Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

У січні 2024 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Шістнадцята Київська державна нотаріальна контора про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину. Позов обґрунтований наступним. [PERSON] народився [INFO] і є сином [PERSON] , [INFO] . [INFO] батько позивача [PERSON] помер. Спадкоємцями першої черги майна померлого батька є його діти: [PERSON] та [PERSON] . За життя батько склав заповіт на ім`я [PERSON] , що вступив у спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. 08.11.2023 Постановою Київського апеляційного суду від 08.11.2023 визнано за [PERSON] (попереднє прізвище [PERSON] ), місце проживання: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , право на обов`язкову частку у спадщині після смерті батька [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , померлого [INFO] , у розмір частини всього спадкового майна. Позивач звернувся до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за рішенням суду, однак отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії. За викладених обставин позивач просить внести зміни до свідоцтва про право на спадщину, видане [PERSON] Шістнадцятою Київською державною нотаріальною конторою, зазначивши, що спадкоємцями у цьому свідоцтві майна громадянина [PERSON] , який помер [INFO] є його син, [PERSON] -1/4 частка та його син [PERSON] -3/4 частка. 17.01.2024 ухвалою суду звільнено позивача від сплати судового збору. 17.01.2024 ухвалою суду відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження в підготовче судове засідання. Витребувано з Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори завірену копію спадкової справи № 655/2020 після померлого [PERSON] , яку зобов`язано надати до суду у десятиденний строк з часу отримання копії ухвали. 26.02.2024 ухвалою суду, занесену до протоколу судового засіданні, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 11.03.2024 ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, з викладених у позовній заяві підстав. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зважаючи на те, що судом касаційної інстанції не розглянута касаційна скарга на рішення суду у справі № 753/10632/22, відтак розгляд справи № 753/948/24 по суті з ухваленням рішення є передчасним. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про народження серія [NUMBER] [INFO] в м. Києві народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] [PERSON] змінив своє прізвище на [PERSON] . В подальшому, позивач отримав паспорт громадянина України на ім`я [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] [INFO] в м. Києві народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є синами свого батька [PERSON] , який був інвалідом 2 групи загального захворювання довічно, що вбачається з довідки МСЕК серія АВ №066086. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 12 листопада 2020 року Київським міським відділом реєстрації смерті ЦМУ МЮ (м. Київ), актовий запис №19076. За життя [PERSON] склав заповіт на користь відповідача [PERSON] . Заповіт був посвідчений приватним нотаріусом КМНО Синицею Т.В. 15.04.2023 [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстровано в реєстрі № 1-270, спадкова справа № 655/2020. 08.11.2023 Постановою Київського апеляційного суду від 08.11.2023 визнано за [PERSON] (попереднє прізвище [PERSON] ), місце проживання: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , право на обов`язкову частку у спадщині після смерті батька [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , померлого [INFO] , у розмір частини всього спадкового майна. 19.12.2023 Ухвалою Верховного суду у справі відкрито касаційне провадження у справі № 753/10632/22. Витребувано з Дарницького районного суду м. Києва цивільну справу № 753/10632/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - державний нотаріус Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Грушко Ірина Вікторівна, про визнання права на обов`язкову частку у спадковому майні. У задоволенні клопотання [PERSON] та його представника Журавльова Максима Миколайовича про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року відмовлено. Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (стаття 1278 ЦК України). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1280 ЦК України встановлено якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації. Згідно зі статтею 1296 ЦК України спадкоємці як за законом, так і за заповітом мають право звернутись до нотаріуса за видачею їм свідоцтва про право на спадщину. Відомості про видачу свідоцтва про право на спадщину вносяться нотаріусом до Спадкового реєстру (підпункт 2.2.3 пункту 2.2 Положення про Спадковий реєстр, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 липня 2011 року № 1810/5). Порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину передбачено статтею 1300 ЦК України. За згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. Порядок визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину врегульовано статтею 1301 ЦК України, якою передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину передбачено статтею 1300 ЦК України. Так, за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. Отже, застосування цього правила є можливим у випадку, коли після видачі свідоцтв про право на спадщину з`являться інші спадкоємці. У разі настання підстав для внесення змін до свідоцтва про право на спадщину законом не обумовлюється, що зміни до нього повинні вноситись внаслідок визнання попереднього свідоцтва недійсним. У такому випадку нотаріус повинен вилучити у спадкоємців раніше видані свідоцтва та замість них видати нові, з актуальною інформацією. За таких обставин, передбачений статтею 1300 ЦК України порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину є самостійним способом захисту прав спадкоємців. Зважаючи на те, що після видачі відповідачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.04.2023, за позивачем постановою суду 08.11.2023 визнано право власності на частини всього спадкового майна, заявлені вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved