Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. До Кременецького районного суду Тернопільської області 20.12.2023 надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 11303,71 грн., з яких 5108,28 грн. - заборгованість за кредитом, 4907,83 грн.\~ - заборгованість за відсотками, 1287,60 грн.\~- штрафи, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2 684 грн. В обґрунтування своїх вимог представник позивача у позовній заяві посилався на те, що 04.12.2014 [PERSON] приєднався до Умов та правил надання банківський послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 34,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував, на вимоги про погашення заборгованості не реагував, унаслідок чого станом на 28 вересня 2023 рік утворилась заборгованість у розмірі 11303,71 грн., з яких: 5108,28 грн. - заборгованість за кредитом; 4907,83 грн. -заборгованість за відсотками; 1287,60 грн. штрафи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в прохальній частині позовної заяви просить справу розглядати без його участі, позов підтримує з підстав, наведених у ньому. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення матеріалів за зареєстрованим місцем його проживання. Відзив на позов не подав. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 28.12.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просить розгляд справи проводити без його участі не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачки суду не надав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Приймаючи до уваги, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди представника позивача, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце, день і час судового засідання, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. З анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що 04.12.2014 між ПАТ А-Банком та [PERSON] укладено кредитний договір б/н про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви. З довідки за картами вбачається, що відповідачеві [PERSON] відкрито рахунок та видано картку з № [NUMBER] строком дії до вересня місяця 2018 року. З довідки за лімітами кредитний договір б/н від 14.12.2014 вбачається, що відповідачеві [PERSON] 05.08.2016 встановлено ліміт за ініціативою Банку. З наданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором №б/н від 04.12.2014 вбачається, що заборгованість [PERSON] станом на 28 вересня 2023 року становить: 5108,28 грн\~- заборгованість за тілом кредиту, 4907,83 грн\~- заборгованість за процентами, 1287,6 - штраф. Загальна заборгованість 11303,71 гривень. Окрім того, Банком на підтвердження заявлених позовних вимог до позовної заяви додано; витяг із Умов та Правил надання банківських послуг, тарифи надання банківських послуг, копія виписки. Оцінка суду. Відповідно до ч.1, 2 статті 207\~Цивільного кодексу\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як зазначено в частині 1статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначено в частині 1статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першої статті 1054\~Цивільного кодексу\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Посилання позивача на те, що наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в розмірі 4907,83 грн., адже позивачем надано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» від 04.12.2014, позичальник підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані, виходячи із обраних ним умов кредитування, є припущенням. Суд вважає, що у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.\~634 ЦК України (договір приєднання), оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://a-bank.com.ua/green/tariffs) неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк» у період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в А-Банку в будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Доказів про узгодження умов надання коштів позивач не надав. Ці доводи є безпідставними, спростовуються обставинами справи, письмовими доказами та недоведеністю позовних вимог в цій частині зі сторони позивача. Як встановлено вище, заява-анкета, підписана [PERSON] , не містить домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами споживчого кредиту, як складову договору. За таких обставин, саме по собі підписання відповідачем анкети-заяви без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг висновку суду про недоведеність своїх позовних вимог банком не спростовує. Позивач не надав належних доказів щодо вимоги про стягнення заявлених відсотків за користування кредитом. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», та Тарифи користування кредитною карткою, які також є витягом з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщеним на сайті та містяться у матеріалах цієї справи, надані позивачем копії документів не містять підпису позичальника, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 04.12.2014 шляхом підписання анкети-заяви. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Що стосується штрафу, то ні Умовами, ні Тарифами, наданими суду, розмір та порядок оплати штрафу взагалі не передбачені. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII Про захист прав споживачів" (далі Закон № 1023-XII). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Конституційний Суд України у Рішенні в справі за конституційним зверненням громадянина\~\~щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] . Акціонерне товариство «Акцент-Банк» дотрималося вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII, про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19. Отже, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в розмірі 4907,83 грн. та заборгованості штрафами в розмірі 1287,60 грн. слід відмовити. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530\~Цивільного кодексу\~України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5108,28 грн., а в задоволенні іншої частини заявлених вимог позивачеві слід відмовити. Розподіл судових витрат між сторонами. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.\~133,\~141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1212,93 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial