Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

20 грудня 2023 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання та додаткових витрат. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2023 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю. [PERSON], звернувшись з цим позовом до суду, посилалась на те, що 09 вересня 2019 року Березівським районним судом Одеської області було винесено судовий наказ, згідно якого, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 05.08.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . 01 вересня 2023 року [PERSON] було зараховано на навчання до Одеського державного університету внутрішніх справ. З 01.09.2023 року до 01.07.2027 року [PERSON] буде навчатися за рахунок коштів фізичних або юридичних осіб (контрактна форма), а саме із здобуттям освітнього ступеня бакалавр за денною формою навчання за спеціальністю 081 «ПРАВО», що підтверджується договором про навчання у закладі вищої освіти від 26.07.2023 року та договором про надання платної освітньої послуги №83д/б від 01.09.2023 року. Так як [PERSON] навчається на денній формі, то не може працевлаштуватися, щоб заробляти кошти, які потрібно сплатити за надання освітніх послуг та які потрібні для життя [PERSON] , - наразі його утримує позивачка - [PERSON] , з якою він також і зареєстрований. Загальна вартість освітньої послуги за весь період навчання становить - 131800,00 (сто тридцять одна тисяча вісімсот) гривень 00 копійок, що підтверджується договором про надання платної освітньої послуги. Позивачка має стабільний дохід, офіційно працевлаштована та працює продавцем продовольчих товарів в магазині « [INFO] », щомісячна заробітна плата становить - 7000 (сім тисяч) гривень. [PERSON] наразі важко утримувати сина, відповідач - [PERSON] , батько [PERSON] , не сплачує аліменти після досягнення сином повноліття, грошима ніяк не допомагає. Позивачка купує сину - [PERSON] всі необхідні речі та одяг, дає кишенькові гроші, на проїзд та харчування під час навчального процесу, закупила всю необхідну канцелярію та підручники для здобуття освіти, які потрібні сину на сьогодні, у тому числі, оплатила вартість освітньої послуги за перший семестр навчання, що становить 16475,00 (шістнадцять тисяч чотириста сімдесят п`ять) гривень 00 копійок. Також на період навчання [PERSON] проживає в гуртожитку Одеського національного університету ім. Мечнікова, за проживання в якому [PERSON] було сплачено - 7900 (сім тисяч дев`ятсот) гривень за перший семестр навчання. Відповідач працездатного віку, фізично здоровий, як відомо позивачці, працює далекобійником. На його утриманні інших непрацездатних та неповнолітніх осіб не має. На підставі викладеного, позивачка просить стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання повнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня звернення до суду, щомісячно до закінчення навчання; стягнути з [PERSON] , [INFO] додаткові витрати на користь [PERSON] , [INFO] частини витрат на навчання, що становить - 8237.5 грн. та частини витрат за проживання в гуртожитку в сумі - 3950 гривень. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 06.02.2024 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 06.03.2024 року о 08 год. 30 хв. В судове засідання позивачка не з`явилася,представник [PERSON] подала до суду заяву з проханням проводити розгляд справи за їх відсутності, на позовних вимогах наполягали та просили задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 19.02.2024 року подав до суду відзив на позовну заяву [PERSON] , згідно якого, з позовними вимогами [PERSON] згоден частково. Відповідач згоден виплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до закінчення ним навчання та досягнення 23 років. В частині стягнення з нього додаткових витрат - відповідач позов не визнає. При вирішенні позовних вимог про стягнення з [PERSON] частини на навчання - 8 237,50 грн. та частини витрат за проживання в гуртожитку - 3 950 грн. як додаткових витрат, просить врахувати наступне: матеріальний стан [PERSON] є вкрай важким. Позивачка надала суду неправдиві відомості відносно того, що у нього немає неповнолітніх дітей, про те, що відповідач фізично здоровий та працює дальнобійником. Відповідно до висновку ЛКК, [PERSON] хворіє на ішемічну хворобу серця, стенокардію та гіпертонічну хворобу; на утриманні є 2 неповнолітніх дітей; донька [PERSON] також хворіє на вегето-судинну дистонію, скаліоз, дружина відповідача [PERSON] являється інвалідом 2-ї групи і працювати не може, на підприємстві, де працює [PERSON] , він отримує мінімальну заробітну плату. Не дивлячись на це, відповідач все ж таки згоден платити сину аліменти у розмірі, зазначеному вище. У судове засідання [PERSON] не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, оцінивши і проаналізувавши докази по справі, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Від спільного проживання сторони мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.12.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області. Станом на теперішній час, [PERSON] зареєстрований та проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . 09.09.2019 року Березівським районним судом Одеської області було винесено судовий наказ, згідно якого, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 05.08.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Відповідно до копії довідки від 14.09.2023 року за вих. №3/2/1600, виданої відділом кадрового забезпечення Одеського державного університету внутрішніх справ МВС України, [PERSON] з 01 вересня 2023 року (наказ ОДУВС про зарахування від 31 серпня 2023 року №209 о\\с) зарахований на 1-й курс відділення підготовки денної форми навчання інституту права та безпеки за спеціальністю 081 «Право» Одеського державного університету внутрішніх справ. Як вбачається з копії договору про навчання у закладі вищої освіти від 26.07.2023 року та копії договору №83д/б про надання платної освітньої послуги від 01.09.2023 року, між Одеським державним університетом внутрішніх справ в особі ректора [PERSON] , що діє на підставі Статуту (замовник), та [PERSON] (здобувачем) був укладений договір про здобуття освіти у вищевказаному учбовому закладі, [PERSON] був зарахований на 1 курс денної форми навчання за спеціальністю «право» для здобуття ступеня вищої освіти «бакалавр». Згідно копії довідки від 18.12.2023 року за вих. №1, виданої ФОП [PERSON] , [PERSON] працює продавцем продовольчих товарів в магазині « [INFO] » у фізичної особи ФОП [PERSON] , та отримує щомісячно заробітну плату у розмірі 7000 грн. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що згідно копії квитанції №39 від 07.09.2023 року, виданої філієюТВБВ №10015/0404 - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», [PERSON] було сплачено 16 475 гривень за навчання, курс - 1,081 денна форма навчання. Відповідно до квитанції від 30.08.2023 року, також [PERSON] було сплачено за проживання в гуртожитку ОНУ ім. І.І. Мечнікова за період з 30.08.2023 року - частково квітень 2024 року у сумі 7 900 гривень. Також, судом були досліджені докази, надані відповідачем, а саме: згідно довідки міської лікарської консультативної комісії №170 від 14.02.2024 року, виданої КНП «Березівський міський центр первинної медико-санітарної допомоги», [PERSON] перебуває на обліку з діагнозом: ішемічна хвороба серця, стенокардія напруги, гіпертонічна хвороба ІІ ст. СН І. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 03.07.2009 року виконавчим комітетом Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області, між [PERSON] та [PERSON] 03.07.2009 року був укладений шлюб. Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.12.2009 року виконавчим комітетом Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.05.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області. Відповідно до довідки міської лікарської консультативної комісії №169 від 14.02.2024 року, виданої КНП «Березівський міський центр первинної медико-санітарної допомоги», [PERSON] перебуває на обліку з діагнозом: вегето-судинна дистонія по кардіальному типу. Сколіоз ІІ ст. Плоскостопість. Згідно копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №236327 серії 12 ААГ від 26.12.2022 року, [PERSON] являється інвалідом 2-ї групи. Відповідно до довідки від 12.02.2024 року за вих. №4, виданої ТОВ «МУЛЬТИТРАНС», [PERSON] працює на посаді водія автотранспортних засобів з 23.11.2023 року в ТОВ «МУЛЬТИТРАНС». Так як [PERSON] продовжує навчання на денній формі навчання, то він не має можливості працювати та самостійно себе утримувати, тобто він потребує матеріальної допомоги. Домовленості між батьками щодо способу утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та порядку сплати аліментів в позасудовому порядку не досягнуто. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, судом не встановлено. Відповідно до ч. 2 статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Як роз`яснено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006р. №3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 3статті 199 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Вказаною нормою надано три можливості визначення розміру аліментів: у твердій грошовій сумі, в частці від заробітку (доходу) або одночасно і в твердій грошовій сумі та в частці від заробітку. Ініціатива вибору способу визначення розміру аліментів належить, насамперед, позивачеві, але врешті спосіб визначення величини аліментного платежу залежатиме від різних обставин, які належить оцінити суду. Статтею 182 СКУ країни передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», відповідно до ч.1 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з врахуванням, що сума стягнутих аліментів не може бути меншою від 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання [PERSON] суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, враховує наступні обставини, що син проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, є студентом денної форми навчання за контрактом, не працює, відповідно до вимог сімейного законодавства повнолітня дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку батьків. Відповідачем надано відзив на позовні вимоги [PERSON] та докази, які підтверджують обставини, викладені у ньому. Так, судом було встановлено, шо на утриманні у [PERSON] перебуває непрацездатна дружина, яка являється інвалідом 2-ї групи та двоє неповнолітніх дітей, старша дитина хворіє та перебуває на обліку у КНП «Березівський міський центр первинної медико-санітарної допомоги». Відповідач також хворіє та перебуває на обліку у КНП «Березівський міський центр первинної медико-санітарної допомоги», працює в ТОВ «МУЛЬТИТРАНС», на посаді водія автотранспортних засобів, де отримує мінімальну заробітну плату. Незважаючи на своє скрутне матеріальне становище, відповідач визнає свій батьківський обов`язок допомагати матеріально дитині та нести витрати під час навчання сина. Враховуючи вищевикладене, потребу позивача у матеріальній підтримці, у зв`язку з оплатним характером навчання, обмеження [PERSON] в можливості самостійного отримання доходу внаслідок денної форми навчання, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) щомісяця на період його навчання, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Щодо позовної вимоги про стягнення додаткових витрат, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Верховний Суд постановою у справі № 622/373/16-ц від 29.01.2018 року роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201цьогокодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15. Крім того, позивачка не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини при наявності можливості проходження навчання в державних закладах освіти, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. Позивачкою не надано доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання сина на платній основі саме в цьому навчальному закладі. Навчання у вищих навчальних закладах для здобуття професійної освіти не відносить до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що син сторін є повнолітньою особою, суд не вбачає правових підстав для застосування положень ст. 185 СК України. З огляду на викладене, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність взаємозв`язку їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення додаткових витрат на дитину, оскільки позивачкою не надано достатніх та належних доказів щодо понесення саме додаткових витрат, зумовлених особливими обставинами. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 1073,60 грн. судового збору у відповідності до задоволеної вимоги про стягнення аліментів.

Outcome: partial