Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи Орган опіки та піклування Гощанської селищної ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. 22 лютого 2021 року малолітнього [PERSON] за заявою матері у зв`язку зі складними життєвими обставинами влаштовано до КП «Рівненський обласний спеціалізований центр реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушення психіки та паліативної допомоги дітям» Рівненської обласної ради, в подальшому, у зв`язку з повномасштабним вторгненням, дитину переміщено до КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини». [PERSON] знаходиться на обліку сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах з 2021 року з проблемою неналежного виконання батьківських обов`язків, остання ніде не працює, її дохід сезонні заробітки в односельчан, на контакт з фахівцями відповідачка йде неохоче і робота з матір`ю не приносить позитивних результатів. Як зазначено у позовній заяві, одягу, взуття, білизни, засобів гігієни, інших необхідних для сина речей та іграшок відповідачка не купувала та за час перебування дитини у закладі її жодного разу не відвідувала, не цікавилась розвитком та станом здоров`я сина, матеріальної допомоги не надавала, окрім того, в сім`ї відсутній запас продуктів харчування та паливо для опалення будинку. Службою у справах дітей Гощанської селищної ради 25 листопада 2021 року та 03 липня 2023 року здійснювались виїзди в сім`ю [PERSON] , під час яких було встановлено, що санітарно-гігієнічні умови проживання у будинку незадовільні, умови для проживання, виховання і розвитку дитини відсутні. На переконання позивача, вказані обставини вказують на свідоме ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків та є підставою для позбавлення її батьківських прав відповідно до приписів п. 2 ч. 1\~ ст. 164 Сімейного кодексу України (далі СК України), що відображено у висновку органу опіки та піклування Гощанської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . За вказаних обставин,\~ представник позивача, вказуючи на норми права, які містяться в ст.ст. 164, 165, 166, 180, 181 СК України, просить\~ позбавити матір [PERSON] батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнути з останньої аліменти на користь дитини відповідно до ст. 184 СК України. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила такий задовольнити, вказавши на обставини, зазначені у позові. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Представник КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» у судове засідання також не з`явився, до суду надійшла заява за підписом директора Горин К., у якій остання підтримала позовні вимоги в повному обсязі і просила справу розглядати без їх участі. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 23 жовтня 2023 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. 23 листопада 2023 року ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків, підготовче провадження по даній справі закрито та таку призначено до судового розгляду по суті. 23 січня 2024 року ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини стверджуються даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27 січня 2021 року Гощанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (арк. спр. 9) та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00029805940, сформованого 04 березня 2021 року (арк. спр. 10-11). З вказаного повного витягу судом також установлено, що відомості про батька дитини відповідачки внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері). Згідно даних довідок Гощанської селищної ради від 11 липня 2023 року за №20 та від 10 серпня 2023 року за №46, довідки-характеристики та витягу №180 про зареєстрованих осіб у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , за зазначеною адресою зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , яка є тіткою та найближчою родичкою малолітнього сина відповідачки. [PERSON] житла на праві власності не має, проживає у будинку діда [PERSON] , неодружена, закінчила 9 класів Воскодавської ЗОШ, не працює, з односельцями не спілкується. Компрометуючих матеріалів на [PERSON] у виконавчому комітеті Гощанської селищної ради немає (арк. спр. 12-14). Із повідомлення ВП № 5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 10 липня 2023 року за №3667/203/01-23 убачається, що [PERSON] до адміністративної відповідальності не притягувалась (арк. спр. 19). Із висновку органу опіки та піклування Гощанської селищної ради від 13 жовтня 2023\~року за №02-29/2919 судом установлено, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина [PERSON] , не здійснює належний догляд, не створює сприятливі умови для фізичного та духовного розвитку дитини, не має самостійного доходу та не отримує жодних видів державних допомог (арк. спр. 21-22). Аналогічне підтверджене даними: -акту обстеження умов проживання від 25 листопада 2022 року, з якого вбачається, що санітарно-гігієнічні умови проживання у будинку [ADDRESS] , де проживає [PERSON] , незадовільні, в будинку холодно, важке повітря, будинок потребує капітального ремонту, відсутнє опалення, обмежений запас продуктів, підсобного господарство не утримується, для розвитку та виховання дитини не створено умов, відсутні засоби гігієни, одяг, взуття та іграшки. У акті також зазначено, що [PERSON] не чітко формулює свої думки, не може правильно назвати членів сім`ї та чітко сказати свої персональні дані (арк. спр. 16); \~ \~ \~ \~- акту обстеження умов проживання від 03 липня 2023 року, який вказує на те, що санітарно-гігієнічні умови проживання у зазначеному вище будинку незадовільні, будинок старий, потребує капітального ремонту, запас дров відсутній, продукти харчування наявні в обмеженій кількості, умови для проживання, виховання і розвитку дитини відсутні, немає належного місця для сну, одягу, взуття, засобів гігієни та іграшок. У акті також зазначено, що [PERSON] не працює, самостійного доходу не має, не усвідомлює потреби дитини відповідного віку, не дуже орієнтується в часі та важко йде на контакт (арк. спр. 15); -листа директора КЗ «ТЦСП» Гощанської селищної ради від 02 серпня 2023 року за №01-11/445, з якого вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку сімей, які перебувають в складних життєвих обставинах з 2021 року з проблемою неналежного виконання батьківських обов`язків. На контакт з фахівцем йде неохоче, робота з [PERSON] не приносить позитивних результатів, остання ніде не працює, єдиним доходом є сезонні заробітки в односельчан. Одягу, взуття, білизни, засобів гігієни та інших необхідних для сина речей матір не купувала, дитину в закладі не відвідує. В сім`ї відсутній запас продуктів харчування та паливо для отоплення будинку. На момент візиту в сім`ї не створені умови для проживання та виховання малолітньої дитини (арк. спр. 17). Підтвердили вказані обставини у судовому засіданні також свідки [PERSON] та [PERSON] , які зокрема вказали на неналежні умови проживання відповідачки та відсутність належних умов для повернення та подальшого проживання у будинку малолітньої дитини. [PERSON] , яка є фахівцем з соціальної роботи КЗ «Територіальний центр соціальних послуг» Гощанської селищної ради, окремо зауважила на тому, що сім`я відповідачки з 2021 року перебуває в полі зору центру з проблемою неналежного виконання батьківськи обов`язків, у зв`язку з чим останній надавалася послуга консультування, проте остання на контакт йшла неохоче та проведена робота не дала позитивного результату, навики догляду за дитиною у останньої не сформовані. Також судом установлено, що розпорядженням голови Гощанської селищної ради від 22 лютого 2021 року за №17 «Про направлення дитини до КП «Рівненський обласний спеціалізований центр реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушенням психіки та паліативної допомоги дітям», на підстави заяви матері [PERSON] від 15 лютого 2021 року, малолітнього [PERSON] направлено до зазначеного попередньо закладу (арк. спр. 18). За даними листів КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» від 06 липня 2023 року №825 та від 06 лютого 2024 року за №142, дитина [PERSON] з 29 березня 2023 року знаходиться на повному державному вихованні у закладі. За весь час виховання дитини у закладі мати [PERSON] не відвідувала його, не цікавилася розвитком та станом здоров`я, не телефонувала та матеріальної допомоги не надавала (арк. спр. 20, 58). Згідно характеристики\~КНП «Хмельницький\~обласний спеціалізований\~будинок дитини»\~від 06\~лютого 2024\~року за\~№144,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~має затримку\~психо-мовленнєвого\~розвитку,\~порушення сну,\~білково-енергетичну\~недостатність 11-111\~ст.,\~затримку фізичного\~розвитку соматогенного\~генезису,\~простий далекозорий\~астигматизм;\~навички самообслуговування\~сформовані на\~низькому рівні,\~їсть та\~п`є самостійно,\~роздягається самостійно,\~одягається за\~допомогою дорослого,\~фізіологічні потреби\~не контролює (арк. спр. 57). Як убачається з витягів №459, №1743 та №994 з постанов ЛКК від 19 лютого 2021 року, 17 червня 2022 року та від 05 квітня 2023 року відповідно, [PERSON] , 2000 року народження, за станом психічного здоров`я протипоказів до виконання батьківських обов`язків немає (арк. спр. 40, 41, 42). 13 жовтня 2023 року органом опіки та піклування Гощанської селищної ради прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , у зв`язку з чим, діючи в інтересах дитини, орган опіки та піклування Гощанської селищної ради звернувся до суду з вказаним позовом за захистом порушеного права малолітньої особи. Зміст спірних правовідносин Спірні відносини виникли з приводу ухилення відповідачки від обов`язку по вихованню своєї дитини [PERSON] . Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абз. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Положеннями ч. 7 ст. 7 СК України визначено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України,\~Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 1 ст. 152\~СК України право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною четвертою\~статті 155 СК України\~передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення\~батьківських прав\~передбачені ч.\~1\~ст.\~164\~СК України.\~Зокрема,\~п.\~2\~ ч.\~1\~ст. 164 СК України\~визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення п.\~2\~ч.\~1\~ст. 164 СК України\~дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі\~ст. 166 СК України\~позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька/матері, так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники повинні мати систематичний та постійних характер. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Вказані правові висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 25 січня 2023 року у справі №462/4705/19. Таким чином, при вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько чи мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і такі засоби впливу виявилися безрезультатними. Отже, позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний\~і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Зокрема, вказаний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі №686/16892/20, від 03 серпня 2022 року у справі №306/7/20, від 07 грудня 2022 року у справі №562/2695/20, від 11 січня 2023 року у справі №461/7447/17. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені\~в постановах Верховного Суду (ч. 4\~ст. 263 ЦПК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України\~та\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~застосовується судами як джерело права, зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення від 16 липня 2015 року у справі за заявою\~«MAMCHUR v. UKRAINE»,\~№ 10383/09, § 100). Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення від 07 грудня 2006 року у справі за заявою\~«HANT v. UKRAINЕ»,\~№ 31111/04, § 54). У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13, § 76, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Досліджені судом письмові докази та показання свідків, підтверджують доводи сторони позивача про те, що малолітня дитина відповідачки за її заявою, у зв`язку зі складними життєвими обставинами, через місяць після народження була влаштована до спеціалізованого закладу (дитячого будинку), де продовжує перебувати на повному державному вихованні і на даний час, при цьому відповідачка жодного разу дитину у закладі не відвідала, його розвитком та станом здоров`я не цікавиться, участі в житті дитини не приймає, не створює сприятливі умови для його фізичного та духовного розвитку, не здійснює належний догляд за ним, що в умовах сучасних можливостей для комунікації свідчить про її свідоме ухилення та небажання виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню дитини. Судом під час розгляду не встановлено, що відповідачці чинилися перешкоди належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, в тому числі і під час перебування дитини у спеціалізованих закладах (дитячому будинку), або що відповідачка не виконувала батьківські обов`язки з поважних причин, сім`я останньої неодноразово відвідувалася фахіцями центру соціальних послуг з метою проведення бесід щодо необхідності створення належних умов для повернення та та подальшого проживання малолітньохї дитини, однак проведена робота позитивних результатів не принесла, тому, з урахуванням інтересів малолітньої дитини, суд вважає, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, і погоджується з висновками органу опіки та піклування про доцільність позбавлення її батьківських прав. Суд вважає , що за вказаних обставин збереження зав`язків дитини із матір`ю не буде відповідати її інтересам, оскільки не забезпечить її розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до частини четвертої зазначеної статті, суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні вимоги позивача про стягнення аліментів на дитину, суд враховує наведені останнім аргументи щодо обов`язку відповідачки утримувати дитину та вважає, що порушене право підлягає захисту шляхом стягнення з відповідачки аліментів на дитину на її особистий рахунок в твердій грошовій сумі в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожного. При визначенні розміру аліментів, суд, зважаючи на приписи ст. 182 СК України, враховує відсутність відомостей щодо стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, а також відсутність відомостей щодо її майна, грошових коштів, розміру заробітної плати (доходу). Вирішуючи спір в частині виконання відповідачкою обов`язку утримувати дитину, суд застосовує норми права, що містяться в ст.ст. 166, 180-182, 184, 191 СК України та на окремі з яких вірно посилається позивач у поданому позові. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат Враховуючи задоволення позову, з урахуванням п. 14 ч. 2 ст. 3, п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн на користь держави.

Outcome: approved