Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-14 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що 17 квітня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідачем укладено кредитний договір № 267774076, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 5 000 грн строком на 30 днів з процентною ставкою 128,80 % від суми кредиту. Додатковою угодою від 02 травня 2020 року збільшено суму кредиту на 400 грн. Додатковою угодою від 14 травня 2020 року збільшено суму кредиту на 1 300 грн. Додатковою угодою від 15 травня 2020 року збільшено суму кредиту на 3 300 грн. Додатковою угодою від 17 травня 2020 року погоджено, що з 17 травня 2020 року позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 1,60 % в день від суми кредиту. Додатковою угодою від 14 червня 2020 року погоджено, що з 16 червня 2020 року позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 1,28 % в вдень від суми кредиту. Додатковою угодою від 15 липня 2020 року сторонами погоджено, що з 15 липня 2020 року позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 0,80 % в вдень від суми кредиту. 31 грудня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду до Договору факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 267774076 від 17 квітня 2020 року. В свою чергу, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 267774076 від 17 квітня 2020 року на підставі укладеного між позивачем та ТОВ «Таліон Плюс» Договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 267774076 від 17 квітня 2020 року загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору за період з 21 жовтня 2022 року по 30 листопада 2023 року становить у розмірі 25 901,92 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9 998,81 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 15 903,11 грн. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 05 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 17 квітня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідачем укладено кредитний договір № 267774076, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 5 000 грн строком на 30 днів з процентною ставкою 128,80 % від суми кредиту (а.с. 6-7, 14). Додатковою угодою від 02 травня 2020 року сторонами збільшено суму кредиту на 400 грн (а.с. 11, 14 зв.). Додатковою угодою від 14 травня 2020 року сторонами збільшено суму кредиту на 1 300 грн (а.с. 12, 15). Додатковою угодою від 15 травня 2020 року сторонами збільшено суму кредиту на 3 300 грн (а.с. 13, 15 зв.). Додатковою угодою від 17 травня 2020 року сторонами погоджено, що з 17 травня 2020 року позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 1,60 % в день від суми кредиту (а.с. 8). Додатковою угодою від 14 червня 2020 року сторонами погоджено, що з 16 червня 2020 року позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 1,28 % в вдень від суми кредиту (а.с. 9). Додатковою угодою від 15 липня 2020 року сторонами погоджено, що з 15 липня 2020 року позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 0,80 % в вдень від суми кредиту (а.с. 10). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 267774076 від 17 квітня 2020 року загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору за період з 21 жовтня 2022 року по 30 листопада 2023 року становить у розмірі 25 901,92 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9 998,81 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 15 903,11 грн (а.с. 22). Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 9 998,81 грн. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як убачається з досліджених доказів умови договорів позичальником належним чином не виконані, в передбачені договором строки кредити не погашені. Будь-яких доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання нею умов кредитного договору. 31 грудня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду до Договору факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 267774076 від 17 квітня 2020 року (а.с. 16-18). В свою чергу, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 267774076 від 17 квітня 2020 року на підставі укладеного між позивачем та ТОВ «Таліон Плюс» Договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року (а.с. 19-20, 21). Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 514 ЦКУкраїни до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Оскільки передача прав вимоги до боржника відбулася за кредитним договором № 267774076 від 17 квітня 2020 року суд доходить висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту повністю. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача відсотки за користування кредитом у розмірі 15 903,11 грн. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до умов кредитного договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний та сплатити проценти. Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2684 грн 00 коп, відповідно до Закону України "Про судовий збір", який відповідно до вимог ст. 133, 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved