Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-07 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] через представника звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки с.Смідин Старовижівського району Волинської області, громадянки України, яка померла [INFO] у місті Астрахань Астраханської області, Російська Федерація. В обґрунтування заяви адвокат Шеремета В.М. вказує, що бабуся заявника [PERSON] (матір батька заявника), проживала та була зареєстрована в м.Ковелі Волинської області, проте періодично виїжджала до РФ до родичів, де [INFO] померла. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яку заявник [PERSON] , як онук померлої [PERSON] , має намір успадкувати за правом представлення, оскільки його батько (син [PERSON] ) помер [INFO] , тобто раніше своєї матері. Через відсутність оригіналу свідоцтва про смерть нотаріусом відмовлено у відкритті спадкової справи. У заявника наявна лише копія цього документа, отримана від рідних за допомогою соціальної мережі. Заявник також позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть в органах реєстрації актів цивільного стану на території України. Ураховуючи наведене, просив встановити факт смерті спадкодавця в судовому порядку. Ухвалою суду від 21.02.2024 суд визначив розглядати справу в порядку окремого провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, представник заявника -адвокат Шеремета В.М. подала до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без її участі та без участі заявника, заяву підтримала, просить задовольнити . Представник заінтересованої особи - Ковельського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився. Неявка учасників провадження не перешкоджають судовому розгляду заяви по суті; у зв`язку із їх неявкою фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється (статті 247, 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер батько заявника [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 09.12.2019). Родинні відносини між заявником та [PERSON] , як між сином та батьком, підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.10.1997. Батько заявника [PERSON] був сином [PERSON] , [INFO] , від першого шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 23.01.1971, де матір`ю вказана [PERSON] ; витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00043569323, №00043569780, № 00043570413 від 13.02.2024, з яких вбачається, що [PERSON] 11.01.1985 одружилася і взяла собі прізвище чоловіка « [PERSON] », а [INFO] [PERSON] одружилася і взяла собі прізвище чоловіка « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] померла на території Російської Федерації, а саме в м.Астрахань Астраханської області, про що зазначено у копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданому 08.09.2023 спеціалізованим відділом служби записів актів громадянського стану Астраханської області Російської Федерації. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із квартири [ADDRESS] . Заявник [PERSON] є спадкоємцем після смерті бабусі [PERSON] за правом представлення відповідно до частини третьої статті 1266 ЦК та має право на спадкування частки спадщини, що належала б його батькові [PERSON] , якби він був живий на час відкриття спадщини після смерті матері [PERSON] . Заявник звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак у нотаріуса відсутня можливість вчиняти будь-які дії, оскільки відсутнє підтвердження факту смерті спадкодавця належним чином. Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 23.01.2024 відмовлено у видачі повторного свідоцтва про смерть [PERSON] , у зв`язку із припиненням дії Конвенції про правову допомогу і правовідносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та розірванням дипломатичних відносин між РФ та Україною. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов такого висновку. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України ). Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з роз`яснень, викладених у п.1постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. За матеріалами справи встановлення факту смерті [PERSON] необхідне заявнику для державної реєстрації смерті його бабусі та в подальшому оформлення спадкових прав після її смерті. Відповідно до статті 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» у редакції від 23.12.2022 року, спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України. Відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» та п.1.3-1.5 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, шляхом витребовування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо смерть громадянина була зареєстрована на території іншої держави, нотаріусу подається відповідний документ, виданий компетентними органами іноземної держави, який є дійсним на території України за умови його легалізації, якщо інше не передбачено законом, міжнародними договорами України. Враховуючи, що заявник [PERSON] є спадкоємцем після смерті бабусі [PERSON] за правом представлення та має право на спадкування частки спадщини, що належала б його батькові [PERSON] , якби він був живий на час відкриття спадщини після смерті матері [PERSON] , тому заявником обґрунтовано підставу звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті, яка настала на території іноземної держави. Щодо встановлення даного юридичного факту, суд зазначає таке. Згідно з частиною третьої статті 49 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) державній реєстрації підлягає зокрема смерть особи. У разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану, орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до частин першої, третьої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , яка померла [INFO] на території Російської Федерації, заявник зазначає, що отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся в момент перебування бабусі в країні, яка наразі є територією країни-агресора, а інші документи, що можуть бути прийнятими відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті - відсутні. Згідно з пунктом 14 глави 1 розділу ІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, зі змінами, у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться будь яким органом державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника. Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до пунктів 4, 7 глави 1 розділу ІІ вищевказаних Правил, у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України; державна реєстрація повинна проводитись в іншому органі державної реєстрації актів цивільного стану; з проханням про державну реєстрацію звернулась недієздатна особа або особа, яка немає необхідних для цього повноважень. Документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Заявник, на підтвердження смерті [PERSON] , яка померла [INFO] на території Російської Федерації, надав копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 08.09.2023 спеціалізованим відділом служби ЗАГС Астраханської області Російської Федерації. Таким чином факт смерті вже зареєстрований іноземним органом реєстрації. Відповідно до статті 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» у редакції від 23.12.2022 року, документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. На час дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, статтею 13 даної Конвенції було передбачено, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за встановленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Крім того, документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних сторін доказовою силою офіційних документів. 23.12.2022 набрав чинності Закон України від 01.12.2022 №2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993». Цим Законом передбачено зупинення у відносинах з Російською Федерацією дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України 22.01.1993 та Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28.03.1997 та вихід України з Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997. Так, дія Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997 зупинена з 23.12.2022 року. Свідоцтво про смерть [PERSON] видане в РФ після повномасштабного вторгнення. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що [PERSON] є громадянкою України і померла на території країни-агресора, після її смерті заявник не може отримати свідоцтво про смерть відповідного зразку, а належна у його копія свідоцтва про смерть видана на території Російської Федерації не може бути використана заявником для реєстрації смерті на території України, з метою захисту його законних прав та інтересів, суд доходить висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті [PERSON] , який знайшов підтвердження в суді. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах держаної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Outcome: approved