Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-07 00:00:00

До Дарницького районного суду міста Києва надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого позивач зазначила, що з 29.12.2020 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Дарницьким районним у місті Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №2013. Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відмінність характерів і поглядів на життя, відсутність порозуміння та взаємної згоди між подружжям, на даний час шлюбні стосунки не підтримуються, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до початку розгляду справи по суті надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до початку розгляду справи по суті надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов визнав, проти розрівання шлюбу не заперечує. Фіксування судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації судового процесу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що Дарницьким районним у місті Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис №2013, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 29.12.2020 серії [NUMBER] (а.с. 8). Після одруження, позивач змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 21.07.2021 серії [NUMBER] , виданого Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №1522 (а.с. 7). Спільне життя у сторін не склалося через відмінність характерів і поглядів на життя, відсутність порозуміння та взаємної згоди між подружжям, на даний час шлюбні стосунки не підтримуються, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Клопотання про зміну прізвища від позивача до суду не надходило. Згідно із п.2 ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved