Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

07.02.2024 року [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить постановити рішення, яким визначити місце проживання їх малолітньої дитини, а саме: сина [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що у сторін, які у шлюбі не перебували, народилась одна дитина: син [PERSON] , [INFO] .. Сімейне життя в них не склалось, будь-які стосунки припинені, вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. На підставі вищезазначеного позивач просить визначити місце проживання сина з батьком. На даний час син проживає разом з позивачем і перебувають на його повному утриманні, оскільки відповідачка постійно перебуває на заробітках закодоном. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися однак надали письмову заяву в якій позовні вимоги підтримали та просили постановити рішення яким встановити місце проживання сина з батьком. В судове засідання відповідачка не з`явилася, однак надала письмову заяву в якій просила слухати справу у її відсутності та не заперечувала стосовно задоволення позову. Третя особа до суду не з`явилась, однак надала суду письмову заяву в якій просила слухати справу у відсутності її представника та при винесенні рішення врахувати її висновок щодо визначення місця проживання дитини. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і захищає права, свободи та інтереси осіб у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою склалися сімейні правовідносини щодо визначення місця проживання дитини, які врегульовані Сімейним кодексом України. Під час судового слідства встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 17.03.2023 року №299/900/23 (а.с.19). Згідно вимог ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітніх дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Зі слів сторін справи, що підтверджується документально, син знаходяться за місцем проживання батька [PERSON] (а.с.21, 23, 24), на повному утриманні якого і перебуває. Як вбачається із висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області №31 від 11.03.2024 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] . Аналізуючи вищенаведені обставини та враховуючи вимоги норм сімейного законодавства, Конвенції про права дитини ратифіковану 27.02.1991 р., стать дитини, належні умови проживання за місцем проживання батька, що сприяють розвитку і належному вихованню сина, суд вважає доцільним визначення місця проживання вищезазначеної дитини з батьком та на його повному утриманні, що повністю відповідає його інтересам. Судові витрати в справі покласти на відповідача, оскільки рішення ухвалено на користь позивача. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved