Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

30 жовтня 2023 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на статті\~23,\~1174 ЦК України,\~статтю 56 Конституції України, статті\~1,\~3,\~19,\~23 Закону України «Про Національну поліцію», просить стягнути з держави Україна через Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь [PERSON] 5000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 08.05.2023 інспектором ВРПП Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції Гринченком Олексієм Миколайовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 720867 від 08.05.2023, якою на позивача [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 121 КУпАП. Не погоджуючись із правомірністю винесеної постанови серії БАД № 720867 від 08.05.2023, позивач у встановленому законом порядку звернувся до Славутицького міського суду Київської області із позовом про визнання протиправною та скасування вказаної постанови. Рішенням Славутицького міського суду Київської області 22.08.2023 у справі №377/381/23 адміністративний позов [PERSON] про визнання протиправною та скасування постанови, задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 720867 від 08.05.2023, якою накладено на [PERSON] адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 121 КУпАП. Внаслідок притягнення позивача до адміністративної відповідальності, що відбулося в результаті незаконних дій інспектора\~ВРПП Чернігівського\~РУП \~ГУ НП\~в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції [PERSON] , позивачу була заподіяна моральна шкода. Заподіяння моральної шкоди \~ \~ \~ \~полягло у принижені його честі та гідності як водія, у спричинені моральних переживань, зумовлених страхом бути повторно зупиненим працівниками поліції з тих самих підстав, а також необхідністю доводити спочатку працівнику поліції свою невинуватість у вчинені адміністративного правопорушення, а потім суду доводити протиправність рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності, у порушені нормального способу життя, оскільки він змушений був відвідувати адвоката для надання правової допомоги. \~ \~ \~ \~З урахуванням вимог розумності та справедливості, а також характеру вчиненого правопорушення (незаконне притягнення особи до адміністративної відповідальності), глибини його душевних переживань та ступеня порушення нормального способу життя, тривалістю розгляду справи №377/381/23, позивач вважає, що достатнім грошовим відшкодуванням завданої йому моральної шкоди є грошова сума у розміри 5000 гривень. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 03 листопада 2023 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою \~статті 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30 листопада 2023 року. 21\~листопада \~2023\~року \~ Головним\~ управлінням\~Державної казначейської\~служби України\~у Чернігівській\~області подано\~відзив на\~позовну заяву,\~в якому\~ відповідач\~просив \~ виключити\~з числа\~ відповідачів\~ Головне\~ управління\~ Державної\~казначейської служби\~України у\~Чернігівській області\~ та\~відмовити у\~задоволенні позову\~в повному\~обсязі.\~ Відзив\~обґрунтований тим,\~що \~ Головне\~ управління\~ Державної\~казначейської служби\~України у\~Чернігівській області\~ не\~є учасником\~спірних правовідносин,\~оскільки \~ не\~здійснює безспірне\~списання \~коштів Державного\~бюджету України\~ за\~судовим рішенням\~про стягнення\~матеріальної та\~моральної шкоди,\~жодної шкоди\~ позивачу\~не заподіювало,\~права та\~інтересів позивача\~не порушувало.\~ \~Крім того,\~рішенням\~Славутицького міського\~суду Київської\~області 22.08.2023,\~яким скасовано\~ постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 720867 від 08.05.2023, якою притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 121 КУпАП, дії Головного управління Національної поліції\~в Чернігівській\~областівідносно позивача незаконними не визнавались. Реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій та бездіяльності органів державної влади не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди. Позивач в позовній заяві обмежився загальними посиланнями на незаконність дій посадової особи відповідача та завдання йому моральної шкоди, проте не надав достатніх та допустимих доказів на підтвердження доводів про заподіяння працівниками поліції моральної шкоди. Розмір відшкодування моральної шкоди є необґрунтованим та недоведеним ( том 1 а.с. 50-53). 29 листопада 2023 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України, в якій він зазначив, що в позовній заяві просить стягнути на відшкодування моральної шкоди кошти безпосередньо з Державного бюджету України і вимог, щодо відшкодування шкоди з органів Державної казначейської служби не заявляє. Доцільність списання відповідної суми коштів саме таким чином встановлена Верховним Судом у своїх судових рішеннях, зокрема, у справах № 521/10640/15-ц і № 520/3307/16-ц, в яких зазначено, що «обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна, шляхом списання казначейством України із Державного бюджету України як органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів». Таким чином, відшкодування моральної шкоди має здійснюватися через стягнення грошових коштів за рахунок держави Україна, шляхом списання таких коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України. Також позивач звертає увагу, що заподіяння моральної шкоди \~ \~ \~ \~полягло у спричинені моральних переживань зумовлених страхом проїжджати блокпости, та бути повторно зупиненим працівниками поліції з тих самих підстав, а також необхідністю доводити спочатку працівнику поліції свою невинуватість у вчинені адміністративного правопорушення, випрошувати можливість перенесення розгляду справи для отримання юридичної допомоги, а потім у судових засіданнях доводити протиправність рішення про притягнення до адміністративної відповідальності; у порушені нормального способу життя, оскільки позивач змушений був шукати адвоката для отримання правової допомоги та підлаштовувати особистий час для зустрічей з адвокатом. Після події, яка сталася 08.05.2023, позивач довго відновлював свій моральний стан( том 1 а.с. 108-110). 30 листопада 2023 року від відповідача - Головного управління Національної поліції в Чернігівській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Відзив обґрунтований тим, що позивач не надав достатніх та допустимих доказів на підтвердження доводів про заподіяння йому працівниками поліції моральної шкоди. При цьому, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача і заподіяною шкодою. Складання постанови про адміністративне правопорушення у відношенні позивача не свідчить про завдану особі моральну шкоду. Завдання моральної шкоди повинно бути доведено позивачем на загальних підставах. При цьому, доведенню підлягає не лише факт порушення, але і факт завдання такими діями чи бездіяльності моральної шкоди. Враховуючи ту обставину, що позивачем не було надано жодних належних доказів на підтвердження обсягу і характеру та глибини його моральних страждань, які можуть свідчить про тяжкість вимушених змін у його життєвих чи виробничих відносинах, визначений ним розмір моральної шкоди є необґрунтованим( том 1 а.с. 120-126). 29 листопада 2023 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача - Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, в якій він зазначив, що заподіяння йому моральної шкоди полягло у спричинені моральних переживань, зумовлених страхом проїжджати блокпости, та бути повторно зупиненим працівниками поліції з тих самих підстав, у порушені нормального способу життя, оскільки змушений був шукати адвоката для отримання правової допомоги, а також підлаштовувати особистий час для зустрічей з адвокатом. Після події, яка сталася 08.05.2023, він довго відновлював свій моральний стан. Через такі дії поліцейських, він втратив відчуття захищеності, оскільки завданням поліції відповідно до пункту 2 частини першої статті 2 Закону України «Про національну поліцію» є охорона прав і свобод людини, які в даному випадку були грубо порушені, так, як поліцейським не було вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. Отже, зважаючи на викладені обставини та відсутність належного спростування обставин, викладених в позовній заяві, вона підлягає задоволенню в повному обсязі( том 1 а.с.102-107). 30 листопада 2023 року за клопотанням позивача оголошено перерву у підготовчому засіданні до 19 грудня 2023 року. 12 грудня 2023 року до суду від відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач зазначив, що Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало в правовідносини з ним і жодної шкоди йому не завдало, тому відповідно до вимог Конституції України, Цивільного кодексу України та інших актів законодавства не може нести відповідальність за шкоду, завдану позивачу діями інших суб`єктів. Таким чином, задоволення позовних вимог щодо стягнення з держави Україна через Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь позивача 5\~000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди, є очевидно необґрунтованим і таким, що не відповідає встановленому способу захисту порушеного права( том 1 а.с. 170-172). 19 грудня 2023 року за клопотанням представника відповідача Головного управління Національної поліції в Чернігівській області оголошено перерву у підготовчому засіданні до 26 грудня 2023 року. 26 грудня 2023 року від позивача [PERSON] до суду надійшли додаткові письмові пояснення, в яких він зазначив, що заперечення на відповідь на відзив Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області не заслуговують на увагу, оскільки незаконна бездіяльність працівників правоохоронних органів, яка встановлена судовими рішеннями, підриває довіру населення та сприяє формуванню у громадян, в тому числі і у нього, негативне ставлення до даних структур. Оскільки рішенням Славутицького міського суду Київської області від 22.08.2023 у справі №377/381/23, постанову скасовано, то на його власне переконання винесення постанови було наслідком незаконних дій посадової особи органу державної влади при здійснені нею своїх повноважень. Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845 ( у редакції від 30 січня 2013 року). Відповідно до пунктів 35, 38 вказаного Порядку саме казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що проводить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду( том 1 а.с. 115-117). 26 грудня 2023 року за клопотанням представника відповідача Головного управління Національної поліції в Чернігівській області оголошено перерву у підготовчому засіданні до 19 січня 2024 року. Ухвалою суду від 19 січня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області Мулач Яни Володимирівни про виключення із числа відповідачів Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області, як неналежного відповідача( том 2 а.с. 10-11). Ухвалою суду від 19 січня 2024 року витребувано за клопотанням позивача з Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області інформацію про те, чи розглянута відносно [PERSON] , справа про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 121 КУпАП, яка була направлена на новий розгляд рішенням Славутицького міського суду Київської області від 22 серпня 2023 року по адміністративній справі № 377/381/23 за позовною заявою [PERSON] до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, інспектор ВРПП Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області старший лейтенант поліції Гринченко Олексій Миколайович, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, а також витребувано з Славутицького міського суду Київської області адміністративну справу №377/381/23, провадження №2-а/377/10/23 за позовною заявою [PERSON] до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, інспектор ВРПП Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області старший лейтенант поліції Гринченко Олексій Миколайович, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, для огляду в судовому засіданні, та відкладено підготовче засідання на 14 лютого 2024 року на підставі пункту 4 частини другої статті 223 ЦПК України( том 2 а.с. 7-9). Ухвалою суду від 14 лютого 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на \~07 березня 2024 року( том 2 а.с. 31-33). В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що діями поліцейського інспектора ВРПП Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Гринченка О.М. під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 121 КУпАП, йому заподіяна моральна шкода в розмірі 5000 гривень, оскільки не була дотримана процедура розгляду справи, не надано можливість надати пояснення, скористатися правовою допомогою адвоката, що потягло за собою скасування даної постанови в суді. Заподіяння моральної шкоди полягало в тому, що він отримав негативні емоції після спілкування з поліцейським і в нього з`явився страх повторно бути зупиненим поліцейськими. Він витрачав свій час для звернення до адвоката за правовою допомогою та на судові засідання під час розгляду справи №377/381/23 в суді. Погіршення стану здоров`я не відбулося, до лікаря за медичною допомогою внаслідок заподіяння йому моральної шкоди він не звертався і докази заподіяння йому моральної шкоди в нього відсутні. Чому визначив розмір моральної шкоди в сумі 5000 гривень, пояснити не може. Будь-яких повідомлень від працівників поліції з`явитися до Чернігівського РУП ГУ НП в Чернігівській області для розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 121 КУпАП, він не отримував. Представник відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області Мулач Я.В. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив. Суду пояснила, що Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області не повинно нести відповідальність за дії посадових осіб Головного управління Національної поліції в Чернігівській області та не є тим органом, який здійснює списання коштів на виконання рішення суду, тому позивач не вірно зазначив спосіб стягнення коштів з держави на його користь. Крім того, позивач не надав суду докази на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди та не обґрунтував розмір заподіяної шкоди. Відповідач - Головне управління Національної поліції в Чернігівській області свого представника в призначене судове засідання не направило, про дату, час та місце судового засідання повідомлене належним чином, у поданому до суду відзиві відповідач, від імені якого діє уповноважений представник Стаценко О., просив судове засідання проводити без участі представника ГУНП в Чернігівській області. Вислухавши пояснення позивача [PERSON] та представника відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області Мулач Я.В., дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали справи №377/381/23, провадження №2-а/377/10/23, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів адміністративної справи №377/381/23,\~провадження №2-а/377/10/23\~за позовом\~ [PERSON] до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, інспектор ВРПП Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області старший лейтенант поліції Гринченко Олексій Миколайович, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,\~судом встановлено,\~що 17 травня 2023 року [PERSON] звернувся з адміністративним позовом до суду, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 720867 від 08 травня 2023 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5\~статті 121\~КУпАП та провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 5\~статті 121 КУпАП\~закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Як вбачається із зазначеної постанови, 08.05.2023 о 10 годині 16 хвилин на автодорозі Р-56, 14-й кілометр, водій [PERSON] керував автомобілем «Volkswagen Transporter», державний номерний знак [NUMBER] , який обладнаний засобами пасивної безпеки, водій не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.п. 2.3.в. ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене частиною 5 статті 121 КУпАП. Рішенням Славутицького міського суду у вказаній справі від 22 серпня 2023 року, яке набрало законної сили 04 вересня 2023 року, позов задоволено частково. Скасовано постанову\~\~про\~\~накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 720867 від 08 травня 2023 року, якою накладено на [PERSON] адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5\~статті 121 КУпАП. Справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5\~статті 121 КУпАП, відносно\~ [PERSON] направлено на новий розгляд до компетентного органу - Головного управління Національної поліції в Чернігівській області. В іншій частині позовних вимог відмовлено( том 1 а.с. 11-18). У вказаному рішенні підставою для скасування постанови про\~\~накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 720867 від 08 травня 2023 року, якою накладено на [PERSON] адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5\~статті 121 КУпАП,\~суд вказав\~на порушення\~поліцейським процедури\~\~розгляду\~справи про\~адміністративне\~\~правопорушення,\~передбаченої пунктами\~9,10\~\~розділу\~ІІІ Інструкції\~\~ з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої\~наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в МЮУ 10.11.2015 за № 1408/27853 . Так, поліцейським не були заслухані пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,\~\~та безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] про відкладення розгляду справи для надання можливості скористатися правовою допомогою адвоката, чим позбавлено\~\~позивача можливості скористатися правами, передбаченими\~статтею 268 КУпАП\~\~ та\~статтею\~\~59\~\~ Конституції України, і\~\~не вжито\~\~жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. В повідомленні Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 23.01.2024, яке надійшло до суду, зазначено, що після отримання рішення суду від 22.08.2023 у справі 377/381/23 вказане рішення було направлено до відділу реагування патрульної поліції Чернігівського РУП ГУ НП в Чернігівській області для виконання. В подальшому інспектором відділу реагування патрульної поліції Чернігівського РУП ГУ НП в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції Гринченком О.М. 02.10.2023 та 13.10.2023 було здійснено виїзд за адресою, вказаною [PERSON] в рішенні суду, а саме: [ADDRESS] , для складання відносно нього постанови про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 121 КУпАП, однак двері вказаної квартири ніхто не відчинив. Надалі, на виконання вказаного рішення суду 12.10.2023 [PERSON] засобом поштового зв`язку було надіслано повідомлення про запрошення прибути 16.10.2023 до Чернігівського РУП ГУ НП в Київській області за адресою: місто Чернігів, вулиця Шевченко, 13 кабінет № 228, але останній не прибув, причини неявки не повідомив. Рішення суду виконати не виявилось можливим, так як особа, відносно якої необхідно було винести постанову про адміністративне правопорушення, до органу поліції не з`явилась( том 2 а.с. 24). На підтвердження зазначених обставин суду надано копію повідомлення про запрошення до підрозділу поліції від 12.10.2023 та копії рапортів інспектора відділу реагування патрульної поліції Чернігівського РУП ГУ НП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Гринченка О.М. від 02.10.2023 та 13.10.2023 (том 2 а.с. 25-27). Вирішуючи спір відповідно до встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного. Статтею 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із\~частиною першою статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом статті 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Відповідно до\~статті 56 Конституції України\~кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою\~статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої\~статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті\~1173,\~1174\~цього\~Кодексу). Судом з`ясовано, що підставою для відшкодування шкоди у цій справі є незаконні дії та рішення посадової особи органу державної влади, а тому відсутні спеціальні підстави для застосування\~статті 1176 ЦК України. Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі\~статті 1174 ЦК України. Згідно зі\~статтею 1174 ЦК України\~шкода,\~завдана фізичній\~або юридичній\~особі незаконними\~рішеннями,\~діями чи\~бездіяльністю посадової\~або службової\~особи органу\~державної влади,\~органу влади\~Автономної Республіки\~Крим або\~органу місцевого\~самоврядування при\~здійсненні нею\~своїх повноважень,\~відшкодовується державою,\~Автономною Республікою\~Крим або\~органом місцевого\~самоврядування незалежно\~від вини\~цієї особи. Відповідно до\~ частини першої статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно\~з підпунктом\~2\~частини \~другої цієї\~статті \~моральна шкода\~полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. За правилом частини третьої вказаної статті якщо інше\~не встановлено\~законом,\~моральна шкода\~відшкодовується грошовими\~коштами,\~іншим майном\~або в\~інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (§ 62 рішення ЄСПЛ від 12 липня 2007 року в справі «Stankov v. Bulgaria, заява № 68490/01). У пункті 5.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18) зроблений висновок, що необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди. Частиною першою статті 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ частини першої статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 5 вказаної статті). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях( частина 6 цієї статі). Згідно з частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно із частинами першою третьою статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як встановлено в судовому засіданні, рішенням суду у справі № 377/381/23 скасовано постанову\~\~про\~\~накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 720867 від 08 травня 2023 року, якою накладено на [PERSON] адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5\~статті 121 КУпАП,\~через процесуальні\~порушення,\~допущені поліцейським\~ під\~час розгляду\~справи про\~адміністративне правопорушення, та\~сприяючи відновленню\~прав позивача,\~ передбачених \~статтею 268 КУпАП\~\~ та\~статтею\~\~59\~\~ Конституції України, суд направив на новий розгляд до компетентного органу - Головного управління Національної поліції в Чернігівській області справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5\~статті 121 КУпАП, відносно\~ [PERSON] . Водночас,\~сам по\~собі факт\~протиправної поведінки\~посадової особи\~відповідача не\~свідчить про\~завдання позивачу\~моральної шкоди,\~оскількипозивачу необхідно довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями посадової особи відповідача і заподіяною шкодою. Позивач, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, в позовній заяві та у відповідях на відзиви і додаткових письмових поясненнях, зазначив, що заподіяння моральної шкоди полягло у принижені його честі та гідності як водія, у спричинені моральних переживань, зумовлених страхом бути повторно зупиненим працівниками поліції з тих самих підстав, а також необхідністю доводити спочатку працівнику поліції свою невинуватість у вчинені адміністративного правопорушення, а потім суду доводити протиправність рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності, у порушені нормального способу життя, оскільки він змушений був відвідувати адвоката для надання правової допомоги. Після події, яка сталася 08.05.2023, він втратив відчуття захищеності та довго відновлював свій моральний стан. В судовому засіданні позивач пояснив, що через порушення поліцейським процедури розгляду справи він отримав негативні емоції. Так,\~суд погоджується\~з доводами\~позивача,\~що події,\~пов`язані із\~ винесенням\~поліцейським постанови\~про притягнення\~його до\~адміністративної відповідальності,\~могли \~викликати в\~нього негативні\~емоції,\~проте не\~всі негативні\~емоції \~досягають рівня\~страждання або\~приниження,\~які заподіюють\~моральну шкоду.\~Позивач,\~зазначаючи,\~що після\~події,\~ яка\~сталася 08.05.2023,\~ він\~втратив відчуття\~захищеності \~та довго\~відновлював свій\~моральний стан,\~не вказав\~в судовому\~засіданні,\~ яким\~чином він\~відновлював свій\~моральний стан,\~адже пояснив,\~що погіршення стану здоров`я не відбулося і за медичною допомогою до лікаря він не звертався.\~ Не\~зміг \~також пояснити\~в судовому\~засіданні позивач,\~яким чином\~принижена \~його честь\~та гідність\~як водія\~внаслідок порушення\~процедури розгляду\~справи про\~адміністративне правопорушення\~та з яких міркувань він виходить, визначаючи розмір моральної шкоди. Таким чином,\~позивач не\~надав \~суду будь-яких\~належних та\~допустимих доказів,\~що підтверджують\~глибину його\~душевних страждань, яких він міг зазнати у зв`язку з діями поліцейського, тому правові підстави, передбачені статтею 1174 ЦПК України для відшкодування моральної шкоди, відсутні. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] на підтвердження завдання йому моральної шкоди та належного обґрунтування її розміру, не надав належних, допустимих доказів, то суд вважає, що відновлення прав позивача шляхом скасування судом постанови у справі про адміністративне правопорушення з підстав недотримання поліцейським процедури розгляду справи і направлення її на новий розгляд до компетентного органу з метою надання можливості позивачу скористатися правами, передбаченими статтею 268 КУпАП, є достатньою і справедливою сатисфакцією. Посилання позивача на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019 у справі № 569/1799/16-ц та у постанові Верховного Суду від 05.02.2020 в справі № 640/16169/17, суд відхиляє та зазначає про таке. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в справі № 569/1799/16-ц від 10.10.2019, зазначено, що підставою для відшкодування шкоди відповідно до частини першої\~статті 1176 ЦК України\~та\~статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» \~ є закриття справи про адміністративне правопорушення\~у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення і не є у залежності від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу та, чи понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. У постанові № 640/16169/17 Верховний Суд зазначив, що відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~ право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення. Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, затримання особи, отримання пояснень та інше). Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. У справі, яка розглядається судом, встановлено, що постанова відносно [PERSON] було скасована не через відсутність в його діях події і складу правопорушення, а через порушення процедури розгляди справи, тому з метою відновлення його прав справа про адміністартивне правопорушення була направлена на новий розгляд до компетентного органу. \~ \~ \~ \~Таким чином, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019 у справі № 569/1799/16-ц та постанова Верховного Суду від 05.02.2020 в справі № 640/16169/17 не є релевантними до вказаної справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Виходячи з викладеного, у задоволенні позову необхідно відмовити повністю, оскільки позовні вимоги є необгрунтованими та недоведеними. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed