Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Оринник Н.С., звернулася в суд з позовом до відповідача Бучацької міської ради про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] померла мати її чоловіка [PERSON] , якій за життя передавались у приватну власність земельні ділянки, площею 0,07 га для обслуговування житлових і господарських будинків та 0,50 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані на території с. Зелена Чортківського району Тернопільської області. Приватизація вказаних земельних ділянок [PERSON] була розпочата та проводилася відповідно до порядку передбаченого Декретом Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок», Порядком передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам України, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15 лютого 1993 року № 10, та ЗК України 1990 року. [PERSON] за життя не виготовила технічну документацію та не оформила належним чином право власності на земельні ділянки. На час смерті [PERSON] з нею проживав син [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті матері в порядку ст. 1268 ЦК України. [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] . Позивачка у встановленому порядку спадщину прийняла. Їхні з чоловіком сини [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовились, подавши відповідні заяви нотаріусу. У зв`язку з тим, що процедуру приватизації земельних ділянок спадкодавцем [PERSON] розпочато, однак не завершено, позивачка вимушена звертатися з позовом до суду, у якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , право на завершення приватизації земельної ділянки, загальною площею 0,57 га, розташованої на території с. Зелена Чортківського району Тернопільської області, а саме площею 0,07 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд, та площею 0,50 га для ведення особистого підсобного господарства, які були передані безоплатно у приватну власність [PERSON] на підставі рішення Зеленської сільської ради Бучацького району Тернопільської області № 11 від 29 грудня 1995 року. Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 23 січня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Оринник Н.С., до Бучацької міської ради про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Відповідно до ухвали суду від 06 лютого 2024 року за клопотанням представника позивача, адвоката Оринник Н.С. витребувано у приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинської Л.Б. (48400, вул. Галицька, 84 а, м. Бучач Чортківського району Тернопільської області) належним чином засвідчену копію спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] . 14 лютого 2024 року до Бучацького районного суду Тернопільської області приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинською Л.Б., на виконання ухвали суду від 06 лютого 2024 року, надано копію спадкової справи № 68/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Згідно ухвали Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 лютого 2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] , інтересах якої діє представник - адвокат Оринник Н.С., до Бучацької міської ради про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача, адвокат Оринник Н.С. в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить справу розглядати у її відсутності. Представник відповідача Бучацької міської ради в судове засідання не з`явився, однак згідно поданого відзиву вказав, що при прийнятті рішення по даній справі покладається на розсуд суду і просить суд справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Підзамочківською сільською радою Бучацького району Тернопільської області 22 вересня 1970 року, [PERSON] народився [INFO] , в графі батько записаний « [PERSON] », в графі мати - « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12 квітня 2010 року Зеленською сільською радою Бучацького району Тернопільської області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, у виді земельних ділянок, площею 0,07 га для обслуговування житлових і господарських будинків та 0,50 га для ведення особистого підсобного господарства, які розташовані в с. Зелена Чортківського (раніше Бучацького) району Тернопільської області, що підтверджується випискою з рішення № 11 від 29 грудня 1995 року, виданого Зеленською сільською радою народних депутатів Бучацького району Тернопільської області. За життя, 10 березня 2006 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Зеленської сільської ради Бучацького району Антонів М.С., який зареєстровано в реєстрі за № 8, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті, і на що за законом вона матиме право заповіла [PERSON] . [PERSON] в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця фактично спадщину прийняв, оскільки проживав разом із спадкодавцем в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 138 від 21 грудня 2023 року, виданою Бучацькою міською радою Тернопільської області. Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 75569742 від 25 січня 2024 року, наданої на запит суду Бучацькою державною нотаріальною конторою, 15 лютого 2011 року Бучацькою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 86/2011 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Вказана спадкова справа заведена на підставі заяви [PERSON] від 15 лютого 2011 року про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] (заповіт посвідчений секретарем Зеленської сільської ради 10.03.2006 року по реєстру за №08). Інших спадкоємців у [PERSON] ні за законом, ні за заповітом не встановлено. Таким чином, [PERSON] єдиний спадкоємцем майна померлої [PERSON] 15 лютого 2011 року державним нотаріусом Бучацької ДНК Максимовичем С.В. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,33 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Зеленської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, належну спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № 781698, виданого Бучацькою РДА від 28 жовтня 2005 року; свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові вклади з нарахованими процентами та компенсаціями, що зберігаються в Бучацькому відділенні ВАТ «Державний Ощадний Банк України» №6354 м. Бучач Тернопільської області на рахунках №№ [NUMBER], [NUMBER] , [NUMBER] та належали спадкодавцю на підставі ощадних книжок виданих вищевказаним відділенням.. Згідно постанови Верховної Ради України № 807-IX від 17 липня 2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», утворено Чортківський район у склад територій якого увійшов Бучацький район. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за законом. Із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 12 листопада 1994 року Хмелівською сільською радою Теребовлянського району, вбачається, що [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , у зв`язку з чим остання змінила прізвище на « [PERSON] ». Як слідує з довідки № 139, виданої 21 грудня 2023 року Бучацькою міською радою Тернопільської області, на момент смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Зелена Бучацького району Тернопільської області, який помер [INFO] , на час відкриття спадщини постійно проживали та перебували на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 75565817 від 25 січня 2024 року, наданої на запит суду приватним нотаріусом Одіжинською Л.Б., 16 вересня 2021 року приватним нотаріусом Одіжинською Л.Б., заведено спадкову справу № 68/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Вказана спадкова справа заведена на підставі заяви [PERSON] від 16 вересня 2021 року про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка [PERSON] . Цього ж дня, 16 вересня 2021 року, [PERSON] та [PERSON] , синами померлого, подавались заяви про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . Інших спадкоємців у [PERSON] за законом не встановлено. Таким чином, [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна померлого [PERSON] . 12 вересня 2022 року [PERSON] подала нотаріусу заяву, в якій просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 2,3277 га, кадастровий номер 6121281300:01:001:0214, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Бучацький район, Зеленська сільська рада; - земельну ділянку площею 2,2986 га, кадастровий номер 6121281300:01:001:0092, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Бучацький район, Зеленська сільська рада, та подала необхідні документи, в тому числі Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказані земельні ділянки, видані державним нотаріусом Бучацької ДНК 15.02.2011 року та 27.10.2015 року. 12 вересня 2022 року приватним нотаріусом Одіжинською Л.Б. видано [PERSON] : свідоцтва про право на спадщину за законом на: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 2,3277 га, кадастровий номер 6121281300:01:001:0214, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Бучацький район, Зеленська сільська рада; земельну ділянку площею 2,2986 га, кадастровий номер 6121281300:01:001:0092, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Бучацький район, Зеленська сільська рада. Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинської Л.Б. № 9/01-16 від 18 січня 2024 року, через відсутність належним чином оформлених документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки площею 0,07 га та площею 0,50 га, що належали [PERSON] , нотаріус не вчиняє нотаріальні дії, тому для вирішення даного питання [PERSON] необхідно звернутися до суду. Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). В силу ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу вимог ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , однак у встановленому порядку не оформив прав на земельні ділянки площею 0,07 га та 0,50 га, що розташовані в с. Зелена Чортківського району. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті дружина [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадкове майно згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Подавши заяви приватному нотаріусу, сини [PERSON] та [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини за законом після померлого батька [PERSON] . За життя [PERSON] рішенням шостої сесії двадцять другого скликання Зеленської сільської ради народних депутатів Бучацького району Тернопільської області № 11 від 29 грудня 1995 року передано [PERSON] безоплатно у приватну власність земельні ділянки, загальною площею 0,57 га, а саме: земельну ділянку площею 0,07 га для обслуговування житлових і господарських будинків; земельну ділянку площею 0,50 га для ведення особистого підсобного господарства. Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. Згідно ст. 118 Земельного Кодексу України початком процедури приватизації земельної ділянки є звернення громадянина з заявою (клопотанням) до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2021 року у справі № 370/1854/20, також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, провадження 14-652цс18, у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц, від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17, від 25 березня 2020 року у справі № 158/1672/17, де визначено, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). До 01 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передавалися у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснювалась з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснювалась у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. З 01 січня 2013 року у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» державні акти на право власності чи право постійного користування земельною ділянкою не видаються, а право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. ЗК України, у редакції на момент виникнення спірних правовідносин, встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передання у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц та постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц, від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17, від 25 березня 2020 року у справі № 158/1672/17, від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17, від 29 серпня 2019 року у справі № 554/1195/17, від 04 листопада 2020 року у справі № 545/1631/19 та від 24 грудня 2021 року у справі № 343/1341/20. Отже, у випадку, якщо спадкодавець за життя розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. За наведених обставин судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя розпочала процедуру приватизації земельної ділянки, загальною площею 0,57 га, яка складається із земельної ділянки площею 0,07 га, та земельної ділянки площею 0,50 га, що розташовані в с. Зелена Чортківського району, спадкоємець [PERSON] спадщину прийняв та не завершив процедуру приватизації, а тому позивачка [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , має право на завершення процедури приватизації земельної ділянки. Отже, суд дійшов висновку про захист права позивачки у спосіб визнання за нею права на завершення приватизації та здійснення за нею державної реєстрації права власності на земельну ділянку, у зв`язку з чим позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved