Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

Питання, що вирішуються ухвалою. [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання батьківства, в якому просить визнати громадянина України [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] , який народився у с. Улянівка Кегичівського району Харківської області. Зобов`язати Красноградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , який народився с. Улянівка Кегичівського району Харківської області, зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України та видати нове свідоцтво про народження, вказавши прізвище дитини « [PERSON] », по батькові « [PERSON] ». Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами, з 2009 по 2010 рік позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] мали короткочасні близькі стосунки. Від цих стосунків у них народився син [PERSON] , [INFO] . На момент народження дитини сторони проживали окремо, дитина була зареєстрована в органах РАЦС на підставі ч. 1 ст. 135 СК України: «При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою». Позивач деякий час не спілкувався з відповідачкою і тому не знав про те, що вона народила від нього дитину. У 2013 році сторони поновили свої стосунки і невдовзі вирішили одружитися. 30 січня 2015 року позивач та відповідачка зареєстрували шлюб у Чапаєвській селищній раді Кегичівського району Харківської області. Відповідачка весь час не наважувалася розповісти позивачу про те, що її син [PERSON] народжений від нього, оскільки дитина має інвалідність і не знала, якою буде реакція позивача на таку звістку. Тому відповідачка зважилася розповісти позивачу правду тільки тоді, коли він був мобілізований до лав ЗСУ у 2023 році. Дізнавшись про те, що він є батьком свого пасинка, позивач визнав своє батьківство і подав до Красноградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції заяву про визнання батьківства. Проте йому в усному порядку відмовили і пояснили, що такі зміни в свідоцтво про народження дитини можна буде внести тільки на підставі судового рішення. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 21 грудня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом. Ухвалою суду від 25 грудня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 16 січня 2024 року. Ухвалою Кегичівського районного суду від 16 січня 2024 року закрито підготовче провадження та призначили до розгляду по суті на 05 березня 2024 року. Учасники справи у судове засідання не з`явились, належно повідомлені про його місце, дату і час, натомість надали заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність, окрім того: представник позивача - про підтримання позовних вимог позивача, відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити, третя особа просить прийняти рішення на розсуд суду. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. За змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Як передбачено ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані: батько- [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 37 (а.с.12). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 30 січня 2015 року зареєстрували шлюб, про що складений відповідний актовий запис № 1, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.9). Згідно посвідчення серії [NUMBER] та лікарсько консультативного висновку № 21 від 21 лютого 2023 року, вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , є інвалідом з дитинства (а.с.15). Також в судовому засіданні досліджено копію тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № [NUMBER] на ім`я позивача [PERSON] (а.с.7-8), довідку Кегичівської селищної ради про склад сім`ї від 12 грудня 2023 року № 10-10/1142/4 (копія, а.с.17), та копію паспорту, коду [PERSON] , [PERSON] , з підтвердженням їх анкетних даних (а.с.4-6). Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~та\~статті 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частина друга і третя\~статті 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини Статтею 121 СК України\~встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. Згідно зі\~статтею 125 СК України\~якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Відповідно до частини першої\~статті 126 СК України\~походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою\~статті 135 СК України\~передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до\~статті 128 СК України\~за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 цього Кодексу. Тобто передумовою звернення до суду із заявою про встановлення на підставі\~статті 128 СК України\~факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. У матеріалах справи відсутній доказ, що запис про народження дитини [PERSON] здійснено на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 червня 2006 року, № 3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування. У постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 613/96/21, зроблено висновок, «щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: dismissed