України). Відповідно до частин 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з положеннями ст. 5 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст. 16 ЦК України, згідно з якою способом захисту цивільного права та інтересу може бути, зокрема, визнання права. Згідно з п. 2, п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з частинами 2-4 ст.\~12\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з абз. 3 ч. 2\~ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. ст.\~1220,\~1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України\~визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з положеннями ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частин 1, 2, 5\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1, 2 ст. 1269 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч. 1\~ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 1\~ст. 1297 ЦК України\~визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Указом Президента\~України «Про\~введення воєнного\~стану в\~Україні» від\~24.02.2022\~року №\~64/2022,\~який затверджений\~Законом України\~«Про затвердження\~Указу Президента\~України «Про\~введення воєнного\~стану в\~Україні» від\~24.02.2022\~року №\~2102-ІХ,\~з 24.02.2022\~року на\~території держави\~було введено\~воєнний стан.\~При цьому\~Законом України\~«Про затвердження\~Указу Президента\~України «Про\~продовження строку\~дії воєнного\~стану в\~Україні» від\~15.03.2022\~року №\~2119-ІХ,\~від 21.04.2022\~року №\~2212-IX,\~від 22.05.2022\~року №\~2263-IX та від 12 серпня 2022 року № 2500-IX та в подальшому строк дії воєнного стану в Україні було продовжено. Відповідно до положень ст.\~26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»,\~правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Відповідно до частин 1, 3, 5 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Особи, які мають право або зобов`язані подавати заяву про визнання спадщини відумерлою, мають право на одержання інформації з Спадкового реєстру про заведену спадкову справу та видане свідоцтво про право на спадщину. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до\~статті 1283\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», підпункту 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі відсутності спадкоємців за заповітом та законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до пп. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Також у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2021 року в справі №759/19779/18 (провадження №61-4523св21) вказано, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1\~ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Аналіз викладеного вище вказує, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . До складу спадщини входять: квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 44,5 кв.м, житловою площею 28,8 кв.м; земельні ділянки, загальною площею 6,200 га, які знаходяться на території Старченківської сільської ради за кадастровими номерами: 1421786600-03-000-0938, 1421786600-03-000-0951; земельна ділянка, загальною площею 8,39 га, яка знаходиться на території Зорянської сільської ради колишнього КСП «Маріупольський» за кадастровим номером: 1421781600050001265; легковий автомобіль Chery Tiggo, 2008 року випуску, ідентифікаційний номер: [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] . Як пояснила позивач, у встановлений законом шестимісячний строк вона звернулась до приватного нотаріуса Маріупольського міського районного нотаріального округу Донецької області Бедненка С.В. із заявою про прийняття спадщини за законом, з огляду на що приватний нотаріус відкрив спадкову справу №68485340. Проте після початку війни 24.02.2022 року місцезнаходження приватного нотаріуса невідомо, а місцем зберігання спадкової справи №6848534 було його робоче місце за адресою: [ADDRESS] . Судом було встановлено, що 25.05.2023 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Борисевич Т.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька. Проте постановою приватного нотаріуса від 27.05.2023 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, у зв`язку із заведенням спадкової справи іншим нотаріусом. Так, приватний нотаріус у постанові вказала, що згідно з витягом зі Спадкового реєстру №72602667 від 25.05.2023 року, спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] була заведена приватним нотаріусом Бедненком С.В. 19.10.2021 року за №234/2012, номер у спадковому реєстрі №68485340. Суд враховує те, що після початку війни з 05.03.2022 року територія Маріупольського району Донецької області віднесена до тимчасово окупованих територій України та нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Бедненка С.В. була зупинена з 15.08.2022 року. При цьому документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Бедненка С.В. до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавались та залишились на тимчасово окупованій території, відомості про стан збереження архіву відсутні. Отже,\~умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріуса відсутні. Тому єдиним ефективним способом захисту порушених прав позивача в судовому порядку є\~визнання\~за нею права\~власності\~в\~порядку спадкування за законом після смерті батька. При цьому судом було встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька та відповідач Маріупольська міська рада Донецької області у такому випадку вважається належним відповідачем у справі, що розглядається. Натомість зворотного відповідачем суду не доведено будь-якими належними та допустимими доказами. Тому суд відхиляє як безпідставні твердження представника відповідача про те, що Маріупольська міська рада Донецької області є неналежним відповідачем. З огляду на викладене вище, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат. З урахуванням вищевказаного, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] у повному обсязі та визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] її батька [PERSON] , [INFO] , на: квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 44,5 кв.м, житловою площею 28,8 кв.м; земельні ділянки, загальною площею 6,200 га, які знаходяться на території Старченківської сільської ради за кадастровими номерами: 1421786600-03-000-0938, 1421786600-03-000-0951; земельну ділянку, загальною площею 8,39 га, яка знаходиться на території Зорянської сільської ради колишнього КСП «Маріупольський» за кадастровим номером: 1421781600050001265; легковий автомобіль Chery Tiggo, 2008 року випуску, ідентифікаційний номер: [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] . При цьому суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору у загальному розмірі 2554,28 грн (1395,31 грн\~+1158,97 грн = 2554,28 грн).

Outcome: approved