Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на час її навчання, в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, за умови продовження нею навчання. Позовні вимоги мотивує тим, що вона навчається в Київському університеті культури на денній формі навчання, тому не має змоги працевлаштуватися, щоб самостійно отримувати заробіток. Позивач не знаходиться на державному забезпеченні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча і має таку можливість, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду із зазначеною позовною заявою. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання чи до досягнення донькою 23 річного віку. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.03.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області (а.с.2). З копії довідки №14/23 від 28.07.2023 року, виданої Київським університетом культури за підписом ректора Володимира Пилипова, встановлено, що [PERSON] навчається на ІІ-му курсі денної форми навчання на контрактній основі даного навчального закладу з 12.09.2022 року. Строк закінчення навчання 30.06.2026 року (а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною першою статті 199 Сімейного кодексу України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З приводу застосування статті 199 СК України Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 15.05.2006 №3 у пункті 20 роз`яснив таке: «Обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим в матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу». Одною з умов стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). Крім того, у більшості випадків навчання здійснюється на платній основі, для чого у повнолітніх дочки, сина відсутні кошти. Наступною умовою стягнення аліментів на повнолітню дочку, сина є спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров`я. При цьому враховується у платника аліментів наявність інших членів сім`ї, яких він (вона) зобов`язані утримувати за законом (непрацездатні батьки, неповнолітні діти, непрацездатні дружина, чоловік); розмір заробітної плати (доходу), а якщо на пенсії, - розмір пенсії; стан здоров`я - є тяжкохворим, інвалід І групи, яка потребує стороннього догляду тощо. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] досягла віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, потребує матеріальної допомоги на навчання, оскільки навчається на денній формі, не має змоги працевлаштуватися. Одночасно суд враховує згоду відповідача з позовними вимогами та розміром аліментів, які просить стягнути позивач. Підстав, які б визначали неможливість надання відповідачем допомоги на утримання доньки, що продовжує навчання, в ході судового розгляду не встановлено. Суд враховує в кожному конкретному випадку, що при визначенні розміру коштів, що підлягають виплаті на утримання дитини, слід виходити з того, що він має бути достатнім, з огляду на її потреби, і разом з тим, розмірним, враховуючи мету аліментного зобов`язання. Таким чином, аналіз вищенаведених правових норм та дійсних обставин справи дає підстави вважати, що при здійсненні відрахувань із заробітної плати відповідача у розмірі 1/4 частки від доходу в рахунок сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, відповідатиме діючому законодавству України, зазначеним уст. 3 ЦК України засадам розумності, справедливості і добросовісності, та з урахуванням права сторін на належне матеріальне забезпечення. Отже, з урахуванням викладеного, рівності обов`язку обох батьків по утриманню їх дітей, суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явлених [PERSON] позовних вимог та можливість стягнення із [PERSON] на її користь аліментів на час її навчання, в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи стягнення з 22.08.2023 року і до закінчення донькою навчання, але не більше, ніж до досягнення віку 23 років. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позовних вимог, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, підлягає задоволенню. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 1, 6ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1073,60 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. У порядку п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved