Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

із позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини, до суду звернулася представника позивача [PERSON] - адвокат Лущик Олена Миколаївна. Позов мотивований тим, що незнання про наявність спадкового майна, відсутність факту родинних відносин з померлою, упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, саме це стало причиною і перешкодило своєчасно звернутися до нотаріальної контори. Віднайшовши документи на спадкове майно, звернувшись нещодавно до нотаріуса для роз`яснення порядку спадкування і подачі заяви про прийняття спадщини, аби оформити спадкові права на підставі всіх наявних документів, саме нотаріус у формі усної консультації роз`яснив позивачу порядок спадкування і в цей час позивач дізналася, що порушені її права, тому [PERSON] змушена звернутися до суду за захистом свого особистого права для його відновлення. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач Деснянська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання свого представника не забезпечила, до суду надійшла заява у якій відповідач просить розглядати справу без участі представника селищної ради. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування за допомогою технічних засобів в суді не здійснювалося з підстав неприбуття всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане 16 лютого 2010 року, актовий запис № 08. Після її смерті [INFO] відкрилась спадщина, до складу якої входить належна їй земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЧН № 133482, площею 1,21 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Карпилівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. Померла [PERSON] на день смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою [ADDRESS] , одна, що підтверджується довідкою виконавчого комітету з місця проживання. Для позивача померла [PERSON] є тіткою, рідною сестрою її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Упродовж строку, який наданий законом для прийняття спадщини позивач, не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON] . Це пов`язано з тим, що, одразу після її смерті, після поховання, позивач не знала про наявність спадкового майна померлої, та достовірно не знала про його існування, сам документ віднайшла нещодавно і про нього дізналася випадково, будучи в сільській раді, десь тиждень тому до подання цього позову. З цих причини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не подала вчасно заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Крім перешкоди у реалізації свого права на прийняття спадщини після смерті тітки в зв`язку з обставинами, викладеними вище, суттєвою і важливою є та причина, що позивач [PERSON] на даний час не може довести факту родинних відносин з померлою, оскільки отримала відповідь з Державного архіву про відсутність актового запису про народження батька. Так , з матеріалів справи вбачається, що свідоцтво про народження, видане на ім`я померлої тітки [PERSON] , 1925 року народження наявне, в ньому відомості про батьків зазначено [PERSON] та [PERSON] , а свідоцтво про народження батька позивачки [PERSON] відсутнє, в книгах реєстрації первинних актових записів про народження по Остерському повітовому відділу ЗАГС (у т.ч. с. Карпилівка) Остерського повіту Чернігівської губернії за 1919-1921 роки, що збереглися частково, актового запису про народження [PERSON] не має. Хоча фактично [PERSON] , що помер [INFO] , батько позивачки та [PERSON] , що померла [INFO] є рідними братом та сестрою. Вказаний факт підтверджується довідками з місця проживання, а також по господарськими книгами сільської ради. Отже, суд вважає за можливе встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON] , який помер [INFO] є рідним братом [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина перша ст. 315 ЦПК України містить перелік фактів, які можуть бути встановлені судом. За нормами ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», надалі Постанова, п. 2. передбачає, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Наразі позивач [PERSON] є єдиними спадкоємцями на дану спадщину після смерті тітки [PERSON] , інших спадкоємців не має, спадкоємців які мають право на обов`язкову частку у спадщині не має. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно до Постанови Верховного Суду України від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18, судом у описовій частині визначено мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права: за загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року « Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина 1 ст. 114 ЦПК ), до складу нерухомого майна законом віднесено і земельні ділянки. Наприклад це позови про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і законом, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що підстав у відмові у задоволенні позовних вимог у справі не вбачається, позовні вимоги підтверджуються наявними в справі доказами. За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позов. В судовому засіданні встановлено, що позивач дійсно пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини та враховуючи вимоги ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає за необхідне надати [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини та встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] , актовий запис про смерть № 57, є рідним братом [PERSON] , яка померла [INFO] , актовий запис про смерть № 08.

Outcome: approved