Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

02.01.2024 року Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради (далі - позивач), звернулося до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно її малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач послався на ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Позивач надав заяву про розгляд справи за відсутності представника. Відповідач до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. У місті Чернігові за адресою: [ADDRESS] , проживає [PERSON] , у якого є малолітній син, [PERSON] , [INFO] . Мати [PERSON] , [PERSON] з родиною не проживає, бродяжить, участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини не бере. Згідно з інформацією Чернігівського районного управління поліції головного управління Національної поліції в Чернігівській області, встановити місцезнаходження [PERSON] , не виявилось можливим. Малолітнього [PERSON] , у 2019 році, службою у справах дітей Деснянської районної у місті Чернігові ради було поставлено на облік як дитину, що перебуває у складних життєвих обставинах, через ухилення батьків від виконання своїх обов`язків. Родина [PERSON] знаходиться на обліку в Чернігівському міському центрі соціальних служб. Мати самоусунулась від виховання сина. Батько, з яким проживав [PERSON] , систематично не виконував свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, залишав сина без нагляду. 20 жовтня 2023 року, відповідно до акту органу внутрішніх справ та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, до комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради, працівниками поліції було поміщено малолітнього [PERSON] , [INFO] . Підставою для поміщення [PERSON] до лікарні стало те, що дитина знаходилась без нагляду батьків на вулиці в комендантську годину. На даний час [PERSON] перебуває у Ніжинському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернігівської облдержадміністрації. Згідно з інформацією Чернігівської загальноосвітньої спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів фізико-математичного профіля № 12 Чернігівської міської ради, у якій навчався [PERSON] , мати - [PERSON] з родиною не проживає, з дирекцією та класним керівником не спілкується. Про її існування адміністрація школи знають зі слів [PERSON] та батька. Дитина приходила до школи недоглянутою, не контролювала свою поведінку, систематично порушувала шкільний режим, без дозволу вчителя, самостійно залишала школу під час уроків, регулярно вчиняла бійки, використовувала нецензурну лексику. Рівень успішності у [PERSON] був низькій з усіх предметів. Домашні завдання систематично не виконувались. Навчанням [PERSON] не цікавився. На перервах порушував дисципліну. Одяг [PERSON] був поношений, брудний, з неприємним запахом. Останнім часом дитина ходила взагалі без шкарпеток. Відповідно до інформації комунального некомерційного підприємства «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради, [PERSON] за консультаціями до лікарів із сином не зверталась, на профілактичні огляди дитину не приводила, не піклувалась про стан її здоров`я. Згідно з інформацією Чернігівського міського центру соціальних служб, мати [PERSON] фактично самоусунулась від виховання сина. Центр вважає за доцільне не повертати [PERSON] малолітнього [PERSON] , через відсутність у неї батьківського потенціалу та безвідповідальність. У 2019 році орган опіки та піклування Деснянської районної у місті Чернігові ради, звертався з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до їх сина [PERSON] . У задоволенні позову було відмовлено. [PERSON] та [PERSON] були попереджені Деснянським районним судом про необхідність змінити ставлення до виховання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Управлінням, Чернігівським міським центром соціальних служб, сектором ювенальної превенції Чернігівського районного управління поліції головного управління національної поліції в Чернігівській області, систематично здійснювались моніторингові візити в родину [PERSON] для з`ясування ситуації в сім`ї, проведення відповідної роботи щодо соціального захисту дитини, але мати свого ставлення до [PERSON] не змінила. Малолітній [PERSON] у своїй заяві, написаній у присутності спеціалістів управління зазначив, що батьки не займаються його вихованням, і він не бажає з ними проживати. Питання виконання стану батьківських обов`язків матір`ю по відношенню до сина, розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини. Комісія вирішила надати рекомендації органу опіки та піклування, для прийняття рішення про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , по відношенню до її малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Згідно з пунктом 20 статті 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» служби у справах дітей представляють у разі необхідності інтереси дітей у судах. Відповідно до частини 2, частини 5 статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування про неї. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оскільки ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню дитини є доведеним, суд доходить висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини.

Outcome: approved