Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

У лютому 2022 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсними, скасування свідоцтв про право власності, скасування реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі та скасування права оренди земельної ділянки, обґрунтувавши позовні вимоги наступним. [INFO] в с. Кумарі Первомайського району Миколаївської області помер батько позивача [PERSON] , про що Виконавчим комітетом Кумарівської сільської ради Миколаївської області було видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , та складено відповідний актовий запис №1. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, що складалося із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,98 га, що розташована на території Кумарівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. 25 грудня 2012 року позивач отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 4,98 га кадастровий номер 4825483800:03:000:0001, що розташована на території Кумарівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області взамін Державного акту на право приватної власності на землю серії Р4 №108165, виданого Первомайською районною державною адміністрацією Миколаївської області 12.04.2002 року [PERSON] . В подальшому, після отримання вказаного свідоцтва, йому необхідно було здійснити державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в установленому законом порядку. Проте, коли позивач звернувся до Державного кадастрового реєстратора відділу №3 управління у Дубенському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області з питанням внесення меж його земельної ділянки до Національної кадастрової системи, то йому було відмовлено у зв`язку з наявністю інших земельних ділянок або їх частин, про що було винесене рішення № РВ-5600979982021 від 23.12.2021 року. Державним реєстратором встановлено, що земельна ділянка, що належить позивачеві перетинається із земельною ділянкою з кадастровим номером 4825483800:03:000:0392 на 39,5557%, що належить [PERSON] , із земельною ділянкою з кадастровим номером 4825483800:03:000:0393 на 39,5097%, що належить [PERSON] та із земельною ділянкою з кадастровим номером 4825483800:03:000:0394 на 20,9336%, що належить [PERSON] . Тобто, ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області за Наказами «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» №№ 638 СГ, 647 СГ та 651 СГ, від 11.09.2015 року передало у власність зазначених вище осіб земельні ділянки, право власності на частини яких повинно було бути зареєстровано за іншою особою, а саме за позивачем. Оскільки, земельні ділянки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані в державному земельному кадастрі та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то Державний реєстратор не має можливості виправити допущені порушення, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду для визнання недійсним та скасування зазначених вище свідоцтв та скасування реєстрацій земельних ділянок у ДЗК. Крім того, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 295282740 вбачається, що 17.05.2016 року державним реєстратором Первомайської районної державної адміністрації Дехтяренко Ю.С. прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, підставою для якої був договір оренди, серія та номер б/н, виданий 01.11.2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких», відповідно до якого [PERSON] передала в оренду ТОВ «Агрофірма Корнацьких» земельну ділянку, площею 2,0000 га, кадастровий номер 4825483800:03:000:0392 для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в межах території Кумарівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Строк дії: 01.11.2022, номер запису про інше речове право: 14613067. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 295285552 вбачається, що 27.05.2016 року державним реєстратором Первомайської районної державної адміністрації Дехтяренко Ю.С. прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, підставою для якої був договір оренди, серія та номер б/н, виданий 01.11.2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких», відповідно до якого [PERSON] передала в оренду ТОВ «Агрофірма Корнацьких» змельну ділянку, площею 2,0000 га, кадастровий номер 4825483800:03:000:0393 для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в межах території Кумарівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Строк дії: договір укладено на 7 років, номер запису про інше речове право: 14790530. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 295288301 вбачається, що 17.05.2016 року державним реєстратором Первомайської районної державної адміністрації Дехтяренко Ю.С. прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, підставою для якої був договір оренди, серія та номер б/н, виданий 31.10.2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких», відповідно до якого [PERSON] передала в оренду ТОВ «Агрофірма Корнацьких» змельну ділянку, площею 2,0000 га, кадастровий номер 4825483800:03:000:0394 для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в межах території Кумарівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Строк дії: 01.11.2022, номер запису про інше речове право: 14618543. Тому, для захисту порушених прав Позивача необхідно також скасувати записи про право оренди зазначених ділянок. Наявність зареєстрованого права оренди в ДРРП є перешкодою для скасування записів в ДРРП та ДЗК щодо земельних ділянок, а тому без скасування записів про інше речове право (право оренди) не можливо виконати рішення суду, у разі задоволення позовних вимог. Так як, скасування запису про право оренди спірних земельних ділянок є похідною вимогою від скасування запису про реєстрацію права власності на земельні ділянки, то ТОВ Агрофірма Корнацьких залучена в якості третьої особи у справі. З підстав, зазначених вище, позивач не має можливості внести відомості про належну йому земельну ділянку до Національної кадастрової системи та зареєструвати право власності на неї у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тому єдиним правовим способом захисту його законних прав та інтересів, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України, є звернення до суду з даним позовом. Позивач та його представники в судове засідання не з`явилися, від представника позивача адвоката Ремського Є.В. надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позов підтримав. Відповідачі та їх представник адвокат Вялова І.М. також в судове засідання не з`явились. Від представника відповідачів надійшла заява, в якій вона зазначила, що на її переконання позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог, а тому в їх задоволенні слід відмовити. Також від представника надійшла заява про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, оскільки позивач отримав свідоцтво про право на спадщину ще 05.12.2012 року, а тому мав можливість дізнатися про порушення свого права ще тоді, а тому встановлений ЦК України трирічний загальний строк позовної давності сплив ще у 2015-2016 роках. З огляду на вказане представник просила відмовити у задоволенні позову і з підстав пропуску строку позовної давності. Від представника третьої особи ТОВ «Агрофірма Корнацьких» надійшла заява з проханням слухати справу у відсутність представника цієї юридичної особи. Заяв по суті позову від третьої особи не надходило. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. Викладені у позові обставини повністю підтверджуються матеріалами справи. [INFO] в с. Кумарі Первомайського району Миколаївської області помер батько позивача [PERSON] , який за життя отримав у власність земельну ділянку, площею 4,98 га, що розташована на території Кумарівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі розпорядження Первомайської Райдержадміністрації від 20.03.2002 року № 77-р (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р4 № 108165). 25 грудня 2012 року позивач отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку. 15.12.2021 року позивач звернувся до Державного кадастрового реєстратора відділу № 3 управління у Дубенському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області з питанням внесення меж його земельної ділянки до Національної кадастрової системи, але йому було відмовлено у зв`язку із розташуванням інших земельних ділянок або їх частин, про що було винесене рішення № РВ-5600979982021 від 23.12.2021 року. Було встановлено, що земельна ділянка, що належить позивачеві, кадастровий номер 4825483800:03:000:0001, перетинається із земельною ділянкою з кадастровим номером 4825483800:03:000:0392 на 39,5557%, що належить [PERSON] , із земельною ділянкою з кадастровим номером 4825483800:03:000:0393 на 39,5097%, що належить [PERSON] та із земельною ділянкою з кадастровим номером 4825483800:03:000:0394 на 20,9336%, що належить [PERSON] . Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області за Наказами «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» №№ 638 СГ, 647 СГ та 651 СГ, від 11.09.2015 року передало у власність зазначених вище осіб земельні ділянки, право власності на частини яких повинно було бути зареєстровано за іншою особою, а саме за позивачем. У 2016 році, відповідачі, особи за якими було зареєстровано право власності на вказані вище ділянки, що частково перетинаються з ділянкою позивача, передали свої ділянки в оренду ТОВ «Агрофірма Корнацьких». Так, відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 78 ЗК України право власності на землю це право володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою. Власник земельної ділянки, землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на земельну ділянку навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою як передбачено ч. 2 ст. 152 ЗК України. Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю; власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків ч. 1, ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України. Право власності на землю відповідно до ч. 2 ст. 78 ЗК України набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Ч. 2 ст. 152 ЗК України зазначає, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Зі змісту ст. 125 ЗК України вбачається, що право власності на земельну ділянку виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст. 126 ч. 1 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджатися своїм майном. Відповідно до ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується, власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. З огляду на наведене, суд вважає, що вимоги позивача цілком правомірні. При цьому твердження представника відповідачів про пропуск позивачем строку позовної давності не відповідає дійсності, так як об`єктивно підтвердження дата, коли позивач міг дізнатися про порушення своїх прав, це 23.12.2021 року, коли позивач отримав відмову державного реєстратора у реєстрації земельної ділянки, а тому на переконання суду позивачем при зверненні до суду з цим позовом не було пропущено строк позовної давності. Отже слід задовольнити позов у повному обсязі визнати недійсними та скасувати свідоцтва про право власності на земельні ділянки відповідачів, скасувати реєстрації цих земельних ділянок в Державному земельному кадастрі та скасувати право оренди цих земельних ділянок. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, слід стягнути з відповідачів в рівних частках.

Outcome: approved