Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про витребування майна із чужого володіння в якому вказує, що 12 червня 2021 року між товариством та Відповідачем було укладено договір про фінансовий лізинг № 00004654 за умовами якого сторони уклали угоду щодо придбання Позивачем та передачу Відповідачу об`єкта лізингу - транспортного засобу марки Volkswagen Polo Sedan 1.6 I benzin, 2012 року випуску, шасі - [NUMBER] , двигун № [NUMBER] . Договором обумовлено вартість об`єкта лізингу; авансовий платіж, обсяг фінансування, кількість лізингових платежів, строк лізингу, щомісячний лізинговий платіж. ТОВ «Порше Лізинг Україна» на виконання умов Договору фінансового лізингу N? 00004654 набуло у власність транспортний засіб VW Polo Sedan 1.6 1 benzin, 2012 року виробництва, Шасі N? [NUMBER] , Двигун No: [NUMBER] . 21 червня 2012 року, на виконання умов Договору фінансового лізингу N? 00004654, ТОВ «Порше Лізинг Україна» передало, а [PERSON] отримав предмет лізингу, а саме транспортний засіб VW Polo Sedan 1.6 l benzin, 2012 року виробництва, Шасі N? [NUMBER], Двигун N?: [NUMBER] , д.н. [NUMBER] . Підписуючи Акт прийому-передачі, [PERSON] у відповідності до положень п. 5.4. Загальних умов підтвердив відсутність дефектів Об?єкта лізингу та відсутність будь-яких заперечень або зауважень,. що має наслідком визнання Об?єкту лізингу таким, що був прийнятий Лізингоодержувачем в ідеальному стані та у відповідності до заявлених вимог Лізингоодержувача. Таким чином, ТОВ «Порше Лізинг Україна» виконало свої зобов?язання перед [PERSON] за Договором фінансового лізингу N? 00004654, а виконання в розумінні ст. ст. 527, 530 та 532 ЦК України було здійснено належним чином. Положеннями п. 8.3.2. Загальних умов встановлено, що в разі якщо Лізингоодержувач повністю або частково не здійснить оплату 1 (одного) Лізингового платежу, при цьому якщо прострочення Лізингового платежу триває більш, ніж 30 днів, Лізингодавець має право розірвати Контракт/відмовитися від Контракту і витребувати Об?єкту лізингу від Лізингоодержувача, в тому числі у примусовому порядку згідно з виконавчим написом нотаріуса. Таке ж право Позивача передбачено в п. 12.6.1. Загальних умов. Наведені умови Договору про фінансовий лізинг викладені у повній відповідності із положеннями ч.2 ст.7 ЗУ «Про фінансовий лізинг», якою передбачено, що Лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від Лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо Лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів. Враховуючи неодноразові прострочення з оплати Лізингових платежів з боку Лізингоодержувача та з у зв?язку з тим, що такі прострочення тривають більше 30 днів, Позивач, з метою захисту свого права та реалізації положень ч.2 ст.7 ЗУ «Про фінансовий лізинг», на адресу Відповідача неодноразово надсилав нагадування про наявність та необхідність погашення існуючого боргу. 17 серпня 2016 року на адресу [PERSON] була надіслана Вимога про сплату заборгованості за договором, повідомлення про відмову від Договору фінансового лізингу за N?00004654 від 12.06.2012 р. та необхідність повернення Об?єкту лізингу. В наведеній Вимозі ТОВ «Порше Лізинг Україна», повідомило [PERSON] про необхідність погашення заборгованості, про відмову від Договору та необхідність повернення Об?єкту лізингу транспортного засобу - автомобіля марки VW Polo Sedan 1.6 I benzin, 2012 року виробництва, Шасі N? [NUMBER], Двигун N?: [NUMBER] (Об?єкт лізингу), на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» за наступною адресою: місто Київ, пр. Павла Тичини, буд. 1-В, офіс «В», впродовж 10 (десяти) робочих днів з дня доставки повідомлення на адресу місця знаходження/ проживання Відповідача. Вказана вимога була доставлена до поштового відділення Відповідача 20.08.2016 р. Однак, вимога Позивача щодо повернення Об?єкту лізингу була проігнорована Відповідачем, а Об?єкт лізингу повернути не був. Отже, станом на день звернення із даним позовом, правові підстави для збереження спірного автомобіля у [PERSON] - відпали, що і зумовило до звернення із даним позовом. На підставі вищевикладеного позивач просить витребувати у [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (ідентифікаційний код юридичної особи: 35571472) транспортний засіб VW Polo Sedan 1.6 I benzin, 2012 року виробництва, Waci No [NUMBER], Двигун N?: [NUMBER], д.н.з [NUMBER] , а також стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (ідентифікаційний код юридичної особи: 35571472) понесені судові витрати пов?язані з розглядом справи, зокрема судовий збір та витрати на оплату професійної правничої допомоги з підготовки позову та комплексного представництва інтересів у суді першої інстаннії в розмірі 20 000 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час, дату і місце розгляду справи у суді, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву відповідач не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність та постановити заочне рішення. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, в яких достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідача відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.3, п.4 ч.1 ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247, ст.280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 12 червня 2021 року між товариством та Відповідачем було укладено договір про фінансовий лізинг № 00004654 за умовами якого сторони уклали угоду щодо придбання Позивачем та передачу Відповідачу об`єкта лізингу - транспортного засобу марки Volkswagen Polo Sedan 1.6 I benzin, 2012 року випуску, шасі - [NUMBER] , двигун № [NUMBER] . Договором обумовлено вартість об`єкта лізингу; авансовий платіж, обсяг фінансування, кількість лізингових платежів, строк лізингу, щомісячний лізинговий платіж. ТОВ «Порше Лізинг Україна» на виконання умов Договору фінансового лізингу N? 00004654 набуло у власність транспортний засіб VW Polo Sedan 1.6 1 benzin, 2012 року виробництва, Шасі N? [NUMBER] , Двигун No: [NUMBER] . 21 червня 2012 року, на виконання умов Договору фінансового лізингу N? 00004654, ТОВ «Порше Лізинг Україна» передало, а [PERSON] отримав предмет лізингу, а саме транспортний засіб VW Polo Sedan 1.6 l benzin, 2012 року виробництва, Шасі N? [NUMBER], Двигун N?: [NUMBER] , д.н. [NUMBER] . Підписуючи Акт прийому-передачі, [PERSON] у відповідності до положень п. 5.4. Загальних умов підтвердив відсутність дефектів Об?єкта лізингу та відсутність будь-яких заперечень або зауважень,. що має наслідком визнання Об?єкту лізингу таким, що був прийнятий Лізингоодержувачем в ідеальному стані та у відповідності до заявлених вимог Лізингоодержувача. Таким чином, ТОВ «Порше Лізинг Україна» виконало свої зобов?язання перед [PERSON] за Договором фінансового лізингу N? 00004654, а виконання в розумінні ст. ст. 527, 530 та 532 ЦК України було здійснено належним чином. Положеннями п. 8.3.2. Загальних умов встановлено, що в разі якщо Лізингоодержувач повністю або частково не здійснить оплату 1 (одного) Лізингового платежу, при цьому якщо прострочення Лізингового платежу триває більш, ніж 30 днів, Лізингодавець має право розірвати Контракт/відмовитися від Контракту і витребувати Об?єкту лізингу від Лізингоодержувача, в тому числі у примусовому порядку згідно з виконавчим написом нотаріуса. Таке ж право Позивача передбачено в п. 12.6.1. Загальних умов. Наведені умови Договору про фінансовий лізинг викладені у повній відповідності із положеннями ч.2 ст.7 ЗУ «Про фінансовий лізинг», якою передбачено, що Лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від Лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо Лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів. Враховуючи неодноразові прострочення з оплати Лізингових платежів з боку Лізингоодержувача та з у зв?язку з тим, що такі прострочення тривають більше 30 днів, Позивач, з метою захисту свого права та реалізації положень ч.2 ст.7 ЗУ «Про фінансовий лізинг», на адресу Відповідача неодноразово надсилав нагадування про наявність та необхідність погашення існуючого боргу. 17 серпня 2016 року на адресу [PERSON] була надіслана Вимога про сплату заборгованості за договором, повідомлення про відмову від Договору фінансового лізингу за N?00004654 від 12.06.2012 р. та необхідність повернення Об?єкту лізингу. В наведеній Вимозі ТОВ «Порше Лізинг Україна», повідомило [PERSON] про необхідність погашення заборгованості, про відмову від Договору та необхідність повернення Об?єкту лізингу транспортного засобу - автомобіля марки VW Polo Sedan 1.6 I benzin, 2012 року виробництва, Шасі N? [NUMBER], Двигун N?: [NUMBER] (Об?єкт лізингу), на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» за наступною адресою: місто Київ, пр. Павла Тичини, буд. 1-В, офіс «В», впродовж 10 (десяти) робочих днів з дня доставки повідомлення на адресу місця знаходження/ проживання Відповідача. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідностатті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зістатями 15,16ЦК України,кожна особамає правона захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить витребувати із володіння Відповідача автомобіль, який був переданий йому на підставі нікчемного правочину, а тому вказане майно належить повернути в порядку реституції. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини першої статі 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з частиною другою статті 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною першою статті 806 ЦК України визначено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України, до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, договір лізингу за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України. Згідно зі статтею 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Частиною четвертою статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 вересня 2018 року в справі № 727/4278/18, було стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , уродженець м. Чернівці, зареєстрованим не значиться, останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (індетифікаційний код 35571472, юридична адреса: 02152, м. Київ, пров. Павла Тичина, 1-В, офіс «В», п/р № [NUMBER] філія «КІБ» ПАТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300379) заборгованість за договором про фінансовий лізинг №00004654 від 12 червня 2012 року, яка станом на 16 квітня 2018 року складає 287454,73 грн., з яких 13 130 грн. 49 коп. - сума заборгованості за лізинговими платежами; 662 грн. 78 коп. - 3% річних за час прострочення грошового зобов`язання по сплаті лізингових платежів; 3 472 грн. 18 коп. - втрати від інфляції за час прострочення грошового зобов`язання ло сплаті лізингових платежів; 8 502 грн. 84 коп. - компенсація понесених витрат (п.8.2.3. Загальних умов); 423 грн. 17 коп. - 3% річних за час прострочення грошового зобов`язання по компенсації понесених витрат (п.8.2.3. Загальних умов); 2 092 грн. 63 коп. - втрати від інфляції за час прострочення грошового зобов`язання по компенсації понесених витрат (п.8.2.3. Загальних умов); 230 870 грн. 67 коп. - сума плати за користування Об`єктом лізингу згідно рахунків за лізинговими платежами (п. 6.17 Загальних умов); 5 448 грн. 97 коп. - 3% річних за час прострочення оплати за користування Об`єктом лізингу (п. 6.17 Загальних умов); 22 851 грн. 22 коп. - втрати від інфляції за час прострочення оплати за користування Об`єктом лізингу (п. 6.17 Загальних умов). Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , уродженець м. Чернівці, зареєстрованим не значиться, останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (індетифікаційний код 35571472, юридична адреса: 02152, м. Київ, пров. Павла Тичина, 1-В, офіс «В», п/р № [NUMBER] філія «КІБ» ПАТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300379) понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 311 грн. 82 коп. в задоволенні інших вимог - відмовити. Відповідно до статті 215 ЦК України,підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Стаття 216 ЦК України передбачає, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснює, що реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв`язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до частини другої статті 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При зверненні до суду Позивач просить стягнути з Відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 20000.00 гривень. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України). Відповідно до статті частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 2684 гривень, який підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Outcome: approved