Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

Представник заявника [PERSON] - адвокат Щербан М.Я., звернувся до суду з заявою, в якій просить видати обмежувальний припис строком на 6 (шість) місяців стосовно брата заявниці [PERSON] , та визначити наступні тимчасові обмеження його прав: - заборонити перебувати у місці спільного проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] з постраждалою особою [PERSON] , [INFO] ; - заборонити наближатися менше 200 метрів до місця проживання (перебування), місця роботи, інших місць частого відвідування постраждалої особи [PERSON] , [INFO] ; - заборонити контактувати та вести телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що [PERSON] , її сестра [PERSON] та мама [PERSON] на протязі тривалого часу потерпають від домашнього насильства з боку брата [PERSON] , який вчиняє неодноразові дії психічного характеру, під час чого ображає їх нецензурними словами, залякує та погрожує фізичною розправою, при цьому завдає шкоду їх фізичному та психічному здоров`ю, внаслідок чого неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за\~статтею 173-2 КУпАП\~за вчинення домашнього насильства. Таким чином, [PERSON] є особою, яка зазнала домашнього насильства. Просить забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного домашнього насильства щодо [PERSON] шляхом застосування обмежувального припису до її брата [PERSON] . В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник адвокат Щербан М.Я. заяву підтримали, просить її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення заяви про видачу обмежувального припису не заперечував, однак просив визначити строк його дії у 3 місяці. Відповідно до приписів ч.ч. 1,2\~ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] протягом 2023 2024 років неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП щодо своєї сестри - [PERSON] , із якою він спільно проживає в одному будинку та квартирі, зокрема: - згідно постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 04.10.2023 року (справа № 452/3951/23) - [PERSON] повторно протягом року вчинив домашнє насильство відносно своєї сестри [PERSON] , у зв`язку з чим, його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. - згідно постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 01.11.2023 року (справа № 452/4392/23) - [PERSON] повторно протягом року вчинив домашнє насильство стосовно своєї сестри [PERSON] , у зв`язку з чим його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. - згідно постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області (справа № 452/4260/23) від 03.11.2023 року - [PERSON] повторно вчинив домашнє насильство стосовно своєї мами [PERSON] , у зв`язку з чим його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. - згідно постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 06.02.2024 року (справа № 452/409/24) - [PERSON] повторно вчинив домашнє насильство стосовно своєї сестри [PERSON] , у зв`язку з чим його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та з урахуванням існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи 16.01.2024 року поліцейським було винесено терміновий заборонний припис серії АА №338863 стосовно кривдника [PERSON] , яким його зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено входити та перебувати в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Цей припис діяв до 23 год. 00 хв. 20.01.2024 року. Розділом IV глави 13\~ Цивільного\~процесуального кодексу\~України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст.\~350-2\~ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Як зазначено у положеннях ч. 1 ст. 1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру Відповідно до п.2 ч. 1\~ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 травня 2022 року у справі № 569/11507/21 (провадження № 61-3103св22) зазначено, що, враховуючи положення\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених\~КУпАП\~та\~КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частинами 2, 3, 4 ст.\~26\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» встановлено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6\~ЦПК України передбачено, що у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Верховний Суд сформував правову позицію, що видача обмежувального припису є обов`язковою в разі доказово обґрунтованого постійного використання у безпосередньому спілкуванні або переписці з колишнім чоловіком/дружиною та дітьми погроз, у тому числі фізичною розправою, вживанням щодо них ненормативної лексики, образ та приниження, які кваліфікуються як домашнє насильство у формі психологічного насильства (постанова ВС від 13.07.2020 року № 753/10840/19). Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що існують обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці, а тому з метою захисту її прав та інтересів слід видати обмежувальний припис відносно [PERSON] , встановивши обмеження, передбачені ч. 2\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», які нею зазначаються в заяві. Разом з тим, суд не погоджується з необхідністю встановлення максимального строку дії обмежувального припису, 6 (шість) місяців про який просить заявниця, та вважає необхідним та достатнім визначити термін дії припису на 3 (три) місяці. Крім того, суд вважає, що вимога щодо встановлення [PERSON] заборони наближатися на відстань менше 200 метрів до місця проживання, місця роботи, інших місць частого відвідування заявниці [PERSON] є невиправданою, а тому її слід задовольнити частково визначивши вказану відстань у 50 м. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що заяву [PERSON] слід задовольнити частково. Відповідно до ч. 3 ст.\~350-5\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст.\~350-6\~ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: partial