Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~В грудні 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням змін просила стягнути з відповідачки заборгованість\~за договором позики від 04 серпня 2020 року, що станом на 23 лютого 2022 року становить 804\~694 грн. 80 коп., яка складається з 700\~000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 2\~265 грн. 75 коп. 3% річних, 82\~429 грн. 05 коп. інфляційні втрати, а також судові витрати по сплаті\~судового збору. Позов мотивований такими обставинами. 04 серпня 2020 року між позивачкою та [PERSON] укладено договір позики за яким остання отримала в борг від [PERSON] у строкове користування грошові кошти у розмірі 700000 грн. в еквіваленті 25160 умовних одиниць, а саме доларів США, про що було складено розписку. За умовами позики відповідачка зобов`язалась повернути борг у розмірі 700000 грн. до 01.02.2021. Після спливу вказаного строку позивачка неодноразово зверталась до [PERSON] з вимогою про повернення позичених коштів, проте остання посилаючись на складне матеріальне становище повідомляла про неможливість повернути борг, що змусило позикодавця звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивачки адвокат Шепель К.В. заявлений позов підтримала і просила такий задовольнити. Представник відповідачки адвокат Кушнірук В.М. після подання заяви про зменшення позовних вимог позов визнав. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази суд зазначає про таке. Встановлено, що 04 серпня 2020 року [PERSON] отримала від [PERSON] в борг грошові кошти у розмірі 700000 грн. котрі зобов`язувалась повернути до 01.02.2021 року, про що свідчить розписка підписана відповідачкою (а.с.9). До вказаного строку, а також до постановлення судом рішення сума позики не повернута, що визнається представниками сторін. Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно до ст. 1047 цього ж Кодексу договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За положеннями\~ч.1\~ст.\~1049\~ЦК України\~ Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048\~цього Кодексу. (ч.1 ст. 1050 ЦК України). Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до\~пункту 18\~розділу "Прикінцеві\~та перехідні\~положення"\~ЦК України\~ у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином виходячи із положень наведених норм права [PERSON] зобов`язана повернути для [PERSON] борг в сумі 700000 грн., а також сплатити для позивачки встановлений індекс інфляції за час прострочення з 01.02.2021 року (початок строку прострочення виконання зобов`язання) до 24.02.2022 (початок дії в Україні воєнного стану). При цьому суд зазначає, що представником позивачки вірно вирахувані розміри сум інфляційних втрат та 3% річних, що також не заперечується представником відповідачки. На підставі ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір. Згідно до\~положень ч.7\~ст.\~158\~ЦПК України\~у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Приймаючи до уваги, що від сторін та їх представників не подано клопотання про скасування заходів забезпечення позову, а тому суд залишає дію накладення арешту на майно [PERSON] застосованого ухвалою цього ж суду від 12.12.2023 року на строк дев`яносто днів з дня набрання цим рішенням законної сили

Outcome: approved