Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказано, що спільне життя не склалося з причини розбіжності характерів та поглядів на сімейне життя, сторони втратили взаєморозуміння між собою. Шлюбні відносини фактично припинені між сторонами. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.12.2023 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання. В судове засідання учасники справи не з`явилися, через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач у своїй заяві позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 07.09.2013 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №78. Прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] . Сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 18.08.2017 року, актовий запис №77. Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно ст. 109 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, позивач не бажає примиритися і строк для примирення йому не потрібен. У відповідності до ч. 1\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, що визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно частин 1, 4\~ст. 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд звертає увагу на те, що відповідач у своїй заяві позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп.

Outcome: approved