Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

[PERSON] (далі також - [PERSON] , позивач) звернулася до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідач), [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідач), третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є опікуном [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Виконавчого комітету Канівської міської ради від 05.07.2023 № 168. 09.12.2016 син позивача - [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, від якого у них народилися спільні діти: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Від попереднього шлюбу [PERSON] мала сина [PERSON] , [INFO] . Батьком [PERSON] є відповідач по справі - [PERSON] . Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 01.10.2021 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14.12.2021 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/6 частини усіх її доходів на кожну дитину. Заочним рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06.02.2023, [PERSON] позбавлена батьківських права стосовно її малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] . Наразі неповнолітні діти проживають з позивачем, перебувають на її утриманні, оскільки їх батько [PERSON] мобілізований до лав ЗСУ. [PERSON] на початку листопада 2020 року залишила сім`ю та своїх малолітніх дітей і зникла. Позивач у справі з народження дітей піклується про них, займається їх вихованням та навчанням, лікуванням. При цьому мати - відповідач у справі, ніякої зацікавленості в житті дітей не виявляє, матеріально дітей не забезпечує. Мати дітей протягом тривалого часу злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо утримання та виховання свого сина. Те ж саме стосується і відповідача [PERSON] , якого позивач взагалі ніколи не бачила. Батько дитини [PERSON] ніколи участі у вихованні свого сина не брав, не цікавився його станом здоров`я, матеріально не утримував. Відповідачі жодних спроб на відновлення відносин зі своєю дитиною не зробили та самоусунулися від його виховання та утримання. Відповідачі не піклуються про фізичний та духовний розвиток своєї дитини, не забезпечують її необхідним навчанням, медичний доглядом, вихованням та матеріальним забезпеченням, що в сукупності позивач розцінює як ухилення від виконання батьківських обов`язків. З огляду на вказані обставини, позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відносно їх сина - [PERSON] , [INFO] ; просить суд зобов`язати Орган опіки та піклування виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області надати суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно їх сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15.09.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 18.10.2023, задоволено клопотання позивача про витребування доказів, зобов`язано третю особу у справі - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області надати суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно їх сина [PERSON] , [INFO] (а.с.48-49). 18.10.2023 підготовче судове засідання у справі відкладено до 23.11.2023, у зв`язку з неявкою в підготовче засідання відповідачів. 19.10.2023 до суду надійшов висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Канівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] (а.с.59-60). Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23.11.2023 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 22.12.2023 (а.с.70-71). 22.12.2023 відкладено судове засідання до 01.02.2024 у зв`язку з першою неявкою відповідачів по справі (а.с.81). 01.02.2024 відкладено судове засідання та позивачем надано до суду свідоцтво про смерть [PERSON] . Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11.03.2024 провадження у справі в частині пред`явлених вимог до [PERSON] , яка померла [INFO] - закрито. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву про проведення судового засідання у її відсутність, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] підтримує, просить позовні вимоги задовольнити. Представник позивача [PERSON] - адвокат Васянович В.В. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином, у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади України. Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Канівської міської ради в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала щодо задоволення позовних вимог [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, встановив наступне. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Конвенцією ООН про права дитини встановлено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 березня 2012 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в с. В. Стинава, Стрийського району, Львівської області, його матір`ю є - « [PERSON] », батьком - « [PERSON] » (а.с.14). Рішення виконавчого комітету Канівської міської ради № 167 від 05.07.2023, [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини позбавленої батьківського піклування, контроль за виконанням рішення покладено на заступника міського голови та службу у справах дітей (а.с.10). Рішенням виконавчого комітету Канівської міської ради № 168 від 05.07.2023 встановлено опіку та призначено [PERSON] , [INFO] , опікуном над дитиною, позбавленою батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , надавши їй право вирішувати всі питання, що стосуються захисту прав та інтересів дитини згідно з чинним законодавством (а.с.11). Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 74 від 24.05.2023, виданої старостою села Пекарі Канівської міської ради вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] (проживає без реєстрації), [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (проживає без реєстрації) (а.с.16). З довідки старости села Пекарі Канівської міської ради № 72 від 24.05.2023 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає в [ADDRESS] з квітня 2016 року по даний час. Спочатку проживав за адресою [ADDRESS] , з 12 червня 2019 року в [ADDRESS] (а.с.17). Відповідно до довідки № 88 від 22.05.2023, виданої Комунальним закладом «Хмільнянський ліцей Канівської міської ради Черкаської області», [PERSON] , [INFO] , навчається у 5 класі Комунального закладу «Хмільнянський ліцей Канівської міської ради» з 26 листопада 2018 року по теперішній час (а.с.18). Згідно з довідкою № 89 від 22.05.2023, виданої Комунальним закладом «Хмільнянський ліцей Канівської міської ради Черкаської області», [PERSON] , вітчиму [PERSON] , [INFO] , учня 5-го класу даного закладу вбачається, що за період навчання у закладі з 26 листопада 2018 року по теперішній час рідні батьки дитини [PERSON] та [PERSON] жодного разу не відвідали освітній заклад, не спілкувалися із класним керівником, адміністрацією закладу, не цікавились здоров`ям, самопочуттям та успіхами свого сина ні в очному, ні в телефонному режимі. Утриманням та вихованням [PERSON] займається [PERSON] та його батьки (а.с.21). [PERSON] проходить військову службу у військовій частині з 10.11.2020, що підтверджується довідкою військової частини Міністерства оборони України (а.с.13). Відповідно до довідки - характеристики, виданої директором навчального закладу на [PERSON] , 2012 року народження, учня 5-го класу КЗ «Хмільнянський ліцей Канівської міської ради Черкаської області», за період навчання в освітньому закладі [PERSON] зарекомендував себе з позитивної сторони, проте постійно потребує уваги та схвалення зі сторони дорослих, відчувається брак материнського піклування та турботи (а.с.19). Відповідно до довідки - характеристики, виданої директором навчального закладу на [PERSON] , учня 3-го класу КЗ «Хмільнянський ліцей Канівської міської ради Черкаської області», за період навчання в освітньому закладі [PERSON] зарекомендував себе з позитивної сторони, проте поведінка учня нестійка, ситуативна. Емоційно вразливий. У спілкуванні з однокласниками може використовувати нецензурну лексику. Без поважної причини занять у закладі не пропускає. До ліцею приходить охайним, чисто одягненим. Бабуся цікавиться життям дитини: відвідує батьківські збори, співпрацює з учителем в телефонному режимі, забезпечила дитину всім шкільним приладдям, яке потрібно для навчання (а.с.20). Згідно довідки КНП «Канівський центр первинної медико санітарної допомоги» № 1486 від 21.10.2022, виданої [PERSON] , [INFO] , про те що вона з`являється як супроводжуюча особа на прийом до лікаря з дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.30). Відповідно до довідки КНП «Канівський центр первинної медико санітарної допомоги» № 1481 від 20.10.2022, виданої [PERSON] , 1956 р.н., про те що вона неодноразово зверталась до фельдшера в [ADDRESS] по питаннях лікування, профілактики захворювань її онуків: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.31). Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено статтею 7 СК України, згідно з положеннями якої, жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 цієї Конвенції, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Наведеними нормами закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися, зокрема, при вирішенні питань про місце проживання дитини у випадку, коли її батьки проживають окремо; про тимчасове розлучення з одним із батьків у зв`язку з необхідністю виїхати за межі країни, у якій визначено місце проживання дитини, з іншим із батьків з метою отримання освіти, лікування, оздоровлення та з інших причин, обумовлених необхідністю забезпечити дитині повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень ЄСПЛ, у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР. Згідно з ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Сімейний кодекс України детально регулює питання застосування такого засобу захисту дитини, її прав та інтересів від посягань з боку її власних батьків, як позбавлення батьківських прав. Так згідно з ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. З огляду на зміст норми закону, зокрема п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли мати (батько) не просто не виконує свої обов`язки по вихованню дитини, а й ухиляється від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов`язків, передбачених ст. 150 СК України. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення дітей до батьків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла 18 років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення від виконання обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних, інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм маралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як вбачається з матеріалів справи, Виконавчим комітетом Канівської міської ради від 16.10.2023 за № 01-01-23/2200 надано висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до сина [PERSON] , [INFO] (а.с.60). Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт оскарження заявником заяви про позбавлення батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року). Верховний Суд у постанові від 24.10.2018 по справі № 761/2855/17 також вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Під час розгляду даної справи судом встановлено, що [PERSON] жодних спроб на відновлення відносин зі своїм сином не робив та самоусунувся від його виховання та утримання. Будь-яких доказів, які могли б спростувати вказані вище обставини відповідачем до суду надано не було, факти створення будь-ким перепон у спілкуванні відповідача зі своїм сином судом не встановлені та відповідачем про такі не повідомлені, відповідач до органів опіки та піклування з подібними заявами про створення йому перешкод у спілкуванні зі своєю дитиною не звертався. В судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток свого сина [PERSON] , [INFO] , не забезпечує його необхідним навчанням, медичним доглядом, вихованням та матеріальним забезпеченням, що в сукупності суд розцінює як ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а надані по справі докази вказують на свідоме небажання відповідача належним чином виконувати батьківські обов`язки, піклуватись про дитину та займатись його вихованням. Свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини. Оцінюючи зібрані у справі докази, враховуючи вказані обставини, з метою захисту законних прав та дотримання інтересів малолітньої дитини, забезпечення умов для його належного утримання, виховання та повноцінного розвитку, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області про позбавлення батьківських прав підлягає до задоволення. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн., що підтверджується квитанцією № 9397-9188-7907-1544 від 11.09.2023. Таким чином, оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі - 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved