Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

До Комунарського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина. За законом спадкоємцями померлої є [PERSON] , [PERSON] . В добровільному порядку прийнято рішення, що позивач як онука має право на отримання своєї частки спадщини. 24.02.2022 року розпочалась війна, місто Мелітополь був фактично окупований 26.02.2022 року. Батько та брат переховувались від окупантів, у січні місяці 2023 року змогли виїхати до Румунії де перебувають на теперішній час. [PERSON] та [PERSON] надали позивачу довіреність за якою вона може представляти їх інтереси у суді. Заявниця звернулась до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. 17.03.2023 року Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. було прийнято заяви та відкрито спадкову справу №10/2023. 10.07.2023 року за № 156/02-31 нотаріусом було винесеною постанову щодо відмови у видачі спадкового майна у зв`язку з пропущеним шестимісячного строку для подання заяви на відкриття спадщини. У зв`язку з чим просила суд поновити строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , терміном два місяці з дня набрання рішенням законної сили. До судового засідання позивачі не з?явилися, від представника позивача [PERSON] , який представляє інтереси на підставі ордеру про надання правничої допомоги надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у заяві просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Шостак Д.Ю. до судового засідання не з?явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Морозова В.М. до судового засідання не з`явилася, про час та місце була повідомлена своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх наявними у справі письмовими доказами, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи надані позивачем аргументи та докази на їх підтвердження, суд відзначає, що відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено: [PERSON] представляє інтереси позивачів [PERSON] , [PERSON] на підставі спеціальної довіреності (а.с. 12). [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] Мелітопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Мелітопольському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 3183 (а.с.9). Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, яка складається з -квартири [ADDRESS] ; -квартири [ADDRESS] ; -земельної ділянки, кадастровий номер 2320355400:01:003:0460; -земельної ділянки, кадастровий номер 2320355400:01:003:0109; -гаражу, розташованого за адресою Запорізька область, м.Мелітополь, Обслуговуючий гаражний кооператив № [NUMBER] гараж [NUMBER] , адрес ГК [ADDRESS] 17.03.2023 року Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. було прийнято заяви та відкрито спадкову справу №10/2023. Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу у Запорізькій області від 10.07.2023 за вих.№ 156/02-31, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлої [PERSON] на квартиру [ADDRESS] ; на квартиру [ADDRESS] ; земельну ділянку, кадастровий номер 2320355400:01:003:0460; земельної ділянки, кадастровий номер 2320355400:01:003:0109; гаражу, розташованого за адресою Запорізька область, м.Мелітополь, Обслуговуючий гаражний кооператив № [NUMBER] , гараж [NUMBER] , [ADDRESS] , через сплив строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 14). У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців з дня відкриття спадщини, який позивачкою було пропущено. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна;3) складні умови праці, які зокрема, пов?язані з тривалим відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Судом встановлено, що позивачем був пропущений строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України, у зв`язку з тим, що він постійно проживав та працював в місті Києві з 2005 року. При таких обставинах, суд вважає, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного і

Outcome: approved