Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2023 року засобами поштового зв`язку звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 липня 2014 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції між ним та відповідачем зареєстровано шлюб, актовий запис № 427. Від сумісного подружнього життя позивач та відповідач мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося через протилежні погляди на сімейне життя та обов`язки. Останні декілька років сторони намагалися підтримувати на відстані один одного, проте відсутність взаєморозуміння з побутових та інших питань суттєво вплинуло на їх відносини. Спроби примирення не дали бажаних результатів. Більше року подружжя подружні стосунки не підтримує, проживає окремо та спільне господарство не веде. Кожен з подружжя живе своїм життям. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 грудня 2023 року, головуючим суддею у розгляду вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 28 грудня 2023 року позовну заяву [PERSON] до\~ [PERSON] про\~розірвання шлюбуприйнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі та наполягав їх задовольнити. Просив суд не надавати строк для примирення, оскільки вже два роки як ним прийнято остаточне рішення про розірвання шлюбу, однак вирішенню цього питання завадило повномасштабне вторгнення\~росії в\~Україну, два роки сторони проживають окремо. Зазначив, що кожен з подружжя живе своїм життям. Відповідач з дитиною перебувають за межами країни та лише корисливі мотиви стримують дружину перебувати у шлюбі. Звернув увагу, що має намір створити сім`ю з іншою жінкою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, натомість через систему «Електронний суду» від представника відповідача, адвоката Мельника О.С., надійшло клопотання про надання строку на примирення, відповідно до якого просив зупинити провадження по справі та надати сторонам час на примирення строком на шість місяців. Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 26 липня 2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 427 (а.с. 5). Позивач та відповідач мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Між позивачем та відповідачем відсутній спір про поділ майна та місце проживання спільної дитини, яка проживає разом з матір`ю. Також, встановлено, що між сторонами фактично припинені шлюбні стосунки, сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, між ними примирення неможливе. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажають поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, доказів протилежного не надано, збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сім`ї є протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає, що сімейно-шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена.

Outcome: approved