Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-14 00:00:00

\~ \~ \~ Позивач\~звернувся до\~суду із\~даним позовом,\~в його\~обґрунтування посилаючись\~на те,\~що він\~є власником земельної ділянки, площею 0,1 га кадастровий номером 1210100000:01:661:0112 яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі рішення Дніпровської міської ради від 25.07.2018 № 268/34 «Про передачу земельної ділянки у районі [ADDRESS] у власність гр. [PERSON] про що 18.08.2018р. внесений запис в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності під номером 27614196. Поряд із вказаною земельною ділянкою позивача мешкають: у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на території сусідньої земельної ділянки з кадастровим номером: 1210100000:01:661:0084 (комунальна власність): - гр. [PERSON] , яка є власницею 2/6 частин вказаного житлового будинку, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.01.2023 року та є фактичним користувачем земельної ділянки з кадастровим номером: 1210100000:01:661:0084 відповідач № 1; - гр. [PERSON] , який є чоловіком гр. [PERSON] ,батьком гр. [PERSON] та фактичним користувачем земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:01:661:0084 відповідач № 2; -гр. [PERSON] , яка є власницею 1/6 частини вказаного житлового будинку, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.01.2023 року та є фактичним користувачем земельної ділянки з кадастровим номером: 1210100000:01:661:0084 відповідач № 3; у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на території сусідньої земельної ділянки без кадастрового номеру: - гр. [PERSON] , яка є власницею вказаного житлового будинку, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.01.2023 року та є та є фактичним користувачем сусідньої земельної ділянки без кадастрового номеру відповідач № 4; - гр. [PERSON] , який є сином гр. [PERSON] , якому належить автомобільний вантажний причіп, що підтверджується висновком ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 08.02.2023, словами його матері [PERSON] на засіданнях комісії з питань розгляду земельних спорів та додержання правил добросусідства адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, що підтверджується висновком за результатами розгляду земельного спору від 10.05.2023 відповідач № 5; у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на території сусідньої земельної ділянки з кадастровим номером: 1210100000:01:661:0115 (комунальна власність): -гр. [PERSON] , яка є власницею вказаного житлового будинку, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.01.2023 року та є фактичним є користувачем земельної ділянки з кадастровим номером: 1210100000:01:661:0115 відповідач № 6. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, він намагався в позасудовому порядку вирішити з відповідачами питання приведення до порядку стану земельної ділянки та надати йому доступ до неї шляхом знесення огорожі та прибирання з неї речей, зокрема неодноразово подавав оголошення до місцевої газети «Наше місто», які були опубліковані у номерах 42 від 17.11.2022 р., 4 від 26.01.2023 р. та 9 від 02.03.2023 р. з проханням звільнити ділянку від парканів, причепу та відходів деревини; отримав рекомендації комісії з питань розгляду земельних спорів та додержання правил добросусідства для відповідачів забезпечити позивачу безперешкодний доступ до земельної ділянки, звільнити від межових споруд земельну ділянку та прибрати автомобільний вантажний причеп. Втім, відповідачі не виконали ані прохання позивача, ані рекомендації комісії з питань розгляду земельних спорів та додержання правил добросусідства адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради. Предмет позову становить вимога зобов`язати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] забезпечити йому безперешкодний доступ та звільнити від межових споруд земельну ділянку кадастровий номер 1210100000:01:661:0112 яка належить йому на праві власності; зобов`язати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] привести у попередній стан земельну ділянку кадастровий номер 1210100000:01:661:0112, яка належить йому на праві власності шляхом вивезення сміття (гілок дерев та дощок), демонтажу двох теплиць, викорчовування рослинності та про зобов`язання [PERSON] прибрати з земельної ділянки кадастровий номер1210100000:01:661:0112 що належить на праві власності [PERSON] автомобільний вантажний причіп.(а.с. 1-39). Представник позивача позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити. Відповідачі не скористалися правом брати участь у судовому засіданні 15.03.2024 р. Третя особа, не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, у клопотанні просила про розгляд справи у відсутності її представника. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 767-80 ЦПК України, позивач набув у власність земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер якої 1210100000:01:661:0112, розташовану у [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку,господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), про що є запис 27614196 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.08.2018р. (а.с. 16-21). Позивач наголошує на порушенні його права власності, оскільки на належній йому земельній ділянці знаходиться майно відповідачів: речі, автомобільний вантажний причеп, встановлені теплиці та огорожі, які не належать позивачу і наявність яких створює перешкоди для нього у користуванні його земельною ділянкою на свій розсуд. Відповідно до акту комісії з питань розгляду земельних спорів та додержання правил добросусідства від 06.01.2023 р., в присутності [PERSON] , власника земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:01:661:0112 у районі [ADDRESS] , встановлено, що земельна ділянка, яка знаходиться у власності [PERSON] , не огороджена, межові знаки земельної ділянки в натурі (на місцевості) відсутні. На автомобільній ділянці розміщений автомобільний вантажний причіп, сміття та гілки, також розміщені залізні стовпчики (а.с. 14). Згідно висновку комісії з питань розгляду земельних спорів та додержання правил добросусідства адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпропетровської міської ради, який затверджений наказом адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпропетровської міської ради №88 від 12.05.2023 р. «Про затвердження висновку комісії з питань розгляду земельних спорів та додержання правил добросусідства», відповідачам було рекомендовано забезпечити позивачу [PERSON] безперешкодний доступ до земельної ділянки, звільнити від межових споруд земельну ділянку та прибрати автомобільний вантажний причеп. (а.с. 10-13). Відповідно до зазначеного висновку, протягом значного часу власники (землекористувачі) домоволодіння за адресою: [ADDRESS] гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; [PERSON] , яка є власником (землекористувачем) домоволодіння за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , [PERSON] , які є власниками (землекористувачами) домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , всупереч нормам, встановленим для суміжних землекористувачів та правил добросусідства, порушують межі наданої йому у власність земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:01:661:0112, що виражено у використанні частини земельної ділянки за власними потребами; розміщенні огорож; розміщенні сміття (гілок дерев тощо) та автомобільного вантажного причепу; використання частини земельної ділянки під садівництво та городництво. Для підтвердження викладених у заяві фактів 06.01.2023 р. здійснено комісійний виїзд на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , (кадастровий номер 1210100000:01:661:0112). Проведенням візуального обстеження та фотофіксації встановлено, що земельна ділянка яка знаходиться у власності [PERSON] , не огороджена, межові знаки земельної ділянки в натурі (на місцевості) відсутні. На земельній ділянці розміщений автомобільний вантажний причіп, сміття та гілки, також розміщені залізні стовпчики. Власники домоволодіння за адресою: \~ \~ \~ \~ [ADDRESS] гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.01.2023 року не надали документи, що підтверджують право власності/користування земельною ділянкою. -гр. [PERSON] є власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка площею 1361 кв. м. по фактичному користуванню. Рішення РВК АНД від 14.12.2004 № 367/7 про акт прийомки житл. буд. А-1, житл. пл. 38,2 км.м., заг.пл. 58.3 кв.м., що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.01.2023 року. Інші документи, що підтверджують право власності на земельну ділянку гр. [PERSON] не надавались. -гр. [PERSON] з 2019 року є власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.01.2023 року. Документи, що підтверджують право власності на земельну ділянку не надавались. Під час розгляду питання комісією встановлено, що автомобільний вантажний причеп без номерних знаків, який розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером 1210100000:01:661:0112 за адресою: [ADDRESS] (власник земельної ділянки [PERSON] ), належить [PERSON] , що підтверджується висновком ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 08.02.2023 року та словами матері [PERSON] [PERSON] . Рішення органу місцевого самоврядування відповідачами не виконано; відповідачі не зверталися до суду із позовом про визнання незаконним та скасування висновку узгоджувальної комісії з питань вирішення земельних спорів. Позивач наголошує на порушенні його права власності з боку відповідачів за обставин, зазначених у позовній заяві. Процесуальні дії у справі: -ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2023 р. відкрито провадження по справі; -ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2023 р. зупинено провадження у цивільній справі \~до\~припинення перебування\~ [PERSON] \~у складі утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції; -постановою Дніпровського апеляційного суду від 11.01.2024 р. ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2023 р. про зупинення провадження у цивільній справі скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції; -ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.02.2024 р. в задоволенні клопотання про зупинення провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Адміністрація Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою\~ до \~припинення перебування\~ [PERSON] \~у складі утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції відмовлено; -ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.02.2024 р. закрито підготовче провадження, призначена справа до судового розгляду по суті на 15.03.2024 р. о 14.10 год. Правовідносини між учасниками справи виникли із захисту права власності позивача на земельну ділянку. Дослідив докази в межах заявлених суду вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. Складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано. Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які\~ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Загальний перелік способів захисту цивільного права та інтересів визначено у статті 16 ЦК України. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право (частина друга статті 16 ЦК України). Частиною першою статті 50 Конституції України визначено, що кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Згідно з положеннями частини четвертої статті 41 Конституції України та частини п`ятої статті 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше (частина перша статті 104 ЗК України). Частиною першою статті 91 ЗК України, зокрема, передбачено, що власники земельних ділянок зобов`язані: забезпечувати використання їх за цільовим призначенням; додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; своєчасно сплачувати земельний податок; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; підвищувати родючість\~ґрунтів та\~зберігати інші\~корисні властивості\~землі;\~ своєчасно\~надавати відповідним\~органам виконавчої\~влади та\~органам місцевого\~самоврядування дані\~про стан\~і використання\~земель та\~інших природних\~ресурсів у\~порядку,\~встановленому законом;\~ дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем; за свій рахунок привести земельну ділянку у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком здійснення такої зміни не власником земельної ділянки, коли приведення у попередній стан здійснюється за рахунок особи, яка незаконно змінила рельєф. Власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив) (частини перша та друга статті 103 ЗК України). Інститут земельних відносин добросусідства є нормативно встановленими обмеженнями щодо здійснення прав на землю (включаючи право власності), які мають на меті забезпечити захист інтересів власників (землекористувачів) сусідніх володінь від можливих порушень при використанні земельних ділянок. Основна мета цих правил полягає в сприянні і забезпеченні такому використанню земельних ділянок, при якому власникам сусідніх земельних ділянок і землекористувачам заподіюється менша кількість незручностей. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Згідно зі статтею 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Як встановлено судом, протягом значного часу власники (землекористувачі) домоволодіння за адресою: [ADDRESS] гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; [PERSON] , яка є власником (землекористувачем) домоволодіння за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , [PERSON] , які є власниками (землекористувачами) домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , всупереч нормам встановленим для суміжних землекористувачів та правил добросусідства, порушують межі наданої йому у власність земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:01:661:0112, що виражено у використанні частини земельної ділянки за власними потребами; розміщенні огорож; розміщенні сміття (гілок дерев тощо) та автомобільного вантажного причепу; використання частини земельної ділянки під садівництво та городництво. Виходячи з вищенаведеного, вочевидь порушення прав позивача з боку відповідачів, які підлягають захисту у спосіб, визначений позивачем при зверненні до суду. Щодо розподілу судових витрат. Як встановлено судом, позивач має пільги щодо сплати судового збору (п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»). Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.\~ Таким чином, судові витрати (судовий збір) підлягає компенсуванню за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.\~

Outcome: approved