Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

Позивач ТОВ «Діджи Фінанс» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором та просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за Кредитним договором №101846453 від 17.07.2021 року у розмірі 64\~312,50 грн., з яких 15 000,00 грн. - тіло кредиту, 47\~812,50 грн. - проценти за користування кредитом, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі сплати судового збору 2\~147,20 грн. та витрати на правову допомогу 6\~000,00 грн., мотивуючи позовні вимоги тим, що позивач на підставі Договору факторингу №10Т від 13.10.2021 року укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» є новим кредитором за Кредитним договором №101846453 від 17.07.2021 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] , за яким у [PERSON] виникла заборгованість. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05.01.2024 року було відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача про дату та час засідання повідомлявся належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності. Відповідачка про дату та час судового засідання повідомлялась належним чином, відзив, заяви та клопотання до суду не направила. Представник третьої особи про дату та час засідання повідомлявся належним чином, заяв та клопотань до суду не направив. Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір від 17.07.2021 року №101846453, за умовами якого останній видано кредит у сумі 15\~000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 30001774 від 17.07.2021 року. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 01.08.2021 року. Згідно п. 1.1. вказаного договору, Кредитодавець зобов`язався на умовах та у строк вказаного договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у визначеному договором розмірі, а Позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений договором термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки-терміни, визначені договором. Кредит надано з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Підписанням зазначеного договору Позичальник підтвердив, що він ознайомлений з повною інформацією Щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відповідно до положень ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання - є його порушенням. Крім того, позицією Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року №444/9519/12 в якій суд прийшов до висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Статтею 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачем в позовній заяві зазначено, що вони набули право грошової вимоги за Кредитним договором №101846453 від 17.07.2021 року внаслідок переходу права від ТОВ «Мілоан» уклавши Договір факторингу № 10Т від 13.10.2021 року, на підтвердження чого надано копію вказаного договору а також витяг з додатку № 1 до вказаного договору реєстру прав вимоги. Відповідно до витягу з додатку №1 до договору відступлення прав вимоги 10Т від 13.10.2021 року, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 64\~312,50 грн., з яких: 15\~000,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 47\~812,50 грн. сума заборгованості за відсотками. Відповідно до положень ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Отже, виходячи з наведеного, відповідач звернувся до ТОВ «Мілоан» з метою отримання банківських послуг у вигляді отримання кредиту, у зв`язку з чим підписав кредитний договір №101846453 від 17.07.2021 року, який був підписаний відповідачем її електронним цифровим підписом, право грошової вимоги за яким набуло ТОВ «Діджи Фінанс» внаслідок укладання вищезгаданого договору факторингу, відповідач, в свою чергу отримала кредит та кредитні кошти і взяла на себе зобов`язання повернути їх, але свої зобов`язання не виконала та допустила заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 64\~312,50 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №101846453 за період з 13.10.2021 року по 22.12.2023 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача ТОВ «Діджи Фінанс» до\~ [PERSON] \~за Кредитним Договором №101846453 від 17.07.2021 року підлягають задоволенню. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі частини першої\~статті 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов ТОВ «Діджи Фінанс» задоволено в повному обсязі, то відшкодуванню підлягають сума судового збору у розмірі 2\~147,20 грн. та також витрати на правову допомогу у розмірі 6 000,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved