Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

У січні 2024 року [PERSON] , в особі представника адвоката Темненко В.О., звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «К9», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Лариса Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрій Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову вказує, що в листопаді 2023 року позивачка дізналась про наявність стосовно неї декількох виконавчих проваджень щодо примусового стягнення грошових коштів. 11 січня 2024 року представник позивачки отримала засобами електронного зв`язку постанову про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER], відкритого на підставі виконавчого напису від 24 листопада 2021 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М., який зареєстровано в реєстрі за № 2373 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «К9» заборгованості в розмірі 32850,00грн. Вважає, що виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, оскільки винесений на підставі кредитного договору, який нотаріального не посвідчений, без необхідної перевірки та встановлення безспірності боргу та жодного документу, який би свідчив про наявність заборгованості позивачки перед відповідачем; позивачкою не було отримано письмового повідомлення про факт вчинення виконавчого напису нотаріусом. Просить визнати виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 2373 від 24 листопада 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною щодо звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «К9» заборгованості за кредитним договором № 1620433 від 26 лютого 2021 року, таким, що не підлягає виконанню, стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «К9» судовий збір у розмірі 1211,20 грн. та витрати за надання правової допомоги у розмірі 8000,00 грн. Позивачка, представник позивачки в судове засідання не з`явились. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «К9» в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подавав. Треті особи в судове засідання не з`явилися, письмових пояснень з приводу позовної заяви не надали. Виходячи з наведеного, відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку. 15 жовтня 2021 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище- « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). У судовому засіданні встановлено, що 24.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі № 2373, про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором 1620433 від 26.02.2021, укладеним з ТОВ «Лінеура Україна», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 1-01102021 від 12.10.2021 є ТОВ «Фінансова компанія «К9», суми заборгованості в розмірі 32850,00 грн. На підставі вказаного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Якименком А.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № [NUMBER] від 22.12.2021 з виконання виконавчого напису № 2373, виданого 24.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. на користь ТОВ «Фінансова компанія «К9» заборгованості у розмірі 32850,00 грн. Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місце знаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Аналіз підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій дає підстави дійти висновку про те, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, пункт 2 Переліку №1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів. Відповідачем до суду не надано нотаріально посвідченого договору, на підставі якого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. 24.11.2021 видано виконавчий напис № 2373. На момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотеко держателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідачем не надано доказів, які б свідчили про наявність заборгованості позивачки перед ТОВ «Фінансова компанія «К9» у розмірі 32850,00 грн., відсутній договір про відступлення права вимоги за кредитним договором 1620433 від 26.02.2021, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] , який зазначений у виконавчому написі. Матеріали справи не містять відомостей про те, що, будь-які претензії чи заяви, а також вимоги про наявність заборгованості та погашення боргу від ТОВ «Фінансова компанія «К9» чи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. направлялися позивачці та нею отримувалися. Отже, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. В частині стягнення судових витрат, суд зазначає наступне. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції № 6F9S-6971-BQZE від 26.01.2024, позивачкою при подачі позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн. Таким чином, з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «К9»» на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею та документально підтверджений судовий збір в сумі 1211,20 грн. Крім того, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Частина 6 ст.137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правової допомоги №1 від 03.01.2024; додаткова угоди №1 до договору про надання правової допомоги №1 від 03 січня 2024; ордер на надання правничої (правової) допомоги від 03.01.2024; акт прийому-передачі виконаних робіт за договором №1 про надання правових послуг від 03.01.2024 та додаткової угоди від 03.01.2024; квитанція до прибуткового касового ордера №2 від 03.01.2024 про оплату [PERSON] послуг адвоката у розмірі 8000,00 грн. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що від відповідача в порядку ч.6 ст. 137 ЦПК України, не надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, та/або їх необґрунтованості, які підлягають розподілу між сторонами, також характер справи, її значення для позивачки, обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, та приходить до висновку, що понесені позивачкою витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги слід покласти на відповідача у розмірі 8000,00 гривень. Таким, чином, відповідно до 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судові витрати у загальному розмірі 9211,20 грн., які складаються з судового збору у розмірі 1211,20 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

Outcome: approved