Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

До суду із позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказавши, що 29 червня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено електронний Договір № 4393540 (далі - «Кредитний договір») про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на сайті. Згідно умов Кредитного договору сума кредиту складає 15000 грн., строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту 29.07.2021 року вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 15000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . 03 травня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом та ТОВ «ФК» Фінтраст Україна», як фактором, було укладено Договір факторингу № 03-05/2022, згідно з умовами якого клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Позивач свої зобов`язання, передбачені кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Відповідач передбачені кредитними договорами зобов`язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. Станом на 15 вересня 2023 року заборгованість склала 49 200 грн., з яких: 15 000 грн. - сума кредиту; 34 200 грн. - сума відсотків за користування кредитом. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитним договорам та судові витрати. Представник позивача повідомлений у встановленому законом порядку про час, дату та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву, в якій зазначив, що просить розглянути справу без його участі, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення. Заслухавши відповідача, вивчивши письмові матеріали справи та письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що 29 червня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено електронний Договір № 4393540 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на сайті (т.1 а.с.22-27). Згідно Паспорту споживчого кредиту сума кредиту складає 15000 грн., строк кредитування 30 днів з можливістю пролонгації та авто пролонгації відповідно до умов договору, стандартна процентна ставка 1,90% в день (т.1 а.с.8-10). 03 травня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом та ТОВ «ФК» Фінтраст Україна», як фактором, було укладено Договір факторингу № 03-05/2022, згідно з умовами якого клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за кредитним договором (т.1 а.с.28-32). Позивач умови договору виконав, надавши відповідачу кредит, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом № 4393540 від 29.06.2021 року (т.1 а.с.12-19). На порушення умов вказаного договору в частині сплати відсотків та основного боргу відповідачем систематично порушувався графік погашення кредиту. Станом на 15 вересня 2023 року заборгованість склала 49 200 грн., з яких: 15 000 грн. - сума кредиту; 34 200 грн. - сума відсотків за користування кредитом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок інфляційних втрат здійснюється за наступною формулою: І = ((si * s): 100) - s, де І - сума інфляційних втрат; sі - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків. 1.за грудень 2021 р. = ((100,6*49200):100) - 49200 = 295,20 грн.; 2.за 2022 р. = ((126,6*49200):100) - 49200 = 13087,2 грн.; 3.за січень 2023 р. = ((100,8*49200):100) - 49200 = 393,6 грн.; 4.за лютий 2023 р. = ((100,7*49200):100) - 49200 = 344,4 грн.; 5.за березень 2023 р. = ((101,5*49200):100) - 49200 = 738 грн.; 6.за квітень 2023 р. = ((100,2*49200):100) - 49200 = 98,4 грн.; 7.за травень 2023 р. = ((100,5*49200):100) - 49200 = 246 грн.; 8. за червень 2023 р. = ((100,8*49200):100 - 49200 = 393,6 грн. Загалом інфляційні втрати склали 15 596,4 грн. Розрахунок 3-х % річних здійснюється за наступною формулою: С*3:100:365*Дн., де С - сума основного боргу; 3 - 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 - кількість днів у році; Дн. - кількість днів прострочення (з 27.11.2021 року по 15.09.2023 року = 657 календарних днів), що складає (49200 грн. *3) : 100 : 365 * 657 = 2656,8 грн. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Ст. 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦПК України). Вище наведені обставини достовірно встановлені судом та сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим позов необхідно задовольнити в повному обсязі. Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу, то слід зазначити наступне. Згідно до ст.133 ч.3 п.1 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем до суду надані докази понесені стороною позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката Столітнього М.М. у сумі 10 000 гривень. Зокрема, суду надано: Договір № 10/07-2023 про надання правової допомоги від 10.07.2023 року, Звіт про надання правової допомоги від 14.09.2023 року згідно Договору № 10/07-2023 від 10.07.2023 року, платіжна інструкція № 820 від 14.09.2023 року та рахунок на оплату по замовленню № 1092/14/09 від 14.09.2023 року (т1 а.с.47-48, 56, 63-64). Проаналізувавши зроблений адвокатом розрахунок, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, враховуючи обсяг складених адвокатом в рамках даної справи документів, час, витрачений адвокатом на надання таких послуг, виходячи з предмету спору, ціни позову, значення справи для сторін, її складності, усталеної судової практики з розгляду справ цієї категорії, а також критеріїв реальності адвокатських послуг, суд вважає, що наявні підстави для відшкодування відповідачем витрат на правничу допомогу, проте їх розмір має складати 3 000 грн. Крім того, відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved