Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

У жовтні 2023 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення боргу у розмірі 56\~918,09 грн. за кредитним договором б/н від 25.01.2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , який помер [INFO] . Позовна заява мотивована тим, що 25.01.2008 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з умовами договору. Внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань у [PERSON] виникла заборгованість, яка становить 56918,09 грн., яка складається: з заборгованість за тілом кредита 5000,00грн., заборгованості за нарахованими відсотками 41953,10грн. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцем, який постійно проживав на час відкриття спадщини є [PERSON] . Позивачем 22.05.2023 року була направлена претензія кредитора до Другої Харківської державної контори, та 02.06.2023 року отримана відповідь. Відповідач\~\~ [PERSON] постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто фактично прийняла спадщину. 28.06.2023 ПАТ КБ «ПриватБанк» направило\~\~ [PERSON] претензію про добровільне погашення кредитної заборгованості, однак вони жодних дій щодо її виконання не вчинили. Враховуючи викладене, позивач АТ КБ «ПриватБанк» просив суд стягнути з відповідача\~ [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 56\~918,09 грн. та судові витрати. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, витребувано з нотаріальної контори копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась повторно, про час, день та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в тому числі шляхом оголошення на сайті «Судова влада», причини неявки суду не відомі. Відповідач відзиву на позов, заперечень або клопотань до суду не надала. Копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позову та долучених до нього документів, направлялися відповідачу за місцем реєстрації, про що свідчить поштове повідомлення, яке повернулося на адресу суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч.1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чинному повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2\~ст.372 ЦПК України). Крім того, суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16. Обов`язковою явка представника позивача в судове засідання не визнавалась. Крім того, відповідно до ст.\~17\~Закону України\~"Про\~виконання рішень\~та застосування\~практики Європейського\~суду з\~прав людини" суди застосовують при розгляді справ як джерело права Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини. Згідно з ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 (надалі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. В поняття "розумний строк" розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України згідно зіст. 9 Конституції України\~. Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основних свобод" від 17.07.1997 передбачено, що дана Конвенція та Протоколи до неї № 2, 4, 7, 11 є частиною національного законодавства України. Конвенція на відміну від національного законодавства України не запроваджує чітких строків розгляду справи, проте посилання на строк містить ст. 6 Конвенції, яка постулює дефініцію розумного строку розгляду справи. Таким чином, норми ЦПК України щодо строків розгляду справи не узгоджуються з нормами Конвенції про захист прав людини і основних свобод, яка є частиною національного законодавства і має пріоритет над національним законодавством, та із практикою Європейського суду з прав людини, яку суди мають використовувати як джерело права при вирішенні спорів. Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України"). Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини, можна дійти висновку, що критерії оцінки розумності строку розгляду справи/заяви має формувати суд, який розглядає справу/заяву. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, розгляду заяви, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, держави (ст. 2 ЦПК України). Тому, суд нагадує, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними(рішення ЄСПЛ у справі "Шульга проти України"), тим паче, коли вони стосуються інтересів дитини. Суд вважає, що\~учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Враховуючи, що сторони по справі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з`явились в судове засідання, причини неявки суду не повідомили, будь\~яких заяв, клопотань до суду не надходило,

Outcome: dismissed