Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Кучер Г.М. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Козятинської міської ради Вінницької області, про позбавлення батьківських прав. У вказаній позовній заяві позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо доньок - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] утримання доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення старшою донькою [PERSON] повноліття, відповідно до рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області справа №133/1074/13 від 28 травня 2013 року; стягувати щомісячно на користь [PERSON] з [PERSON] аліменти на утримання доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму, встановленого на день стягнення, для дитини відповідного віку на кожну дитину з дня подачі позовної заяви та до досягнення повноліття дітьми. Свої вимоги мотивує тим, що 24 квітня 2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачвем у справі [PERSON] . У шлюбі в них народилося двоє доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24 січня 2013 року шлюб між ними розірвано, а неповнолітніх доньок залишено проживати з матір`ю. Однак мати [PERSON] взагалі самоусунулася від виконання своїх материнських обов`язків, не займається їх вихованням та утриманням. Діти були змушені тікати з дому, не маючи сезонного одягу та самих необхідних побутових речей для дітей відповідного віку, так як в будинку де вони проживали разом з матір`ю, постійно проходили застілля з черговими друзями та чоловіками. Так діти з квітня 2023 року фактично проживають з ним та бабусею за адресою: [ADDRESS] , мати жодного разу не навідалася та не поцікавилася долею дітей. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 09 листопада 2023 року було відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду від 11 січня 2024 року закрито підготовче провадження у справі. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Кучер Г.М. в судове засідання не з`явилися, проте надали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухання справи провести без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить слухання справи провести без її участі, позовні вимоги визнає та погоджується на позбавлення батьківських прав щодо доньок. Представник третьої особи Пахольчук В. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить слухання справи провести без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами та долучені до матеріалів справи письмові докази, правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 25 квітня 2023 року Козятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 25 квітня 2023 року Козятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24 січня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з позивачкою. На підставі виконавчого листа №133/1074/13, виданого 11 червня 2013 року на виконання рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 28 травня 2013 року, з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 квітня 2013 року і до досягнення старшою дочкою [PERSON] повноліття. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов позивача [PERSON] - батька малолітніх [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , членами комісії встановлено, що у будинку [ADDRESS] чисто, світло, будинок мебльований та оснащений необхідною побутовою технікою, всі члени родини мають окремі спальні місця, постіль чиста, дивани, крісла, м`які меблі у гарному стані, є письмовий стіл. Батько та члени родини намагаються якнайкраще створити належні санітарно-гігієнічні умови для життя та розвитку його доньок. Відповідно до довідки про доходи [PERSON] , який працює слюсарем з ремонту рухомого складу 6 розряду ВП "Вагонне депо станції Київ-Пас.", за період з листопада 2022 року по травень 2023 року загальний розмір заробітної плати складає 118 041,22 гривень, сплачено аліментів на суму 31 642,72 гривень. Згідно характеристики з місця роботи позивача, який розпочав свою трудову діяльність на залізничному транспорті у 2009 році, за час роботи на залізниці проявив себе з позитивної сторони. Відповідно до довідки, виданої адміністратором ЦНАП, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається в 6-А класі КЗ "Ліцей №2 Козятинської міської ради Вінницької області", що підтверджується довідкою №01-15/111 від 01 травня 2023 року. [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається в 5-А класі КЗ "Ліцей №2 Козятинської міської ради Вінницької області", що підтверджується довідкою №01-15/112 від 01 травня 2023 року. Як вбачається з клопотання первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України вагонного депо ст. Київ-Пас. позивач займається вихованням дітей, постійно отримує подарунки на дітей до свят від керівництва залізниці та профспілки, діти з ним часто відвідують культурні заходи в місті Києві (зоопарк, музеї, цирк та ін.). [PERSON] матеріально забезпечує дітей, підвищує розряди, отримує підвищену преміальну оплату за якісний ремонт та обслуговування вагонів, в колективі користується повагою. Батько [PERSON] , [INFO] , цікавиться навчанням доньки, займається її вихованням. Донька регулярно відвідує заняття у ліцеї, відповідально ставиться до навчання. На даний час [PERSON] проживає з батьком, дідусем і бабусею, які займаються її вихованням, що підтверджується довідкою №01-15/159 від 19 червня 2023 року. Батько [PERSON] , [INFO] , цікавиться навчанням доньки, займається її вихованням. Донька регулярно відвідує заняття у ліцеї, відповідально ставиться до навчання. На даний час [PERSON] проживає з батьком, дідусем і бабусею, які займаються її вихованням, що підтверджується довідкою №01-15/160 від 19 червня 2023 року. Рішенням виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області №95 від 29 лютого 2024 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Орган опіки та піклування Козятинської міської ради дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON] , виходячи з того, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться успіхами та їх навчанням, станом здоров`я, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, підготовкою до самостійного життя, тобто самоусунулася від виконання материнських обов`язків відносно доньок. Відповідно до частин 2, 3 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основної уваги. Вимогами ст. 27 даної Конвенції передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, нести основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей рівень життя, необхідний для розвитку дитини. Згідно з приписами пунктів 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінки. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58). У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні, прийнятому у справі "Мамчур проти України" від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09), Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Розірвання сімейних зав`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин. Відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України, виключними підставами позбавлення батьківських прав матері або батька є: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засудженні за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначається, що «хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини». У рішенні по справі "Хант проти України" п. 54 зазначено, що суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Відповідно до частини 2 статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Виходячи з наведеного, враховуючи інтереси дитини, позицію відповідача, та те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дітей. Жодних дій, направлених на виправлення своєї винної поведінки по відношенню до своїх дітей, не вчинила. А після отримання судової повіскти, ухвали про відкриття, позовної заяви до суду більше не зявлялась. Вказані вище факти свідчать про те, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх материнських обов`язків, не забезпечує належний догляд за дітьми, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не виявляє материнського піклування та турботи. А тому суд вважає за можливе та необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскільки це буде відповідати інтересам дітей та сприяти захисту їх прав. Щодо вимоги про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей необхідно зазначити таке. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 5 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. За правилами частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з вимог закону, обставин справи, а також відсутності заперечень відповідача, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини зі всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили і до їх повноліття. Такий розмір аліментів на утримання дітей буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи наведене,

Outcome: approved