Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

26 грудня 2023 року представник позивача ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 13344,50 грн, витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн та сплаченого судового збору в розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 17.12.2020 року між Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на автомобіль «MITSUBISHI OUTLANDER» д.н.з. [NUMBER] , оформлений Полісом № 202226334. 17.07.2021 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «MITSUBISHI OUTLANDER» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Mazda CX-5», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень. Згідно постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 28.07.2021, справа № 638/11409/21 дорожньо-транспортна пригода сталась у зв`язку з порушенням відповідачем Правил дорожнього руху, наслідком чого стало встановлення вини відповідача у вчиненні адмністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім того, тією ж постановою, встановлено, що відповідач будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди місце події залишив, чим порушив вимоги п.п.10.1, 2.3Б, 2.10 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП. Потерпілій особі було виплачено 13 344,50 грн. страхового відшкодування. Відповідно до підпункту в) пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Тобто, до ТДВ СК «Альфа-Гарант» у порядку регресу перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 13 344,50 грн. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2023 року вказану справу було передано за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2024 визначено головуючого суддю Юрлагіну Т.В. Ухвалою суду від 22.01.2024 відкрито провадження у справі та призначеного до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до матеріалів позову додав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової кореспонденції за місцем реєстрації, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна поштова кореспонденція, яка була повернута оператором поштового зв`язку у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідачка про причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не подавала. Відзиву на позовну заяву не подано. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за його відсутності та згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 202226334 від 17 грудня 2020 року застраховано цивільно-правову відповідальність власника автомобіля «MITSUBISHI OUTLANDER» д.н.з. [NUMBER] , строк дії договору з 18 грудня 2020 року по 17 грудня 2021 року (а.с. 7). Судом встановлено, що 14 липня 2021 року о 14 год 05 хв у м. Харкові по вул. Клочківській, 117, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlander, державний номерний знак [NUMBER] , рухаючи заднім ходом, не впевнилась в безпечності та скоїла наїзд на припаркований транспортним засобом Mazda CX-5, державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Після чого водій [PERSON] залишила місце дорожньо-транспортної пригоди. Постановою Дзержинськогорайонного суду м. Харкова від 28 липня 2021 року [PERSON] було визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Крім того, [PERSON] , [INFO] , визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. Звільнено [PERSON] , [INFO] , від адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП у зв`язку із малозначністю адміністративного правопорушення, оголосивши усне зауваження. Провадження у справі про притягнення [PERSON] , [INFO] , до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП закрито (а.с. 11). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частиною першою статті 25 Закону України «Про страхування» (в редакції на момент виникнення правовідносин) встановлено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , транспортний «Mazda CX-5», д.н.з. [NUMBER] належить гр. [PERSON] . (а.с.10) 20.08.2021 року [PERSON] звернувся до ТДВ СК«Альфа-Гарант» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування. (а.с. 8-9) 24.09.2021 року ТДВ СК«Альфа-Гарант» складено страховий акт №ЦВ/21/3933 та розрахунок страхового відшкодування до нього, який складає 13 344, 50 грн. Позивачем на підставі страхового акту №ЦВ/21/3933 від 24 вересня 2021 року та розрахунку страхового відшкодування (а.с. 14-15) здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в розмірі 13 444, 50 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 24.09.2021 року № 21047 (а.с. 16). Згідно із ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 36.4 виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. У відповідності до п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Із матеріалів справи убачається, що постановою Дзержинськогорайонного суду м. Харкова від 28 липня 2021 року у справі № 638/11409/21 встановлено, що відповідач, будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, залишила місце події. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, зважаючи на наведені обставини та норми чинного законодавства, до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» виникло право зворотної вимоги до відповідача. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення із відповідача виплаченої суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 13 444, 50 грн. підлягають задоволенню. Частина 1 ст.141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 684,00 грн. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За вимогами, встановленими в ч.ч.1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, в судовому засіданні встановлено, що 14 травня 2019 року між ТДВ «Альфа-Гарант» та Адвокатським Бюро «Грідін і Партнери» було підписано договір про надання правничої допомоги. У відповідності до п. 1.1 за цим Договором Адвокатське Бюро зобов`язується надавати Клієнту професійну правничу допомогу, передбачену цим Договором та/або додатками, додатковими угодами, завданнями-дорученнями до цього Договору, а Клієнт зобов`язується прийняти відповідну правничу допомогу та оплатити її. Крім того, матеріали справи містять копію завдання-доручення до вказаного Договору, у відповідності до якого Адвокатському Бюро було доручено здійснити допустимі дії щодо захисту прав та інтересів Клієнта, зокрема, за справою зі страхувальником [PERSON] . Сума гонорару за цією справою визначена в 5 000,00 грн. Загальну сума гонорару за завданням-дорученням встановлена в 34 000, 00 грн. Дана загальна сума була перерахована Адвокатському Бюро у відповідності до платіжного доручення № ID-186647 від 19.10.2022 р. На підтвердження вищевказаних витрат адвокатом надано копії актів приймання-передачі послуг з детальним описом виконаних робіт, затрат часу на їх вчинення та їх вартості. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про належне підтвердження представником позивача факту оплати професійної правничої допомоги в повному обсязі. Суд також вважає, що витрати, понесені позивачем, є обґрунтованими та співмірними із складністю справи та тим обсягом послуг, що надавалися представником позивача в ході розгляду даної справи. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З урахуванням того, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved