Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі частки заробітку (доходу), на період навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Свій позов мотивує тим, що вона є донькою [PERSON] . 13.01.2012 року шлюб між батьками було розірвано. Після розірвання шлюбу позивачка залишилася проживати разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. На підставі рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 13.01.2012 року відповідач сплачував аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення нею повноліття. На теперішній час [PERSON] набула повноліття, але є студенткою 3 курсу Полтавського базового медичного фахового коледжу, відділення сестринської справи, денної форми навчання, термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року. Особистого заробітку позивачка не має, повністю перебуває на утриманні матері та потребує фінансової допомоги, оскільки постійно потрібні гроші для здобуття освіти (проїзд, харчування, придбання одягу та літератури, користування послугами Інтернету. Відповідач є працездатною особою, але добровільно матеріальну допомогу на її утримання та навчання не надає, у зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду про стягнення з відповідача аліментів на її утримання, як дитини, яка продовжує навчання. 02.02.2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. 14.02.2024 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що на даний час він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від свого доходу (заробітку), оскільки має на утриманні неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] від другого шлюбу. Також будучи єдиним сином, утримує свою непрацездатну матір, яка є особою з інвалідністю 2 групи, має ряд захворювань та отримує мінімальну пенсію, якої не вистачає на продукти харчування та ліки. Половину свого доходу відповідач витрачає для забезпечення належних умов проживання матері. Відповідач працює на посаді командира відділення Служби Судової охорони та отримує заробітну плату в середньому близько 10000 грн., яка є єдиним джерелом доходу. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що вона дійсно перебуває на утриманні матері, а відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу. У зв`язку з цим просить позовні вимоги позивача про стягнення з нього аліментів в розмірі частини заробітку (доходу) задовольнити частково, та стягнути з нього аліменти в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно на період її навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 річного віку. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Позивач прохала розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, у її відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що батьками позивачки є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.01.2006 року (а.с.5). Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 13.01.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] залишено проживати з матір`ю та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.12.2011 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.6). З довідки №02-11/277 від 04.01.2023 р. вбачається, що [PERSON] є студенткою 3 курсу денної форми навчання Полтавського базового медичного фахового коледжу (відділення сестринської справи). Термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року (а.с.7). Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. За роз`ясненнями, що містять в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Позивач не може самостійно забезпечити себе, оскільки продовжує навчання, в зв`язку з чим є потреба в матеріальній допомозі, а відповідач не надав доказів неможливості надання такої допомоги. Водночас суд враховує, що позивач може отримувати матеріальну допомогу і від матері, а на утриманні відповідача перебуває неповнолітня дитина від другого шлюбу [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Крім того, мати відповідача [PERSON] , [INFO] , є особою з інвалідністю 2 групи, потребує постійного стороннього догляду та матеріальної підтримки, так як мінімального розміру пенсії по інвалідності матері не вистачає на проживання та придбання ліків, а тому відповідач надає матеріальну допомогу своїй матері, оскільки є єдиним сином. Таким чином, врахувавши обставини визначені ст. 182 СК України в межах наданих доказів суддя приходить до висновку про можливість стягнення з [PERSON] аліментів на утримання його повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/8 частини всіх його доходів, оскільки вона потребує матеріальної допомоги на час навчання. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», з 01 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб - 3028 гривень. Суд вважає, що такий розмір аліментів, а саме 1/8 частини всіх доходів відповідача, є об`єктивним, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам Сімейного кодексу України. Враховуючи вищенаведені обставини, обов`язок обох батьків утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, можливість надання такого утримання, суд приходить до висновку про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/8 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно. За приписами статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи частковість задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів, та у зв`язку з тим, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні із даним позовом до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави половину розміру судового збору, який підлягав сплаті при зверненні із даним позовом до суду та від сплати якого був звільнений позивач, а саме 605,60 грн. (1211,20 грн. /2). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial