Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнійх дітей, посилаючись на те, що 19.04.2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від спільного проживання сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони разом не проживають, діти проживають разом з позивачкою, відповідач на утримання синів допомогу не надає взагалі, тому змушена звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня подання позову і до досягнення дітими повноліття. Ухвалою суду від 16 лютого 2024 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду на 01.03.2024 року. 29.02.2024 року від представника позивача - адвоката Коваленко І.С. через систему Електронний суд надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовільнити. Відповідач в судове засідання з невідомих причин не з`явився, позовна заява з додатками направлялась за адресою місця реєстрації та проживання відповідача, які останній отримав, про що свідчить Трекінг з Укрпошти про особисте вручення 21.02.2024 року. Відзив до суду не надходив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно положень ч. 2 ст. 191 та ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 19.04.2014 року Мар`янопільською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с. 12). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 13-14). Згідно довідки про склад сім`ї від 12.06.2023 року, яка видана виконавчим комітетом Новоукраїнської міської ради [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою [ADDRESS] разом з позивачкою [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1-3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається з позовної заяви позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача. З урахуванням викладеного, а також те, що відповідач є особою працездатною, суд вважає за можливе стягувати з нього аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та, в першу чергу інтересам дітей, та не порушить прав сторін. Суд вважає, що аліменти необхідно стягнути від дня подання позову, оскільки ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, підлягають задоволенню. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved