Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

\~ 07 грудня 2023 року [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про розірвання договорів оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі. В обґрунтування\~позовних вимог\~представник позивача зазначив,\~що відповідно до Свідоцтв про право на спадщину за №2-863 та за №2-864, виданих 19 вересня 2014 року державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Риковою Т.В., позивачу [PERSON] на праві власності належать земельні ділянки площею 4.7639 га, кадастровий номер: 4823683200:03:000:0058, та площею 3.7986 га, кадастровий номер: 4823683200:03:000:0078, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані в межах території Михайлівської сільської ради Баштанського (Казанківського) району Миколаївської області. 22 грудня 2014 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено договори оренди землі за №8 та №8а, зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13 січня 2015 року, номер запису про інше речове право: 8416662, та номер запису про інше речове право: 8416658. За умовами зазначених договорів, позивач [PERSON] передала в оренду [PERSON] належні їй земельні ділянки, строком на 49 років, під зворотне зобов`язання останнього сплачувати орендну плату в грошовій формі у строк до 31 грудня щороку розміром 50000 грн та 40000 грн. Однак, в порушення умов договорів [PERSON] , в період з 2016 року\~по 2019\~рік, не сплачував позивачу [PERSON] орендну плату за\~користування землею, та самовільно власноручно дописав в п.9 договорів оренди землі умову, що орендна плата вноситься одним платежем за весь термін оренди, тим самим одноособово змінив умови договорів з метою зменшити розмір орендної плати без надання згоди на це орендодавця. Така дописка орендаря є нікчемною, та такою, що не створює правових наслідків. Нещодавно позивачу [PERSON] стало відомо, що орендар [PERSON] [INFO] помер. Так, 14 березня 2021 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Саяпіною І.Г. видано спадкоємцям померлого [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до яких спадкоємці успадкували право оренди земельної ділянки площею 4.7639 га, кадастровий номер: 4823683200:03:000:0058, та площею 3.7986 га, кадастровий номер: 4823683200:03:000:0078. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які замінили сторону орендодавця, у зв`язку зі смертю [PERSON] , та успадкували його права оренди, в порушення умов договорів в період з 2020 року по 2023 рік не сплачували позивачу [PERSON] орендну плату за\~користування землею. Посилаючись на викладене, а також на те, що систематична несплата відповідачами орендної плати є підставою для розірвання договорів оренди землі, представник позивача просив: розірвати договір оренди землі №8 від 22 грудня 2014 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] ; розірвати договір оренди землі №8а від 22 грудня 2014 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] ; стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , пропорційно розміру успадкованих кожним з них від спадкодавця [PERSON] часток у спадщині, заборгованість по орендній платі за договором оренди землі №8 від 22 грудня 2014 року та договором оренди землі №8а від 22 грудня 2014 року в розмірі 720000 грн, та судові витрати. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 20 грудня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 22 січня 2024 року відповідач [PERSON] , у відповідності до вимог ст.178 ЦПК України, подала до суду відзив на позов, в якому зазначила, що 22 грудня 2014 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено договори оренди землі за №8 та №8а, зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13 січня 2015 року, номер запису про інше речове право: 8416662, та номер запису про інше речове право: 8416658. За умовами зазначених договорів, позивач [PERSON] передала в оренду [PERSON] належні їй земельні ділянки, строком на 49 років. Згідно п.9 умов договорів оренди землі, які були узгоджені сторонами, розмір орендної плати, так і порядок її виплати здійснюється орендарем ( [PERSON] ) одним платежем за весь термін оренди, відповідно 50000 грн за договором оренди землі №8 від 22.12.2014 року та 40000 грн за договором оренди землі №8-а від 22.12.2014 року, які були отриманні позивачем [PERSON] в повному обсязі. Вважає, що твердження позивача [PERSON] про те, що п.9 умов договорів оренди землі, який містить посилання на те, що орендна плата вноситься орендарем одним платежем за весь термін оренди, був самовільно власноручно дописаний орендарем [PERSON] без надання нею, як орендодавця згоди на це, є непоґрунтованими, оскільки п.9 умов договорів оренди землі, щодо порядку виплати орендної плати за користування землею, під час підписання договорів оренди землі та проведення їх державної реєстрації був узгоджений сторонами, про що позивачу [PERSON] , як орендодавцю було достеменно відомо, та жодних претензій за період з 2016 року по 2023 рік останньою орендарю не висувалося, що додатково свідчить про те, що позивач [PERSON] укладаючи договори оренди землі погодилася на виплату орендної плати одним платежем за весь термін оренди. Посилаючись на повне виконання орендарем [PERSON] зобов`язань за договорами оренди землі, зокрема виплати орендодавцю [PERSON] орендної плати одноразовим платежем за весь термін дії договорів оренди землі, що було узгоджено між сторонами умовами п.9 договорів оренди землі, просила відмовити у задоволені позову в повному обсязі (а.с.86-88). 31 січня 2024 року представник позивача [PERSON] , в порядку ст.179 ЦПК України, подав до суду відповідь на відзив, в якій просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначив, що твердження відповідача [PERSON] про те, що орендарем [PERSON] було сплачено розмір орендної плати за весь період орендного користування на майбутнє у відповідності з умовами п.9 договорів (рукописний текст), який має переважне значення щодо п.11 договорів, який встановлює щорічне внесення орендної плати в розмірі, встановленому у п.9, є не нічим іншим, крім власних припущень, які не відповідають дійсності, оскільки чіткими та зрозумілими умовами договорів оренди є виключно ті, що внесені до текстів документів машинописним текстом та, які були погоджені сторонами договорів. Натомість, рукописна дописка в п.9 договорів не застережена сторонами відповідним чином, відтак є нікчемною та такою, що не створює жодних правових наслідків (а.с.90). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Крім того, представник позавача не заперечував та підтвердив той факт, що під час укладання договорів оренди позивач [PERSON] отримала від орендаря [PERSON] 90\~000 грн. Відповідач [PERSON] та її представники [PERSON] і [PERSON] в судовому\~засіданні позовні\~вимоги не визнали, вважають їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підтримали доводи та обґрунтування позиції висловлені у відзиві на позовну заяву, просили відмовити у задоволені позову у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволені. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце його проведення була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленого цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Матеріалами справи встановлено, що громадянка [PERSON] відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.23, 35 том №2), є власником земельних ділянок з кадастровим номером 4823683200:03:000:0058, площею 4,7639 га та з кадастровим номером 4823683200:03:000:0078, площею 3,7986 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих в межах території Михайлівської сільської ради Баштанського (Казанківського) району Миколаївської області. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 30 серпня 2014 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30 серпня 2014 року, про що складено відповідний актовий запис №440 Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с.56 том №1). 22 грудня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди землі №8, площею 4,7639 га, кадастровий номер 4823683200:03:000:0058. Термін дії договору становить 49 років (п.8 Договору). Державну реєстрацію\~якого проведено 13 січня 2015 року, номер запису про інше речове право: 8416662\~(а.с.18-19, 28 том №2). Пунктом 9 Договору узгоджено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 50000 грн одним платежем за весь термін оренди. Відповідно до п.10 Договору обчислення розміру орендної плати здійснюється без урахування індексу інфляції. \~ Розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі зміни умов господарювання, передбачених договором, зміни розміру земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, однак не частіше одного разу на рік після завершення сільськогосподарських робіт та збирання врожаю (п.13 Договору). Судом встановлено, що розмір орендної плати не змінювався. Відповідно до змісту п.36 Договору оренди землі його дія припиняється шляхом його розірвання, зокрема: за взаємною згодою сторін; рішенням суду\~на вимоги однієї із сторін. 22 грудня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди землі №8а, площею 3,7986 га, кадастровий номер 4823683200:03:000:0078. Термін дії договору становить 49 років (п.8 Договору). Державну реєстрацію\~якого проведено 13 січня 2015 року, номер запису про інше речове право: 8416658\~(а.с.29-30, 36 том №2). Пунктом 9 Договору узгоджено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 40000 грн одним платежем за весь термін оренди. Відповідно до п.10 Договору обчислення розміру орендної плати здійснюється без урахування індексу інфляції. \~ Розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі зміни умов господарювання, передбачених договором, зміни розміру земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, однак не частіше одного разу на рік після завершення сільськогосподарських робіт та збирання врожаю (п.13 Договору). Судом встановлено, що розмір орендної плати не змінювався. Відповідно до змісту п.36 Договору оренди землі його дія припиняється шляхом його розірвання, зокрема: за взаємною згодою сторін; рішенням суду\~на вимоги однієї із сторін. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27 лютого 2020 року (копія), [PERSON] помер [INFO] у віці 41 років у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, про що 27 лютого 2020 року складено відповідний актовий запис за №222 (а.с.233 том №1). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право оренди земельної ділянки площею 4,7639 га, кадастровий номер 4823683200:03:000:0058, згідно договору оренди землі укладеного 22.12.2014 року, та право оренди земельної ділянки площею 3,7986 га, кадастровий номер 4823683200:03:000:0078, згідно договору оренди землі укладеного 22.12.2014 року. Так, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст.1223 ЦК України). Спадкоємцями після смерті [PERSON] за законом є: дружина [PERSON] , мати [PERSON] та донька [PERSON] . 14 березня 2021 року [PERSON] , приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Саяпіною І.Г., було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку майна. Спадщина, на яку в зазначеній частці видано це свідоцтво, складається з: права оренди цілої земельної ділянки площею 4,7639 га, кадастровий номер 4823683200:03:000:0058, яка розташована в межах території Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке спадкодавець набув згідно договору оренди землі, укладеного 22.12.2014 року між спадкодавцем, як орендарем, та [PERSON] , як орендодавцем, строком на 49 років. Державну реєстрацію\~якого проведено 13 січня 2015 року, номер запису про інше речове право: 8416662 (копія) (а.с.234 том №1). 14 березня 2021 року [PERSON] , приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Саяпіною І.Г., було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку майна. Спадщина, на яку в зазначеній частці видано це свідоцтво, складається з: права оренди цілої земельної ділянки площею 4,7639 га, кадастровий номер 4823683200:03:000:0058, яка розташована в межах території Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке спадкодавець набув згідно договору оренди землі, укладеного 22.12.2014 року між спадкодавцем, як орендарем, та [PERSON] , як орендодавцем, строком на 49 років. Державну реєстрацію\~якого проведено 13 січня 2015 року, номер запису про інше речове право: 8416662 (копія) (а.с.239 том №1). 14 березня 2021 року [PERSON] , приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Саяпіною І.Г., було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку майна. Спадщина, на яку в зазначеній частці видано це свідоцтво, складається з: права оренди цілої земельної ділянки площею 3,7986 га, кадастровий номер 4823683200:03:000:0078, яка розташована в межах території Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке спадкодавець набув згідно договору оренди землі, укладеного 22.12.2014 року між спадкодавцем, як орендарем, та [PERSON] , як орендодавцем, строком на 49 років. Державну реєстрацію\~якого проведено 13 січня 2015 року, номер запису про інше речове право: 8416658 (копія) (а.с.244 том №1). 14 березня 2021 року [PERSON] , приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Саяпіною І.Г., було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку майна. Спадщина, на яку в зазначеній частці видано це свідоцтво, складається з: права оренди цілої земельної ділянки площею 3,7986 га, кадастровий номер 4823683200:03:000:0078, яка розташована в межах території Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке спадкодавець набув згідно договору оренди землі, укладеного 22.12.2014 року між спадкодавцем, як орендарем, та [PERSON] , як орендодавцем, строком на 49 років. Державну реєстрацію\~якого проведено 13 січня 2015 року, номер запису про інше речове право: 8416658 (копія) (а.с.249 том №1). Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.235, 245 том №1), [PERSON] є орендарем 1/2 частки права оренди, [PERSON] є орендарем 1/4 частки права оренди та [PERSON] є орендарем 1/4 частки права оренди - земельної ділянки площею 4,7639 га, кадастровий номер 4823683200:03:000:0058, яка розташована в межах території Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно договору оренди землі №8, укладеного 22.12.2014 року між [PERSON] та [PERSON] , строком на 49 років, орендна плата виплачується у формі та розмірі 50000 грн одним платежем за весь термін оренди, та земельної ділянки площею 3,7986 га, кадастровий номер 4823683200:03:000:0078, яка розташована в межах території Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно договору оренди землі №8а, укладеного 22.12.2014 року між [PERSON] та [PERSON] , строком на 49 років, орендна плата виплачується у формі та розмірі 40000 грн одним платежем за весь термін оренди. Частиною 1\~ст.2 Закону України «Про оренду землі»\~передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються\~Земельним кодексом України\~(далі -\~ЗК України),\~ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. У ч.1\~ст.626 ЦК України\~визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За приписами\~ст.1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями ч.1\~ст.93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до\~ст.13 Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. До загальних засад цивільного законодавства належить свобода договору (п.3 ч.1 ст.3 ЦК України) Тлумачення п.3 ч.1 ст.3\~та ст.627 ЦК України\~свідчить, що свобода договору має декілька складових, зокрема, свобода укладання договору, вибору контрагента, виду договору, визначення умов договору. Згідно із ч.1\~ст.628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до\~ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами\~ст.531 ЦК України\~боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно із\~ст.651 ЦК України\~зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Частинами 3 та 4\~\~ст.31 Закону України «Про оренду землі»\~передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Відповідно до\~ст.15 Закону України «Про оренду землі»\~у редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно з положеннями ст.ст.21,\~22 зазначеної редакції\~Закону України\~«Про оренду землі»\~орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, справляється виключно у грошовій формі. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Відповідно до ч.1\~ст.32 Закону України «Про оренду землі»\~у редакції, чинній на момент укладання договорів, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст.ст.24\~і\~25\~цього\~Закону\~та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених\~ЗК України\~та іншими законами України. Згідно з пунктом «д» ч.1\~ст.141 ЗК України\~підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Вказаний правовий висновок викладено Об`єднаною платою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17 (провадження №61-41932сво18). Відповідно до ч.4\~ст.263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналіз зазначених норм права свідчить, що унесення орендарем коштів за майбутні періоди буде обґрунтованим та вважатиметься орендною платою за користування земельною ділянкою за договором оренди землі, якщо в договорі або міститься положення про те, що орендар має право сплачувати орендну плату за майбутні періоди (достроково), або взагалі нічого не визначено про таку можливість. Проте, якщо договір оренди землі передбачає пряму заборону сплати орендної плати наперед, сплачені орендарем кошти не вважатимуться орендною платою за таким договором. Такої ж позиції дотримував і Верховний Суд у постанові від 20 листопада 2019 року у справі №704/236/17. У постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17 викладено висновок про застосування норм права згідно якого\~«систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору,\~оскільки згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.» В пункті 10.1. постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі №912/1385/17 зазначено, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі\~за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення\~ч.2\~ст.651 ЦК України,\~якою передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1\~ст.12 ЦПК України). Відповідно до положень ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.6 ст.81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1\~ст.76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У ч.1\~ст.89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, пунктом 9 Договору оренди землі №8 та №8а від 22 грудня 2014 року сторони погодили, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 50000 грн та 40000 грн одним платежем за весь термін оренди, що спростовує доводи представника позивача про систематичну несплату орендної плати станом на день пред`явлення позову, як підставу для розірвання договору оренди. В судовому засіданні представником позивча підтверджено факт отримання позивачем [PERSON] орендної плати за двома договорами оренди землі в розмірі 90000 грн., що мало місце в момент укладення договорів. Посилання представника позивача\~ на той факт, що орендар [PERSON] самовільно, без погодження з орендодавцем [PERSON] , власноручно дописав в п.9 Договорів оренди землі умову, що орендна плата вноситься одним платежем за весь термін оренди, тим самим одноособово зміним умови договорів, не знаходжуть свого підтвердження та не можуть братись судом до уваги, оскільки\~у Витягах з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за індексним номером 32363319 (а.с.28 Том №2) та за індексним номером 32363288 (а.с.36 Том №2) відображено, що орендна плата за користування земельною ділянкою площею 4,7639 га та земельною ділянкою площею 3,7986 га виплачується у формі та розмірі 50000 грн та 40000 грн одним платежем за весь термін оренди, що свідчить про те, що між сторонами під час підписання договорів оренди землі були погоджені умови про виплату орендної плати одним платежем за весь термін оренди. Слід зазначити, що положення п.9 Розділу «Орендна плата» Договорів були погоджені сторонами на власний розсуд, не суперечать загальним засадам цивільного законодавства, не змінені та не визнані недійсними, а тому є обов`язковими для виконання сторонами правочину. Крім того, в свою чергу позивач не надала суду жодних доказів на підтвердження звернень до орендаря [PERSON] та в подальшому до відповідачів з вимогою сплатити орендну плату за землю за 2016-2023 роки. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що\~позивачем не надано належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів на підтвердження своїх тверджень щодо систематичної несплати орендної плати та позбавлення її права на те, на що вона розраховувала відповідно до умов укладених договорів оренди землі (ст.651 ЦК України), через що відсутні підстави вважати, що права позивача порушені та потребують судового захисту відповідно до вимог ст.32\~Закону України «Про оренду землі». З урахуванням встановленого, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] не надано беззаперечних доказів систематичного (два і більше разів) невиконання умов договору оренди землі щодо сплати орендної плати, відтак позовні вимоги про розірвання договорів оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.\~\~ Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи, належить віднести на її рахунок.\~\~\~

Outcome: dismissed