Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

Заявник [PERSON] 27.12.2023 року звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту родинних відносин, якою просить встановити факт родинних, а саме, що [PERSON] [INFO] є рідним сином [PERSON] [INFO] ; встановити факт, що має юридичне значення, а саме: в медичному заключенні від 20.04.1999 року ім?я дитини-інваліда [PERSON] відповідає зазначеному у свідоцтві про народження серія [NUMBER] від 21.05.1997 року імені [PERSON] та є ідентичним; встановити належність [PERSON] [INFO] , правовстановлюючого документу - медичного заключення від 20.04.1999 року на ім?я дитини-інваліда [PERSON] у зв?язку з тим, що не збігаються його ім?я (прізвище), яке зазначено у свідоцтві про народження серія [NUMBER] від 21.05.1997 року. В обґрунтування заяви посилається на те, що 12.09.2023 року заявник звернулась з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з метою переходу на пенсію за віком (мати дитини-інваліда). Однак рішенням від 19.09.2023 року заявнику було відмовлено у переході на пенсію за віком як мати дитини інваліда з дитинства оскільки в медичному заключенні від 20.04.1999 року ім`я дитини-інваліда не відповідає наданому свідоцтву про народження [NUMBER] від 21.05.1997 року. На підставі викладеного просила задовольнити заявлені вимоги. Заявник в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, якою заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити та розгляд справи провести за її відсутності. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву, такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. За правилами ст. ст. 94, 315 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.6. ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьками останнього записані: [PERSON] , [PERSON] (а.с. 13). 20.04.1999 року [PERSON] , [INFO] був оглянутий ЛКК та визнаний дитиною з інвалідністю» терміном до 10.12.2012 року, про що свідчить медичне заключення від 20.04.1999 року (а.с. 9). 12.09.2023 року заявник [PERSON] звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про перехід на пенсію за віком (мати дитини-інваліда). Однак рішенням від 19.09.2023 року № 930080888119 заявнику було відмовлено у переході на пенсію за віком як мати дитини інваліда з дитинства оскільки в медичному заключенні від 20.04.1999 року ім`я дитини-інваліда не відповідає наданому свідоцтву про народження [NUMBER] від 21.05.1997 року. З наданих суду документів вбачається, що заявником доведено ті обставини, що [PERSON] , [INFO] , на ім`я якого видано медичне заключення від 20.04.1999 року, та [PERSON] , [INFO] є однією і тією ж особою, тобто вказані документи належать останньому. З матеріалів справи вбачається, що у заявника існують труднощі, щодо оформлення пенсії. Вбачається, що помилка у написанні прізвища [PERSON] у свідоцтві про народження, є результатом технічної помилки при оформлені. Згідно з ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Факт належності медичного заключення від 20.04.1999 року виданого на ім`я дитини-інваліда [PERSON] - [PERSON] підтверджується співпадінням інших особистих даних зазначених у свідоцтві про народження, письмовими поясненнями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що в свою чергу дає суду підстави вважати, що вказані докази є належними та містять достатню інформацію для встановлення обставин, що обґрунтовують вимоги заявника. Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявників важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, в розумінні ст. 76-81 ЦПК України, обставини справи, на які заявник послалася як на підставу своїх вимог, суд вважає за можливе встановити факт родинних відносин між фізичними особами та встановити факт належності правовстановлюючого документа який просить заявниця та приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial