Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до Радивилівського районного суду Рівненської області з позовною заявою, в якій просить змінити спосіб присуджених аліментів, встановлених судовим наказом Радивилівського районного суду Рівненської області від 24 грудня 2020 року у справі № 568/1328/20 та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона разом з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу № 568/1328/20 від 24.12.2020 року, виданого Радивилівським районним судом Рівненської області з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з 11.11.2020 року до досягнення дітьми повноліття. На даний час матеріальний стан відповідача змінився, він має постійну роботу, а саме призваний на військову службу до Збройних сил України, а в неї зросли витрати на утримання дітей у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищився прожитковий рівень на дитину відповідного віку. На даний час діти потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, на підставі чого вважає, що аліменти повинні бути визначені у розмірі 1/3 частини від усіх доходів відповідача, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Згідно ухвали Радивилівського районного суду Рівненської області від 28 грудня 2023 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач та її представник адвокат Бірук Т.Б. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, будь яких заяв чи клопотань до суду не надав, відзиву суду також не надав. На підставі ст.280 ЦПК України, враховуючи думку позивача та її представника, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, вислухавши пояснення позивача, її представника, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 24 травня 2021 року (а.с. 10-11). Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В свідоцтвах про народження в графі «батько» вказаний відповідач [PERSON] (а.с. 6-7). Судовим наказом Радивилівського районного суду Рівненської області від 24.12.2020р. з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 11.11.2020р. та до досягнення дітьми повноліття. Згідно довідки, виданої старшим державним виконавцем Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області, вбачається що у [PERSON] відсутня заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей, які стягуться з нього згідно судового наказу від 24.12.2020 р. (а.с. 8). Згідно довідки, виданої [INFO] № 3/3764 від 17.10. 20243 року [PERSON] 01.06.2023 року був призваний на військову службу до Збройних Сил України відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022»Про загальну мобілізацію» (а.с. 9). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з вимогами ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України\~встановлено, що розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~статті 182 СК України, так і положень статті\~183,\~184 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд враховує, що батьки зобов`язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення, а тому суд вважає, що той розмір аліментів, який на даний час сплачує відповідач не забезпечує нормального життєвого рівня дітей. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до статті\~183\~та статті\~184 СК України\~за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Водночас, частиною 3\~ст. 181 СК України\~закріплено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як встановлено судом, відповідач на теперішній час є працевлаштованим, тобто отримує постійний дохід, інших дітей у нього немає. Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, щодо необхідності задоволення заявленої позовної вимоги позивача про зміну способу стягнення аліментів, оскільки матеріальний стан відповідача змінився та покращився. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 1073, 60 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати за розгляд позовної заяви слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved