Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на дочку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 24.03.2021 року. За період спільного проживання у подружжя народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 20.04.2022 року у справі №523/22457/21 вирішено стягувати зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дочку [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн., щомісячно, починаючи з 06.12.2021 року до досягнення дитиною повноліття. Зважаючи на те, що вона несе інші витрати, пов`язані з фізичним, духовним та моральним розвитком дочки, а також те, що відповідач є працездатного віку, просить збільшити присуджений з відповідача розмір аліментів на дочку до 6000 грн. на дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення останньою повноліття. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 10.05.2023 року відкрито загальне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17.10.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від представника позивача адвоката Берегового В.В. надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримав та просив розгляд справи проводити без його участі та участі позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, які повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, оцінивши досліджені докази в сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, зважаючи на наступне. Судом встановлено, що дійсно [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 24.03.2021 року із відповідача було вирішено стягувати аліменти на утримання доньки в розмірі 3500 грн., щомісячно, починаючи з 06.12.2021 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень ст.180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Частиною 3 статті 181\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч.1 ст.182\~вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з положеннями ч.1 ст.192\~Сімейного кодексу\~України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Пунктом 23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до\~ст.192 СК\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувач аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Необхідність збільшення розміру стягуваних аліментів позивач мотивує тим, що визначений до сплати попереднім рішенням суду розмір аліментів необхідно збільшити, оскільки позивач несе інші витрати пов`язані з фізичним, духовним та моральним розвитком дочки, а тому вважає, що відповідач, будучи особою працездатного віку, повинен сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, вказані обставини лише самі по собі не можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При цьому стаття 192\~СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отож, свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину при наявності вищенаведених обставин. Законом України\~від 03.07.2018\~за №\~2475-VIII частину першу статті 71\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Вказаний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2019 у справі №632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.03.2020 у справі № 682/3112/18 (провадження № 14-580цс19). Відповідно до частин 1, 5, 6 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки стороною позивача не доведено та не надано належних та допустимих доказів, що після ухвалення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів змінився матеріальний або сімейний стан платника (покращився) або одержувача аліментів (погіршився), виникли інші обставини, що відіграють суттєве значення в житті сторін чи їх дитини, і що є підставою для збільшення розміру аліментів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для такого збільшення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed