Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

Позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] . Стверджує, що після смерті її баби вона спадщину прийняла, оформила свої спадкові права на земельні ділянки, однак, спадкодавець за життя не оформив свідоцтво про право власності на будинковолодіння. З цієї підстави приватним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне майно. Позивач в судове засідання не з`явилась. Подала заяву, якою позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якїй позов визнав та просив розглянути справу без його участі. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне. [PERSON] ,\~ [INFO] \~померла [INFO] \~в с.\~Перегінка Хмельницького\~(колишнього\~Ярмолинецького)\~району у\~віці 81\~рік,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~смерть [NUMBER] \~від 22.09.2022\~р.. Позивач [PERSON] є її онучкою, та спадкоємцем за заповітом, що підтверджується спадковою справою №166/2022 від 01.10.2022 р., Позивач прийняла спадщину та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки кадастровий номер 6825886400:03:007:0015 площею 0,3098 га та 6825886400:03:007:0014 площею 0,25 га, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 29.08.2023 р., витягами з Державного реєстру речових прав №344478000, №344477150 від 29.08.2023 р.. З матеріалів справи вбачається, що за життя, а саме 25.08.1989 р. [PERSON] придбала глиновалькований будинок, що знаходився за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі продажу будинку від 25.08.1989 р., реєстраційним посвідченням. У 1990 році вказаний вище будинок було знесено, та побудовано нове домоволодіння. Згідно із технічним паспортом виготовленим 24.05.2023 р., будинковолодіння 1991 року побудови, за адресою [ADDRESS] ,\~на даний\~час складається\~з житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 72,0 кв.м., прибудови літ. «а», сараю літ. «Б, Г», літньої кухні літ. «В», огорожі літ. «1-2». Зазначене будинковолодіння знаходиться за адресою розташування успадкованої позивачем земельної ділянки кадастровий номер 6825886400:03:007:0015 площею 0,25 га із категорією землі житлової та громадської забудови. За життя спадкождавець не оформила правовстановлюючі документи на цей будинок. Позивач зверталась до нотаріуса за оформленням спадкових прав щодо будинковолодіння за адресою [ADDRESS] , однак, листом приватного нотаріуса від 05.07.2023 р. №173/02-14 їй було відмовлено у зв`язку із тим, що зареєстрований глиновалькований будинок було знесено, а право власності на новий шлакобетонний будинок не було зареєстровано. Ст. 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. У відповідності до технічного паспорту, складеного 24.05.2023 р., житловий будинок був збудований у 1991 р.. Тобто, відповідно до технічного паспорту, спірне майно було побудоване до 01.07.2004 р.. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 р. і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 р. №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. №7/5. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 р. "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01.07.2004 р. "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Докази належності спірного будинку будь-якій іншій особі суду не надані. Крім того, відповідач - Розсошанська сільська рада листом від 04.03.2024 р. позов визнав, а згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, позов слід задовольнити. Згідно із ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved