Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

В грудні 2023 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в обґрунтування якої вказала, що 11 квітня 1995 року [PERSON] отримала у власність земельну ділянку для гаражного будівництва площею 24 кв.м. на території гаражного товариства «Співдружність» №14 Хмельницького району на підтвердження чого виданий Державний акт на право приватної власності на землю, на підставі рішення Хмельницької районної ради №27 від 27.12.1994 року. З метою внесення відомостей до державного земельного кадастру, заявниця звернулася в органи Держгеокадастру, де у вказаному Державному акті було виявлено помилку, а саме у написанні її прізвища - замість « [PERSON] », було записано - « [PERSON] », що не відповідає даним у її паспорті громадянина України. В зв`язку з вищевказаною причиною, орган Держгеокадастру відмовив у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру на вказану земельну ділянку, про що вказав у своєму Рішенні № РВ-3500133182023 від 07.12.2023 року. Дана обставина є підставою для звернення до суду з метою встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу, оскільки від встановлення даного факту залежить державна реєстрація її права власності на земельну ділянку. Заявник в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Неможливість в позасудовому порядку підтвердити факт належності державного акту на право приватної власності на землю перешкоджає заявнику в реалізації його прав та законних інтересів. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлено, що [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка для гаражного будівництва площею 24 кв.м. на території гаражного товариства «Співдружність» №14 Хмельницького району, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, що був виданий на підставі рішення Хмельницької районної ради №27 від 27.12.1994 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №1215 заявнику на прізвище « [PERSON] ». 07.12.2023 року відділом №2 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області рішенням № РВ-3500133182023 заявниці було відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з наявності розбіжностей в прізвищі власника земельної ділянки. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.02.2004 серія [NUMBER] [PERSON] на праві власності належить гараж загальною площею 22,3 кв.м, що розташований в [ADDRESS] . Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в тому числі і на земельну ділянку) проводиться органами державної реєстрації прав. Речове право на нерухоме майно, згідно названого Закону, підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Враховуючи вищевикладене, заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа заявника підлягає задоволенню.

Outcome: approved