Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

Позивач просить суд виключити відомості про нього, як батька дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з актових записів про народження дітей, складених Пилиповицькою сільською радою Радомишльського району Житомирської області 06 квітня 2009 року за №2 та №3; припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання вказаних дітей за рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 27.11.2012 та на підставі виконавчого листа №2/620/795, виданого 27.11.2012; відкликати вказаний виконавчий лист; звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, яка нараховувалась на підставі вищезгаданого виконавчого листа; звільнити його від сплати заборгованості по виконавчому збору та основній винагороді виконавця, які нараховувались на підставі наведеного виконавчого листа; стягнути з відповідачки на його користь судові витрати в сумі 17448 грн. Свій позов обґрунтовує тим, що сторони перебували у шлюбі, однак рішенням Радомишльського районного суду від 04.07.2013 шлюб між сторонами розірвано. В період вказаного шлюбу відповідач народила двійнят, у зв`язку із чим позивача було записано батьком цих дітей. Однак, враховуючи те, що висновком експертизи встановлена відсутність кровного споріднення між дітьми та позивачем, останній оспорює своє батьківство, обов`язок зі сплати аліментів на утримання дітей та заборгованість зі сплати цих аліментів. Ухвалою судді від 10.05.2023 справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав з тих же підстав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила суду, що позивач дійсно не є батьком дітей [PERSON] та [PERSON] , а також зазначила, що у позивача існує заборгованість зі сплати аліментів на утримання цих дітей. Окрім того, відповідач суму судових витрати визначених позивачем не заперечувала, однак вказала, що сплачувати їх не буде. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, тому суд розглянув справу без їх участі, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно наявних в матеріалах справи копій свідоцтв про народження сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 10, 11). \~ \~ \~ \~Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 27.11.2012, ухваленого у справі №2-260-795-12 з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання вказаних вище дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 13 листопада 2012 року до досягнення повноліття дітей (а.с. 12). \~ \~ \~ \~Довідкою Андрушівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області №5267 від 27.03.2023 підтверджується те, що на виконанні у цьому відділі перебуває виконавчий лист Радомишльського районного суду від 07.12.2012, виданого з метою виконання вказаного рішення суду про стягнення аліментів (а.с. 35). \~ \~ \~ \~Згідно висновку генотипоскопічного експертного дослідження №37185 від 23.02.2023, наданого ТОВ «МАМА ПАПА», біологічне батьківство позивача відносно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, виключається. Ймовірність батьківства складає 0% (а.с. 13-34). \~ \~ \~ \~Аналогічні відомості містяться у висновку судово-медичного експерта-імунолога Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз №103-164-2023 від 30.10.2023, який було надано на виконання ухвали суду від 29.06.2023 (а.с. 79-80, 91-94). \~ \~ \~ \~Таким чином, судом встановлено, що позивач не є біологічним батьком неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] . Статтею 136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 встановлено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Враховуючи викладене вище, зокрема встановивши відсутність кровного споріднення позивача відносно неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , суд дійшов висновку, що позовні вимоги про оспорювання батьківства і виключення відомостей про позивача, як про батька дітей, підлягають задоволенню. Виходячи із змісту ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття мають батьки. Оскільки суд дійшов висновку про відсутність кровного споріднення і виключення з актового запису про народження відомостей про позивача як про батька неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , суд вважає, що позивач втратив обов`язок з утримання цих дітей. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. У відповідності до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року в справі №477/1165/20, наслідком ухвалення судом рішення про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про позивача як батька дитини є, зокрема, відсутність у позивача від самого початку існування спірних правовідносин обов`язку утримання дитини, адже за змістом положень статті 180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки. Аліментний обов`язок позивача був заснований на факті батьківства, а виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що позивач не є біологічним батьком дитини, підтверджує, що позивач не є (і, відповідно, ніколи не був) батьком дитини. Отже, виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення в розумінні 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилась за період, коли він був записаний батьком дитини. З огляду на викладене, ураховуючи те, що [PERSON] не є біологічним батьком неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , проте існує обов`язкове до виконання нескасоване судове рішення, яким з позивача на теперішній час стягуються аліменти на користь відповідача на утримання дітей, суд робить висновок про те, що позовні вимоги в частині припинення стягнення з позивача аліментів підлягають задоволенню, як і вимога про звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилась за період, коли він був записаний батьком дитини, а також від сплати від виконавчого збору і винагороди державного виконавця. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з огляду на результат вирішенні спору, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача понесені ним судові витрати, які складаються з суми судового збору та витрат пов`язаних з залученням експерта в загальному розмірі 17447,20 грн. (а.с. 6 а, 36). На підставі викладеного,

Outcome: approved