Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що був зареєстрований 22 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №558. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що з часом їх шлюбні відносини з відповідачем почали погіршуватись, з квітня 2022 року вони не підтримують жодних зв`язків, проживають окремо, не ведуть спільного господарства та мають різні бюджети. Також посилається на відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Враховуючи вищевикладене, наголошує, що збереження шлюбу та примирення є неможливим. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 28 грудня 2023 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін та призначено судове засідання. В судове засідання, призначене на 14 березня 2024 року о 09 годині 30 хвилин, сторони не прибули. Позивачка [PERSON] надіслала на адресу суду заяву, відповідно до змісту якої розгляд справи просить провести без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направлялися на адресу відповідача за зареєстрованим місцем його проживання, у відповідності до приписів ЦПК України. Про дату, час та місце проведення судового розгляду відповідач повідомлявся у встановленому законом порядку засобами поштового зв`язку та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Згідно з ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неодноразову неявку відповідача в судове засідання, відсутність відзиву на позов, а також відсутність заперечень з боку позивачки щодо ухвалення заочного рішення, суд вирішив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 22 квітня 2015 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, про що складено відповідний актовий запис №558. Від подружнього життя сторони по справі мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Статтею 51 Конституції України проголошено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи встановлено, що позивачка [PERSON] бажає розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] . Враховуючи,\~що збереження\~шлюбу суперечить\~інтересам позивачки [PERSON] , яка бажає його припинити, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 073,60 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved