Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

29.12.2023 року ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» в особі представника\~адвоката Крушенівського Р.О. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь товариства заборгованість за договором позики у розмірі 115530,90 грн., а також\~судовий збір у розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23.05.2018 між ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» та [PERSON] було укладено Договір позики № 2567910. Однак, відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, заборгованість не погашає, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість за кредитним договором, що станом на 01.12.2023 складає 115530,90 грн., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді від 05.01.2024 року вказаний позов було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін. У відповідності до ст. 178 ЦПК Українивідповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув за невідомими суду причинами, про час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином за останнім відомим зареєстрованим у встановленому законом порядку, заяви про слухання справи за його відсутністю та відзиву на позов, або зустрічного позову до суду не надходило. Судові повістки надсилались та не отримувались відповідачем. В судове засідання призначене на 13.03.2024 року поштовий конверт повернувся на адресу суду без вручення із зазначення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до вимог\~ст. 44 ЦПК України\~учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин. Відповідно до\~ст. 130 ч.9 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Відповідно до\~ст. 131 ч.1 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№ 12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб- сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до\~ст.9 Конституції України\~є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. З урахуванням приписів\~статті 280 ЦПК України\~суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Судом встановлено, що 23.05.2018 року між ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» та [PERSON] було укладено Договір позики № 2567910, на підставі якого Кредитор надав Позичальнику позику в сумі 3000,00 грн. на умовах повернення, строковості, платності із сплатою 0,01 відсотків річних від суми позики та датою остаточного повернення позики до 06.06.2018 року. Відповідно до ч. 1 ст.1054ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (Кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник порушив умови Договору кредиту, а саме не здійснює повернення отриманого кредиту із сплатою процентів за його користування та інших платежів передбачених договором в строки визначені у Додатку № 1 до Договору позики. Станом на\~01.12.2023\~року загальна\~сума заборгованості\~становить 115530,90\~грн.,\~а саме:\~заборгованості за\~кредитом 3000,00\~грн.,\~заборгованість по\~комісії107782,85 грн., заборгованість по рахунку інфляції 2917,22 грн., заборгованість за 3% річних 1830,83 грн. Згідно\~статті 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строки та в порядку, що встановлені договором. Крім того, відповідно до часті 1\~статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до умов Договору позики Позичальник зобов`язаний повністю повернути отриману позику, сплачувати проценти за користування позикою та виконувати інші зобов`язання згідно Договору позики. Згідно положень ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, відповідно до ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.1 ст.546 ЦК України\~виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 1\~ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Так, відповідно до\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позивач свої зобов`язання за договором виконав повністю, надав можливість відповідачу розпоряджатись коштами на умовах, передбачених Договором. На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам договору, суду надано не було. Розрахунок заборгованості відповідачем жодним чином не спростований. Умови договору також не оспорюються. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором позики № 2567910 від 23.05.2018 року в сумі 115530,90 грн. Таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України\~суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2684,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved