Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

Представник Житлово-будівельного кооперативу «Жовтневий-14» звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачів на користь Житлово-будівельного кооперативу «Жовтневий-14» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 17131,94\~гривень, та судові витрати. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] . Відповідно, співвласники одночасно є співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Житлово-експлуатаційною організацією цього будинку є Житлово-будівельний кооператив «Жовтневий-14» як управитель, який здійснює утримання та обслуговування зазначеного багатоквартирного будинку. Відповідно до протоколів № 14 від 30.01.2019 та № 10 від 20.01.2021 загальних зборів членів Житлово-будівельного кооперативу «Жовтневий-14», були затверджені тарифи на управління будинком (утримання будинку та придомової території) в розмірі 5,02 грн. та 7,00 грн. за 1 кв.м. відповідно. Заборгованість відповідачів за період з грудня 2021 по липень 2023 по сплаті витрат на управління багатоквартирним будинком, вивезення твердих побутових відходів, водопостачання і водовідведення за адресою: [ADDRESS] складає 17131,94 грн. Враховуючи наявну заборгованість, Житлово-будівельний кооператив «Жовтневий-14»\~вимушений звернутися до суду за захистом свої прав. Представник Житлово-будівельного кооперативу «Жовтневий-14» про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, заперечень щодо заочного розгляду справи не подавав. [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, відзив на позовну заяву не подавали. Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У зв`язку з тим, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, та відповідачами не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити, зважаючи на наступне. Встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 342056929 від 08.08.2023 року (а.с. 27-29). Багатоквартирний будинок [ADDRESS] перебуває в обслуговуванні Житлово-будівельного кооперативу «Жовтневий-14». Житлово-будівельний кооператив «Жовтневий-14» створений та діє у відповідності до Закону України «Про житлово-комунальні-послуги», чинного законодавства та Статуту. Відповідно до п. 1.1 Статуту ЖБК «Жовтневий - 14», створений для обслуговування, ремонту, реконструкції житлового будинку та утримання прибудинкової території за рахунок внесків членів ЖБК і за рахунок інших доходів, передбачених законодавством. ЖБК знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21). Протоколами № 14 від 30.01.2019 та № 10 від 20.01.2021 загальних зборів членів Житлово-будівельного кооперативу «Жовтневий-14», затверджені тарифи на управління будинком (утримання будинку та придомової території) в розмірі 5,02 грн. та 7,00 грн. за 1 кв.м. відповідно (а.с. 25-26). Відповідно до наданого розрахунку, заборгованість відповідачів власників квартири [ADDRESS] , за період грудень 2021 року липень 2023 року по сплаті витрат на управління багатоквартирним будинком, вивезення твердих побутових відходів, водопостачання і водовідведення складає 17131,94 грн. (а.с. 23). Згідно\~ст. 319 Цивільного кодексу України\~визначено, що власність зобов`язує. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 Цивільного кодексу України). Згідно із ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 360 ЦК України\~передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; Пунктом 1 ст. 5 Закону України «Про споживо-комунальні послуги» передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1)житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється ї виконавцем), утримання ліфтів тощо. Також відповідно до ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 19 цього ж Закону\~встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. За змістом статей 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні-послуги» та п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків (далі - Правил) затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572\~(в редакції постанови Кабінету Міністрів №5 від 14 січня 2009 року, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 1 частини 1\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно законодавства та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений у пункті 5 частини 3\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 137 Житлового кодексу\~УРСР, Житлово-будівельний кооператив діє на основі статуту, прийнятого відповідно до Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу загальними зборами громадян, які вступають до організовуваного кооперативу, і зареєстрованого в установленому порядку. Відповідно до ст.\~156,\~162 Житлового кодексу\~УРСР, власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951 цс 15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово- комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 20 цього Закону\~споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року у справі №642/2858/16). Таким чином, відповідачі, як споживачі та власники квартири [ADDRESS] , повинні сплачувати кошти за отриманні ними послуги, проте не виконують своїх обов`язків у зв`язку з чим у них утворилася заборгованість. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідачем не надано відповідних доказів на спростовування факту надання їм, відповідних послуг ЖБК «Жовтневий-14», або ж надання послуг іншою особою, а також надання таких послуг неналежним чином. Також відповідачами не було надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг, а також розрахунку наявної заборгованості та доказів на погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань з оплати наданих послуг. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачів заявленої позивачем заборгованості. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно зі ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджується, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Крім того, 15.08.2023 року позивач та адвокат Ларіонов С.Б. уклали договір про надання професійної правничої (правової) допомоги розмір якої склав 5000,00 грн. Таким чином, враховуючи процент задоволення позовних вимог з відповідачів на користь позивача належить сягнути судовий збір у розмірі 2684,00 грн., та витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 5000,00 грн., по 2561,33 грн. з кожного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved