Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

у жовтні 2023 року представник позивача ТОВ «Управляюча компанія «Венеція» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 7 309,40 грн, з яких: основна сума боргу - 7 224,23 грн, сума інфляційногозбільшення боргу - 70,41 грн, сума 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов?язання - 14,76 грн, а також судовий збір у розмірі 2 684 грн. В обґрунтування позову зазначено, що ТОВ «Управляюча компанія «Венеція» на підставі актів прийому-передачі від забудовника ТОВ «ТМО Ліко-Холдинг» здійснює обслуговування багатоквартирних житлових будинків у Голосіївському районі м. Києва, в тому числі вбудованих підземних автостоянок (паркінгів), де забезпечує прибирання, цілодобову охорону, комунальні послуги, тощо. 09.11.2021 року ТОВ «Управляюча компанія «Венеція» змінило найменування з попереднього найменування ТОВ «Ліко-Житлосервіс» на поточне найменування. 01.09.2008 року на підставі акту прийому-передачі підземної автостоянки ТОВ «ТМО «Ліко-Холдинг» передало, а ТОВ «Ліко-Житлосервіс» прийняло на обслуговування введену в експлуатацію у складі житлового будинку по [ADDRESS] , підземну автостоянку Блок Д на 32 машиномісця, загальною площею блоків А та Д 3 254,20 кв.м. Для обслуговування підземної автостоянки, утримання її у належному стані і забезпечення безпеки майна третіх осіб (власників автомобілів), TOB «Ліко-Житлосервіс» уклало відповідні договори з підрядними організаціям щодо постачання електроенергії, забезпечення цілодобової охорони та організації контрольно-пропускного посту, технічного обслуговування та ремонту системи протипожежної безпеки. Відповідач є власником машиномісця № [NUMBER] в підземній автостоянці (паркінгу) блок Д будинку [ADDRESS] . 01.01.2011 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 216 про участь у витратах на обслуговування підземної автостоянки і обслуговуючої території, відповідно до умов якого власник передає, а виконавець приймає в обслуговування машиномісце № [NUMBER] на підземній автостоянці, розташованій за адресою: [ADDRESS] . На виконання умов договору, у період з вересня 2021 року по квітень 2022 року, позивачем було надано відповідачу послуги з обслуговування машиномісця № [NUMBER] на підземній автостоянці житлового будинку [ADDRESS] на загальну суму 8 117,48 грн. За вказаний період відповідач здійснив оплату послуг частково, а саме у розмірі 893,25 грн, у зв?язку із чим за останнім рахується заборгованість у розмірі 7 224,23 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11.10.2023 року, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 41). 17.12.2023 до суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача [PERSON] - адвокат Олексієнко Л.В. зазначила про часткове визнання позовних вимог, а саме: сума основного боргу - 1402,75 грн, сума інфляційного збільшення боргу - 70,41 грн, три проценти річних - 14,74 грн. В обґрунтування заперечень по суті позовних вимог, представник відповідача зазначила про те, що 01.01.2011 між сторонами у справі укладено договір № 216 про участь у витратах на обслуговування підземної автостоянки і обслуговуючої території, відповідно до п. 4.3 якого сума з утримання і експлуатації стоянки на місяць становить 287 грн. Сторонами не було змінено умови договору, позивач не звертався до відповідача із пропозицією про внесення будь-яких змін, у тому числі, і щодо суми щомісячних платежів з утримання та експлуатації стоянки, як це передбачено умовами основного договору. Договір не передбачає права позивача в односторонньому порядку змінювати умови договору, у тому числі і суму з утримання і експлуатації стоянки. За вказаних обставин, представник відповідача зазначає, що за період з вересня 2021 року по квітень 2022 року сума з утримання і експлуатації стоянки має становити 2 296 грн; за вирахуванням сплаченої відповідачем суми у вказаний період у розмірі 893,25 грн, сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 1402,75 грн. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач здійснює обслуговування багатоквартирних житлових будинків у Голосіївському районі м. Києва, в тому числі вбудованих підземних автостоянок (паркінгів), де забезпечує прибирання, цілодобову охорону, комунальні послуги тощо на підставі актів прийому-передачі підземної автостоянки на обслуговування від забудовника ТОВ «ТМО «Ліко-Холдінг». 09.11.2021 року ТОВ «Управляюча компанія «Венеція» змінило найменування з попереднього найменування ТОВ «Ліко-Житлосервіс» на поточне найменування. 01.09.2008 року на підставі акту прийому-передачі підземної автостоянки ТОВ «ТМО «Ліко-Холдинг» передало, а ТОВ «Ліко-Житлосервіс» прийняло на обслуговування введену в експлуатацію у складі житлового будинку по [ADDRESS] , підземну автостоянку (блок Д), на 32 машиномісця, загальною площею Блоків А та Д 3 254,20 кв.м. (а.с. 8). Відповідач є власником машиномісця № [NUMBER] на підземній автостоянці, розташованій за адресою: [ADDRESS] . 01.01.2011 року між ТОВ «Ліко-житлосервіс» та [PERSON] укладено договір № 216 про участь у витратах на обслуговування підземної автостоянки і обслуговуючої території, відповідно до умов якого власник передає, а виконавець приймає в обслуговування машиномісце № [NUMBER] на підземній автостоянці, розташованій за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до умов виконавець взяв на себе зобов?язання: забезпечити умови обслуговування стоянки, що дозволяють власнику здійснювати зберігання транспортного засобу; забезпечити охорону стоянки, пропускний та внутрішній режим; виконувати комплекс робіт з утримання стоянки і прилеглої території в належному технічному та санітарному стані; виконувати поточний і капітальний ремонт стоянки; а власник взяв на себе зобов?язання вчасно оплачувати свою частку у витратах з утримання і обслуговування стоянки на умовах договору (п. 2 договору). За змістом п. 4 договору, власник сплачує надані виконавцем послуги в сумі, що відповідає частці власника у витратах з утримання і експлуатації стоянки. Вартість надаваних послуг включає: плату за землю, водопостачання, електроенергію, телефон, касове обслуговування, охорону, паркування і видачу транспортних засобів, прибирання і ремонт стоянки, а також прилеглої території, загальногосподарські видатки, заробітну плату обслуговуючого персоналу, обов?язкові відрахування, у тому числі амортизація, збори, платіж і непрямі податки, передбачені чинним законодавством. Для обслуговування підземної автостоянки, утримання її у належному стані і забезпечення безпеки майна третіх осіб (власників автомобілів), TOB «Ліко-Житлосервіс» уклало відповідні договори з підрядними організаціям щодо постачання електроенергії, забезпечення цілодобової охорони та організації контрольно-пропускного посту, технічного обслуговування та ремонту системи протипожежної безпеки. Так, 18.12.2018 між ТОВ «Ліко-Житлосервіс» та ТОВ «Київські енергетичні послуги» укладено договір про постачання електричної енергії споживачу (а.с. 12-17); 18.10.2016 року між ТОВ «Ліко-Житлосервіс» та ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» укладено договір про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі (а.с. 18-19); 14.04.2006 року між ТОВ «Ліко-Житлосервіс» та ТОВ «Сітел» укладено договір № 56/06-S про надання послуг зв?язку (а.с. 20-21); 01.09.2018 між ТОВ «Ліко-Житлосервіс» та ТОВ «Смарт Солюшинз Груп» укладено договір № 96/40-О про надання послуг з технічного обслуговування (а.с. 22-23). Відповідно до змісту розрахунку вартості відшкодування витрат на утримання підземної автостоянки, до складу показників входять наступні: технічний огляд, обслуговування ел. мереж, перевірка та випробування пожежних гідрантів - 11,55 грн; комплексне прибирання паркінгів - 21,39 грн; обслуговування систем протипожежної безпеки - 20,74 грн; контроль доступу - 422,62 грн; електроенергія, холодна вода - 39,08 грн; стаціонарний телефон, ТО системи відеонагляду - 3,40 грн; обслуговування «тривожної кнопки» - 1,84 грн; накладні витрати - 53,16 грн; ПДВ 20 % - 114,76 грн; всього - 688 грн (а.с. 11). Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що з моменту укладення зазначеного договору, відповідач користувався послугами, проте, в порушення договірних зобов`язань не оплачував їх в повному обсязі. В ході розгляду справи встановлено, що виконавцем безперебійно надавались послуги, зазначені у договорі, та доказів щодо звернення відповідача у встановленому порядку з претензіями щодо надання неякісних послуг з утримання підземної автостоянки, а так само щодо ненадання таких послуг, матеріали справи не містять, як і не містять доказів належного виконання відповідачем договірних зобов`язань в частині оплати коштів за надані послуги у повному обсязі. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до даних довідки № 71 від 02.10.2023 за період з 01.09.2021 року по 30.04.2022 року виконавцем нараховано, а власником сплачено наступні кошти у відповідні періоди: вересень 2021 нараховано 688 грн, сплачено - 0 грн; жовтень 2021 року нараховано 205,25 грн, сплачено 893,25 грн; листопад 2021 року нараховано 186,258 грн, сплачено - 0 грн; грудень 2021 року нараховано 333,92 грн, сплачено 0 грн; січень 2022 року нараховано 3 906,42 грн, сплачено 0 грн; лютий 2022 року нараховано 1 121,35 грн, сплачено 0 грн; березень 2021 грн нараховано 1 121,35 грн, сплачено 0 грн; квітень 2022 року нараховано 554,91 грн, сплачено 0 грн (а.с. 6). За вказаних обставин, суд надходить до висновку про те, що відповідач, як власник майна, зобов?язаний брати участь у витратах на утримання такого майна. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню основний борг у розмірі 7 224,23 грн. Крім того, з підстав порушення строків оплати отриманих послуг, позивач просить також стягнути із відповідача втрати від інфляції в розмірі 70,41 грн., та 3% річних в сумі 14,76 грн. При дослідженні наданого позивачем розрахунку заборгованості з усіма його складовими, а також розрахунку нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, суд дійшов висновку про те, що зазначені розрахунки вірні та виконані у відповідності до інших наявних у справі доказів, та, останні, підтверджують порушення відповідачем обов`язків щодо своєчасної та повної сплати коштів, та необхідності в зв`язку із цим стягнення із відповідача на користь позивача штрафних санкцій, так як в ході розгляду справи знайшов своє підтвердження факт несплати відповідачем, як споживачем, коштів за надані позивачем послуги. Окремо слід звернути увагу на те, що стороною відповідача в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, - зазначені розрахунки не спростовані, як і не спростовані доводи, викладені в позові. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Разом з тим, слід зазначити, що однією з засад судочинства є, зокрема, визначена ст. 12 ЦПК України змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, та оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також приймаючи до уваги те, що стороною відповідача доводи та обґрунтування позову в ході розгляду справи не спростовані, а тому суд вважає, що позов про стягнення заборгованості є обґрунтованим та доведеним, в зв`язку з чим підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2684 грн. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved