Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства „ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК та Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського Олега Володимировича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна та приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Мельник Роман Іванович, про стягнення грошових коштів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2023 року у справі № 182/3071/22 його позов було задоволено: визнано виконавчий напис від 04 червня 2020, зареєстрований в реєстрі за № 18935, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, про стягнення з нього на користь Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» грошових коштів у сумі 34\~124 грн. 76 коп., таким, що не підлягає виконанню. Разом з тим, за оскарженим виконавчим написом з нього стягнуто повну суму заборгованості та витрати, пов`язані із виконанням рішення, на загальну суму 37\~817 грн. 23 коп. Оскільки виконавчий напис визнано судом таким, що не підлягає виконанню, вважає за необхідне звернутись до суду з позовом про стягнення на його користь грошових коштів, з огляду на наступне. Так, 04 червня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, за зверненням АТ «ПУМБ», було вчинено виконавчий напис № 18935 про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором від 08 квітня 2019 року у розмірі 34\~124 грн. 76 коп. На підставі виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Табінським Олегом Володимировичем 03 липня 2020 року було відкрито виконавче провадження ВП № 62465172. У серпні 2022 року він звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом про визнання виконавчого напису № 18935 від 04 червня 2020 року таким, що не підлягає виконанню. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.12.2023 у справі № 182/3071/22 його позов було задоволено у повному обсязі та вищевказане рішення суду набрало законної сили 24 січня 2023 року. При цьому, 23 січня 2023 року виконавчий напис № 18935 від 04 червня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Табінським О.В. було передано приватному виконавцю виконавчого округу м.Києва Мельнику Роману Івановичу. 30 січня 2023 року виконавче провадження ВП № 62465172 з примусового виконання виконавчого напису № 18935 від 04 червня 2020 року було прийнято до провадження приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Мельником Р.І. 30 січня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Мельником Р.І. було винесено постанову про завершення виконавчого провадження ВП № 62465172, у зв`язку із набранням чинності рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2023 року у справі № 182/3071/22. За виконавчим провадженням з нього було стягнуто 34\~124 грн. 76 коп. за виконавчим написом на користь АТ «ПУМБ», а також 3\~142 грн. 47 коп. основної винагороди приватного виконавця (постанова ВП № 62465172 від 03 липня 2020 року) та 550 грн. 00 коп. витрат на проведення виконавчих дій (постанова ВП № 62465172 від 09 липня 2020 року) на користь приватного виконавця Табінського О.В. Таким чином, загалом з нього було стягнуто 37\~817 грн. 23 коп., а тому він змушений звернутись до суду та вищевказану суму стягнути з відповідача на свою користь, як безпідставну суму, в розмірі 34\~124 грн. 76 коп. А також, просить суд стягнути з приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Табінського О.В. на свою користь суму в розмірі 3 692 грн. 47 коп., які були стягнуті за проведення виконавчих дій. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою - суддею було обрано Багрову А.Г. (а.с.35). Ухвалою суду від 07 березня 2023 року відкрито провадження по справі та постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Згідно рішення Вищої Ради правосуддя № 860/0/15-23 від 21 лютого 2023 року, суддю Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області [PERSON] було звільнено з посади (а.с.56). На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Нікопольського міськрайонного суду від 29 серпня 2023 року, справу передано судді Кобеляцькій-Шаховал І.О. (а.с.57). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2023 року суддею Кобеляцькою-Шаховал І.О. дану справу було прийнято в своє провадження (а.с.58). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, однак, своїм правом, визначеним ст.178 ЦПК України, не скористався, відзиву на позовну заяву не надав, будь-які заяви чи клопотання в матеріалах справи відсутні (а.с.50). Треті особи про розгляд справи були також повідомлені належним чином, конверти, які були направленні на їхньою адресою місця перебування, повернулися до суду з відмітками «адресати відсутні за вказаною адресою» (а.с.47-48), будь-які заяви чи клопотання на адресу суду від них не надходили. Крім цього, третіх осіб про розгляд справи було повідомлено на офіційному сайті «Судова влада» (а.с.43-44). Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.\~ Згідно ч.8\~ст.178 ЦПК України,\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на ці обставини, суд керується\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, яка, згідно з частиною першою\~статті 9 Конституції України,\~є частиною національного законодавства України, та визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені\~ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Як встановлено судом, 04 червня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., за звернення АТ «ПУМБ», було вчинено виконавчий напис № 18935, щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 08.04.2019 року у розмірі 34\~124,76 грн. На виконання виконавчого напису № 18935від 04.06.2020 року, приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Табінським О.В. 03.07.2020 року було відкрито виконавче провадження № 62465172 про стягнення суми боргу у розмірі 34\~124,76 грн., виконавчого збору винагороду приватного виконавця у розмірі 3\~412,47 грн. (а.с.16-17) і про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.8-20). Тобто, дані обставини свідчили про те, що між позивачем та АТ «ПУМБ» був укладений договір позики від 08.04.2019 року, який нотаріально не посвідчений, а, отже, не є договором, за яким стягнення заборгованість могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Тому, рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2022 року було встановлено, що, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону,\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Однак, в рамках вищевказаного рішення суду представник відповідач АТ «ПУМБ» надав до суду заяву про визнання позовних вимог в частині оскаржуваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та зазначене вище дало\~суду підстави\~для прийняття\~рішення суду\~про задоволення\~позовних вимог\~івизнання виконавчого напису від 04.06.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №\~18935, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., щодо стягнення\~ з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» грошових коштів\~у сумі 34\~124,76\~грн.таким,\~що не\~підлягає виконанню (а.с.23-26). Проте, як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення позивача до суду з даним позовом є безпідставне стягнення з нього коштів на користь АТ «ПУМБ» в розмірі 34\~124 грн. 76 коп., а також суми в розмірі 3 692 грн. 47 коп. за проведенні виконавчі дії. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою\~ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. У відповідності до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і\~заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого), без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Тобто, фактично обставини, які склались, свідчать про те, що Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області рішенням від 23 грудня 2022 року визнано виконавчий напис від 04.06.2020 року, зареєстрований в реєстрі за №\~18935, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., щодо стягнення\~ з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» грошових коштів\~у сумі 34\~124,76\~грн.,таким,\~що\~не\~підлягає виконанню,\~а тому правова підстава для примусового стягнення спірних грошових коштів вважається такою, що відпала. При цьому, приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Мельником Р.І. постановою від 30 січня 2023 року виконавче провадження № 62465172 було закінчено, у відповідності до п.5 ч.1 ст.39 та ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.21). Однак, як вбачається з матеріалів справи, та, в тому числі, з довідки від 18 січня 2023 року, виданої АТ «ПУМБ», у позивача станом на 18 січня 2023 року кредитні зобов`язання за договором № 2001284301001 від 07 квітня 2019 року виконані в повному обсязі та його рахунок 13 січня 2023 року закрито (а.с.28). Крім цього, в матеріалах справи міститься довідка, яка свідчить про той факт, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 09 липня 2020 року щодо стягнення з [PERSON] суми боргу в розмірі 34\~124 грн. 76 коп., основної винагороди приватного виконавця у розмірі 3 412 грн. 47 коп. та витрат про проведення виконавчих дій у розмірі 550 грн. 00 коп. виконана в повному обсязі (а.с.29). За таких обставин, суд вважає, що між сторонами наявний спір щодо безпідставного отримання особою неналежних їй коштів, що, у відповідності до приписів статті 1212 ЦК України, дає суду підстави для ухвалення рішення про повернення позивачу коштів, отриманих особою, яка не мала права на їх отримання. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20, від 08 вересня 2021 року у справі № 206/2212/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18, від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18. Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що, якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна,\~стаття 1212 ЦК України\~ може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі, у вигляді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 року в справі № 6-2978цс15 та від 03.06.2016 року в справі № 6-100цс15. У даному випадку, правовою підставою набуття відповідачем грошових коштів у вказаній сумі став виконавчий напис нотаріуса. Разом з тим, за рішенням суду виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, а тому правова підстава для отримання відповідачем грошових коштів від [PERSON] відпала, і вказані кошти у сумі 34\~124 грн. 76 коп. підлягають поверненню позивачу. Крім цього, починаючи з вчинення виконавчого напису та до закриття виконавчого провадження, відповідальними особами були проведені виконавчі дії, у відповідності до яких на позивача було накладено стягнення у вигляді основної винагороди, розміру мінімальних витрат виконавчого провадження на загальну суму в розмірі 36 92 грн. 47 коп. А тому, враховуючи ту обставину, що виконавчий напис був вчинений з порушенням вимог чинного законодавства та, як наслідок, відкриття виконавчого провадження було з порушенням, що свідчать про той факт, що позивач як боржник по виконавчих провадженнях не зобов`язаний був сплачувати покладені на нього витрати за проведені виконавчі дії. З огляду\~на наведене\~та з\~урахуванням приписів\~статей 15,\~16,\~18\~ЦК України,\~суддя приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги [PERSON] \~до Акціонерного\~товариства „ПЕРШИЙ\~УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ\~БАНК та\~приватного виконавця\~виконавчого округу\~м.Києва\~Табінського Олега\~Володимировича,\~треті особи,\~які не\~заявляють самостійних\~вимог щодо\~предмету спору\~на стороні\~відповідача,\~ приватний\~нотаріус Київського\~міського нотаріального\~округу Хара\~Наталія Станіславівна\~та приватний\~виконавець виконавчого\~округу м.Києва\~Мельник Роман\~Іванович,\~про стягнення\~грошових коштів,є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved