Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

27 листопада 2023 року позивач звернулася до районного суду з позовом до відповідача, заявивши вимоги позбавити його батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття, в тому числі у межах суми платежу за один місяць негайно. Крім цього просить з [PERSON] на її користь стягнути 1073,60 грн. судового збору та 5000 грн. витрат на правову допомогу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї дочки [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від шлюбу з відповідачем [INFO] у них народилася дочка - [PERSON] . 18 жовтня 2013 року між сторонами шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу неповнолітня [PERSON] проживала та проживає разом із позивачкою, яка займається її вихованням і утриманням разом з новим чоловіком - [PERSON] . У зв`язку з ухиленням відповідача від обов`язку приймати участь в утриманні дитини [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти. В ході судового розгляду позивачка свої позовні вимоги підтримала та додатково пояснила, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, після розірвання шлюбу вони не спілкувалися, останній жодним чином з дитиною не спілкувався, не цікавився її життям, не відвідував і не відвідує їх за місцем проживання, а коли випадково зустрілися на вулиці, то навіть не підійшов. Зазначила також, що [PERSON] написав нотаріально засвідчену заяву про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] . Також позивачка зазначила, що їй відомо, що у відповідача ще є 2 дітей в новому шлюбі та 1 дитина його теперішньої дружини від першого шлюбу, однак чи усиновлена ця дитина [PERSON] вона не знає. Відповідач [PERSON] , про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву не надіслав. Представник третьої особи Федорчук О.В. в судовому засіданні зазначила, що відповідач не звертався до органів опіки із заявами, що мама не дозволяє спілкуватися з дитиною, вказала, що сім`я [PERSON] та її теперішнього чоловіка характеризується позитивно, біологічний батько не бажає займатися дитиною, а дитина знає, що у неї інший батько, вважає, що позов підлягає задоволенню. Неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає з мамою, теперішнім чоловіком мами, братиком та сестричкою, не знає хто є її батьком, знає лише, що його звати [PERSON] , у телефоні записала теперішнього чоловіка мами «тато», до біологічного тата немає номера телефону. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для часткового задоволення позову. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. В разі ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, можуть бути позбавлені батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інших, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитин и лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідач являється батьком [PERSON] , яка народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 23 листопада 2023 року Теофіпольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). В ході судового розгляду встановлено, що відповідач по справі не приймає участі у вихованні своєї дитини, не цікавиться її життям, не спілкується з нею та не допомагає фінансово. Зазначені обставини підтверджуються довідкою Святецького ліцею від 23 листопада 2023 року № 106, відповідно до якої [PERSON] навчається у 6-му класі ліцею та виховується мамою та вітчимом. Батько [PERSON] участі у вихованні дитини не бере. Теофіпольська селищна рада, як орган опіки та піклування, у своєму висновку від 21.12.2023 року № 2080/02-39 вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Висновок органу опіки та піклування обґрунтований тим, що батько дитини - [PERSON] , який на даний час проживає у м.Хмельницький, не цікавиться її життям, здоров`ям, участі у вихованні дитини не приймає, також написав нотаріально засвідчену заяву про те, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] . Згідно заяви [PERSON] , засвідченої 22 серпня 2023 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Сурмою Г.Ф., зареєстрованої в реєстрі за №2608, останній не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Таким чином, в ході судового розгляду справи знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідача від виховання дитини, що тягне за собою позбавлення його батьківських прав щодо неї. Позбавлення батьківських прав, згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, не звільняє від обов`язку щодо утримання дитини. У відповідності зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів, а тому, враховуючи об`єктивні обставини справи, а саме те, що у відповідача, крім доньки [PERSON] , є ще двоє малолітніх дітей, про що зазначила сама позивачка, тому враховуючи інтереси цих дітей на належне матеріальне утримання, суд вбачає за можливе стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини їх заробітку, а не в заявленому позивачкою розмірі у 1/4 частині. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 715,70 грн. - за вимогу про стягнення аліментів та 1073,60 грн. - на користь позивачки за вимогу про позбавлення батьківських прав. Позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь 5000 грн. витрат на правову допомогу, подавши детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом за договором про надання правової допомоги від 23.11.2023 року, укладеним між адвокатом Сторожуком Ю.В. та [PERSON] , а також квитанцію №13 від 23 листопада 2023 року. Частинами 3-5ст.137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З урахуванням наведених норм права, враховуючи задоволення позову частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки 4166,60 грн. понесених витрат на правову допомогу, пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: partial