Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

29 січня 2024 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач мотивує вимоги тим, що причиною розпаду сім`ї є різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довір`я, у зв`язку з чим, сторони проживають окремо, не спілкуються, а відтак збереження сім`ї і подальше спільне проживання є неможливим. За результатами автоматизованого розподілу справа передана для розгляду судді Чернявській Л.М. Ухвалою суду від 30 січня 2024 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи. 15 лютого 2024 року від Відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності, позов просила задовольнити. В судове засідання 12 березня 2024 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Позивач в позовній заяві просив розглядати справу за відсутності. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що громадянин України [PERSON] та громадянка України [PERSON] зареєстрували шлюб 05 березня 2005 року, про що свідчить актовий запис №113, зареєстрований Саксаганський відділ реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (серія [NUMBER] ). Відповідач після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не просила після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з матеріалів справи у сторін є спільні діти, а саме [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] . В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач причиною розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довір`я, у зв`язку з чим, сторони проживають окремо, не спілкуються, а відтак збереження сім`ї і подальше спільне проживання є неможливим. Сторони надали згоду на розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved