Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

В Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу звернулася [PERSON] . В обґрунтування позову зазначає, що з 05 березня 2004 року вони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Річецькою сільською радою Корецького району Рівненської області (актовий запис № 2). Вказує, що від даного шлюбу сторони мають спільних дітей : доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які на даний час досягли повноліття. Зазначає, що вони втратили один до одного почуття любові, взаєморозуміння, мають різні погляди на подружнє життя. Вважає, що шлюб між сторонами існує формально, так як вони разом як сім`я не проживають протягом останнього року, фактичних шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, між ними відсутні будь-які формальні ознаки, які характеризують сім`ю. Вона неодноразово намагалася налагодити з відповідачем подружнє життя, однак поведінка відповідача зводила нанівець всі її спроби та прикладені зусилля. Вважає, що між ними відсутні будь-які почуття, вони не змогли побудувати сімейні відносини на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Подальший зміст підтримувати сімейні відносини вважає недоцільним. Вказала, що вона неодноразово намагалася розірвати шлюб в позасудовому порядку, однак відповідач проігнорував дану пропозицію, що й спонукало її звернутися до суду з вищевказаним позовом. Просила позов задовольнити та вирішити питання судових витрат. Ухвалою суду від 30.01.2024 року відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 05 березня 2004 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Річецькою сільською радою Корецького району Рівненської області (актовий запис № 2), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05.03.2004 року. Під час шлюбу у сторін народилися діти : донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.06.2004 року, та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.06.2004 року. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Аналогічне положення містить ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] втратили почуття любові один до одного, на даний час шлюб фактично припинено, оскільки як сім`я вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спроби відновити шлюбні відносини сторони не роблять. Таким чином, шлюб існує формально, а тому вбачаються підстави для його розірвання в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що сім`я фактично розпалася, оскільки сторони спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, подружніх стосунків не підтримують, що свідчить про формальне існування шлюбу, а відтак суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально. На даний час фактично шлюб припинено і подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Окрім того, суд бере до уваги, що позов про розірвання шлюбу було подано до суду 23.01.2024 року, сторони з клопотанням про надання строку на примирення до суду не звертались, у зв`язку з цим суд приходить до висновку про те, що у позивачки та відповідача було достатньо часу для прийняття виваженого рішення про необхідність розірвання шлюбу. При вирішенні питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211,20 грн., які було сплачено позивачкою при зверненні до суду із вказаним позовом. На підставі викладеного та

Outcome: approved