Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на зняття та реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька. Позовні вимоги мотивує тим, що від спільного подружнього життя із відповідачем [PERSON] у них народився син [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач з власної ініціативи самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, участі у вихованні та догляді за дитиною не приймає, фізичним, духовним та моральним розвитком не займається, не бачиться та не спілкується з сином на протязі чотирьох років. Син прописаний разом із позивачем в квартирі, яка є її приватною, власністю за адресою: [ADDRESS] , але фактично з 2016 вони разом проживають у приватному будинку батьків позивача, де власником є її мати. 20.09.2022 позивач звернулася до територіального підрозділу ЦНАП м. Львова із заявою про зняття та реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , але їй було відмовлено, мотивуючи не наданням письмової згоди батька на зняття та реєстрацію дитини. На звернення позивача з проханням надати згоду на виписку та реєстрацію сина відповідач проявив повну байдужість до цього питання та не надав ніякої відповіді. Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з вищезазначеною позовною заявою. Ухвалою судді від 13.12.2022 відкрити спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду клопотання, у якому просить справу слухати у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та день судового розгляду справи, подав до суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутності. Позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку загального позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до положень ст.ст.13, 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як убачається з матеріалів справи, 25.09.2010 між [PERSON] до [PERSON] було укладено шлюб, який 22.02.2016 рішенням Шевченківського районного суду м.Львова у справі №466/6804/15-ц було розірвано. Під час шлюбу у сторін, народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації народжень 09.12.2011 зроблено відповідний актовий запис за №5773. Згідно копії свідоцтва про зміну імені 01.02.2020 позивач, [PERSON] , змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] ». 20.09.2022 [PERSON] з метою зміни місця реєстрації своєї дитини звернулася до органу реєстрації Шевченківської районної адміністрації із заявою про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування). Однак 22.09.22 в проведенні вказаних реєстраційних дій позивачу було відмовлено, оскільки відсутня згода батька дитини на зняття з реєстрації малолітньої дитини. Згідно з ч.1 ст. 310 ЦК України, фізична особа має право на місце проживання. Відповідно до ч.4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Як передбачено Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання особи підлягає реєстрації. Згідно із ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року (набрала чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклуванні батьків. Згідно із частиною 2 статті 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. За твердженням позивача, вона має намір зареєструватися разом із дитиною у будинку, який належить її матері. Між тим, відповідач ухиляється від будь-яких відповідей стосовно вирішення питання зміни реєстрації свого сина та не надає письмової згоди на реєстрацію місця проживання дитини, що суперечить її інтересам. Як було зазначено вище , малолітній син - [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , на теперішній час проживає та перебуває на утриманні матері. Між тим, Центр надання адміністративних послуг відмовив позивачці щодо її реєстрації разом із сином оскільки батько дитини не надає свою письмову згоду. В свою чергу, позивачка неодноразово намагалася звернутися до відповідача щодо надання його згоди на зміну місця реєстрації їх спільного сина. Відповідно до п. 16-17 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 року №265 (далі - Порядок) місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини. Згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. У разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог цього пункту реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до пункту 33 цього Порядку. Згідно з п. 33, 51, 65 Порядку, подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Подання заяви про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) дитини віком до 14 років або особи, визнаної судом обмежено дієздатною або недієздатною, здійснюється одним із батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників. Зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання дитини віком до 14 років підтверджується електронними підписами батьків, що базуються на кваліфікованих сертифікатах електронних підписів, у разі подання заяви в електронній формі або за письмовою згодою другого з батьків, що надається у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Зважаючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, враховуючи, що відповідач позов визнав, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про обґрунтованість, правомірність та законність позовних вимог [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про надання згоди на зміну реєстрації місця проживання дитини без згоди батька, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved