Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-14 00:00:00

07.08.2023 комунальне підприємство\~«Павлоградтеплоенерго» звернулось\~до суду\~з позовом\~до[PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ в якому просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за спожиту теплову енергію з урахуванням індексу інфляції, 3% річних та пені в сумі у сумі 32798,28 грн та витрати на судовий збір в розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що усіма фізичними або юридичними особами, які є власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та станом на 28.10.2021 не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, вважаються укладеними публічні договори приєднання за формою, встановленою Правилами надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №830, з урахуванням змін, внесених постановою КМУ від 08.09.2021 року №1022. Відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення, що надаються за адресою: [ADDRESS] . Однак відповідачі оплату за послуги теплопостачання в повному обсязі Комунальному підприємству «Павлоградтеплоенерго» не проводили. В результаті чого за період з 01.12.2017 по 01.07.2023 утворилась заборгованість перед Комунальним підприємством «Павлоградтеплоенерго» у сумі 23739,09 грн., на яку позивачем нараховані пеня в розмірі 164 грн., 3% річних в розмірі 1221,62 грн., інфляційні витрати в розмірі 7673,57 грн. за період з 04.01.2021 по 03.07.2023. 03.10.2023 ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. 20.10.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача [PERSON] , відповідно до якого відповідач не визнала вимог позивача та вважає їх безпідставними та необґрунтованими, зазначає про відсутність правових підстав для задоволення позову. Вважає, що вона не зобов`язаний сплачувати за послуги позивача, оскільки вона не є власником, наймачем житла, з 28.08.2018 проживає за іншими адресами в м. Дніпро, в підтвердження чого надає акт про не проживання за зазначеною адресою від 09.10.2023 та платіжні інструкції про оплату теплопостачання [PERSON] за адресою в м. Дніпро, договори з позивачем не укладала. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. 20.10.2023 від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позову, в якій остання позовні вимоги визнає повністю, зазначає, що не заперечує проти стягнення з неї суми боргу, надає документи в підтвердження її права власності на квартиру за адресою [ADDRESS] , зазначає, що відповідач [PERSON] не мешкає за адресою [ADDRESS] більше п`яти років, ніякого відношення до боргу не має. У судове засідання представник позивача не з`явився, разом з позовом надав суду заяву згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності, та у разі неявки відповідача провести заочний розгляд справи. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Комунальне підприємство «Павлоградтеплоенерго» надає послуги теплопостачання за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.2 ч.1\~ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з п.5 ч.2\~ст.7 вказаного Закону\~індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч.1\~ст.9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.08.2022 № 2-682, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.08.2022 № 308339291 право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . Матеріалами справи встановлено, що відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання особи № 3791,3790 від 31.08.2023 за адресою [ADDRESS] з 13.02.2006 зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Посилання відповідача [PERSON] на надані акт про не проживання за адресою [ADDRESS] від 09.10.2023 та платіжні інструкції про оплату теплопостачання [PERSON] за адресою в м. Дніпро, не свідчать про те, що відповідач [PERSON] не користувався послугами за адресою [ADDRESS] . Посилання відповідачів на надані акт та платіжні інструкції щодо сплати іншою особою [PERSON] послуг опалення в м. Дніпро, не спростовують того факту, що відповідач [PERSON] місце реєстрації свого проживання не змінювала, що вказує на те, що вона не бажала і не бажає втрачати правовий зв`язок з жилим приміщенням за адресою [ADDRESS] , і вважає себе такою, що має право на проживання у ньому. Частина 3\~ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~передбачає, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Отже, оскільки [PERSON] зареєстрована у житлі за адресою [ADDRESS] вона несе солідарну відповідальність з власником та іншими особами, зареєстрованими за зазначеною адресою. За таких обставин, з відповідачів солідарно підлягає стягненню заборгованість за надані послуги. Згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов`язок оплатити надані послуги з теплопостачання встановлено ст.19 Закону України «Про теплопостачання». Частиною 1 ст. 32 Закону "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Пунктом 35 Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №830, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Відповідно до особового рахунку № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] за період з 01 грудня 2017 року по 01 липня 2023 року виникла заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 23739,09 грн. Відповідачами заяв про застосування наслідків пропуску строку позовної давності відповідно до ст. 256,257 ЦК України не подано, та в заявах по суті справи не зазначено. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідачем [PERSON] подано заяву про визнання позову в повному обсязі. Таким чином на підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що солідарно з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01.12.2017 по 01.07.2023 у розмірі 23739,09 грн. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання. Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Відповідно до п.1 Постанови КМУ «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 № 206, установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Отже починаючи з 24 лютого 2022 року, вказаною постановою КМ України було заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення неустойки (пені), інфляційних втрат та трьох процентів річних на заборгованість зі сплати за житлово-комунальні послуги, що нараховані за період після 24 лютого 2022 року, задоволенню не підлягають у зв`язку з введенням заборони на їх нарахування. Позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних, які нараховані до 24 лютого 2022 року не підлягають задоволенню, оскільки їх нарахування здійснено виходячи з сукупного індексу інфляції за період по 01 липня 2023 року та виходячи з періоду нарахування відсотків по 01 липня 2023 року (дата закінчення періоду нарахування). Отже задоволенню не підлягають позовні вимоги щодо стягнення неустойки (пені), інфляційних втрат та трьох процентів річних, нарахованих на заборгованість. На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial