Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

05 січня 2024 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом в якому просить визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 70,2 кв.м, житловою площею 43,5 кв.м, допоміжною площею 26,7 кв.м. з усіма належними йому надвірними будівлями та господарськими спорудами. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власницею вищевказаного житлового будинку, який в результаті артилерійського обстрілу було зруйновано та втрачено правовстановлюючій документ на будинок, відтак позивач не може оформити право власності на будинок, з причини відсутності належних правовстановлюючих документів. Отже, оскільки у встановленому законом порядку позивачка не може оформити свої права через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Відзив на позов не поданий. На судове засідання позивач не з`явилася надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. На судове засідання представник відповідача, не з`явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення поклався на розсуд суду. Дослідивши надані суду письмові докази, а також проаналізувавши наведені позивачем доводи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] , є власницею житлового будинку [ADDRESS] - 1/1 на підставі Договору купівлі-продажу від 03.06.1993 року посвідченого Великоолександрівською державною нотаріальною контрою за р. номером 807, що підтверджується довідкою КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради № 294 від 11.09.2023 року, а також записом на першій сторінці Домової книги по буд. [ADDRESS] . Так 03.06.1993 року позивач придбала житловий будинок з належними господарськими будівлями і спорудами, що знаходився в [ADDRESS] у громадянина [PERSON] , що діяв по дорученню виданому від 19.05.1993 року за № 80 від імені колгоспу «Перше травня». За вказаний будинок позивач сплатила 2823 карбованця, які колгосп одержав до підписання договору. У відповідності до статті 227 ЦК УРСР договір був зареєстрований у Великоолександрівському Інвентарбюро (БТІ). Вказана організація довідкою № 294 підтверджує факт набуття права власності на будинок. Ставши власницею будинку, позивач отримала Будинкову книгу. Порядок ведення будинкових книг був запроваджений Інструкцією про порядок прописки, реєстрації та виписки громадян, затвердженої наказом МВС СРСР від 09.10.1975 № 261. Інструкцією передбачалося, що прописка та виписка на житлову площу, що належить громадянам на праві власності, провадиться за будинковими книгами, встановленого зразка. У Розділі І якої зазначаються відомості про осіб, відповідальних за ведення книги та приписку у будинку. Так з поданого запису вбачається, що позивач набула право на проведення даних дій на підставі Договору купівлі-продажу від 03.06.1993 року. Запис посвідчений печаткою Великоолександрівської селищної ради. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В результаті артилерійського обстрілу військовими підрозділами російської федерації смт Велика Олександрівка Херсонської області в період часу з 25.04.2022 по 30.04.2022 вказаний будинок було пошкоджено, що засвідчено Витягом з ЄРДР. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Наразі позивач має лише копію Договору купівлі-продажу від 03.06.1993 року посвідченого Великоолександрівською державною нотаріальною контрою за р. номером 807. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач зверталася до Великоолександрівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу дубліката вищезазначеного договору купівлі-продажу, однак нотаріус відмовила у вчиненні зазначеної нотаріальної дії, посилаючись на те, що справи Великоолександрівської державної нотаріальної контори по 2000 рік включно були передані на зберігання до Херсонського обласного архіву, що наразі не здійснює свої повноваження. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У зв`язку із втратою правовстановлюючого документа на будинок позивач позбавлена можливості вільно набувати прав, пов`язаних з майном, зокрема зареєструвати право власності на цей будинок у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, що почав дяіти з 2013 року та у подальшому отримати компенсацію за пошкодження будинку. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач позбавлена можливості вирішити питання по відновленню правовстановлюючого документа в позасудовому порядку, у той час як житловий будинок з будівлями і спорудами був придбаний на законних підставах, нікому іншому не проданий, не передарований, заборони на відчуження (арешти) зазначеного об`єкту нерухомості відсутні, зазначений об`єкт нерухомості не перебуває в іпотеці. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Як роз`яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає статя 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Таким чином, системний аналіз наведених положень закону та наданих судами вищих інстанцій роз`яснень дозволяє дійти висновку, що право особи, яка володіє нерухомим майном, втім не може підтвердити своє право власності на нього перед третіми особами, може бути захищене шляхом визнання за нею такого права в судовому порядку. Аналізуючи фактичні обставини справи, а також положення діючого на момент набуття позивачем права на спірний будинок, суд дійшов висновку про належність на праві власності позивачу вказаного житлового будинку, оскільки його було набуто у встановленому законом порядку та не вбачається підстав для припинення такого права на момент розгляду справи. Підставою звернення позивача до суду є неможливість доведення перед компетентним органом, в даному випадку Великоолександрівською селищною військовою адміністрацією Бериславського району Херсонської області, свого права власності на вказаний будинок з метою отримання грошової компенсації за його пошкодження внаслідок військової агресії росії в квітні 2022 року. Зважаючи на такі обставини, а також позицію представника відповідача, який при вирішенні спору поклався на розсуд суду, слід констатувати не визнання вказаною адміністрацією права власності позивача на вказаний будинок. Такі висновки суду також ґрунтуються на положеннях статті 2 Закону України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України», відповідно до якої отримувачами компенсації за пошкоджені/знищені об`єкти нерухомого майна є власники пошкоджених/знищених об`єктів нерухомого майна. Порядком надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації, з використанням електронної публічної послуги "є Відновлення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 квітня 2023 р. № 381, передбачено, що для отримання компенсації необхідно переконатися, що пошкоджений об`єкт внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно або у разі відсутності такого запису провести його реєстрацію. Таким чином, зважаючи на те, що суд встановив належність спірного нерухомого майна на праві власності позивачці, але таке її право не визнається відповідачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання права власності за позивачкою в судовому порядку, а отже позов підлягає задоволенню. Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивача, який на законних підставах володіє належним йому нерухомими майном, проте не може це право підвередити перед третіми особами, а отже реалізувати свої пов`язані із цим похідні права, так і відповідача, який не визнаючи права позивача на вказане майно діяв відповідно до чинного законодавства. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було невизнане неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до його компетенції, відповідачем позовні вимоги не заперечувалися з приводу підстав та предмету позову. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved