Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що з 18 лютого 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Мають двох дітей. Проживали однією сім`єю до квітня 2023 року. Шлюбні стосунки припинені, разом не проживають. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, різних характерів та поглядів на сімейне життя, байдужість до життя та проблем кожного. Вважає, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу неможливе. За спільною згодою діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з матір`ю. Просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не викликались. Від відповідачки відзив не надходив. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлялась про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подала, крім того, позивач не надав заперечень проти заочного вирішення справи. 15 січня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 лютого 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 18 лютого 2011 року. Дошлюбне прізвище позивача [PERSON] . Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . Відсутність взаєморозуміння, різні характери та погляди на сімейне життя стали причинами розпаду сім`ї. Сторони проживають окремо. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати з матір`ю. Майнового спору наразі немає. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які виникають з права одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу до суду. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Враховуючи,\~що подальше\~збереження шлюбу\~протирічить інтересам\~позивача,\~останній наполягає\~на розірванні\~шлюбу, відповідач відзив не надала, суд вважає, що сім`я сторін розпалася остаточно, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не заявляла щодо зміни прізвища, набутого у шлюбі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач не наполягає на стягненні з відповідача сплаченого ним судового збору, суд вважає за можливе покласти його на позивача.

Outcome: approved