Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник КП «Харківські теплові мережі» з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] та просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 50\~347,71 грн., інфляційні витрати в сумі 4723,21 грн., 3% річних у сумі 767,00 грн. та стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що КП «ХТМ» надає послуги з теплопостачання згідно чинного законодавства. Відповідачі, у свою чергу, не в повному обсязі сплачують вартість наданих послуг, у зв`язку з чим за ними виникла заборгованість за період з 01.05.2016 року по 23.02.2022 року у сумі 50\~347,71 грн. Також з посиланням на ст. 625 ЦК України, у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем нараховані до стягнення з відповідачів інфляційні витрати в сумі 4723,21 грн. та 3% річних у сумі 767,00 грн. У зв`язку з викладеним, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.08.2023 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі. Призначено судове засідання. 28 серпня 2023 року відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , кожним окремо подано відзив на позовну заяву, в якому останні зазначили, що з позовними вимогами не погоджуються, вважає що позивачем пропущений строк позовної давності. Окрім того позивач не надав жодних належних доказів постачання теплової енергії. З наданим позивачем розрахунком заборгованості неможливо встановити яким чином здійснено нарахування за послугу теплопостачання, який тариф застосовано та формули для здійснення розрахунків, що було базою для таких нарахувань. Просила застосувати наслідки спливу позовної давності. Відмовити в задоволені позивних вимог щодо стягнення інфляційних витрат, 3 % річних з урахуванням заборони установленої Постановою КМУ №206 від 05.03.2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану». Судовий розгляд здійснювати за їх відсутності. 06 вересня 2023 року відповідачами подано клопотання про долучення до матеріалів справи копії квитанції про сплату заборгованості. 27 листопада 2023 року представником позивача надані письмові пояснення у справі, відповідно до яких, позивач є виконавцем послуг по централізованому теплопостачанню і підігріву гарячої води в житловому фонді в м. Харкові, відповідно до рішення Харківського міськвиконкому від 23.12.1998 №1407 «Про призначення виконавців послуг у житловому фонді» зі змінами, внесеними рішенням від 30.09.2001 №946. Відповідачами не надано жодних доказів, які підтверджують ненадання їм позивачем послуг центрального теплопостачання (опалення), або надання позивачем послуг неналежної якості, що б давало підставу для звільнення від їх оплати. Крім того, відповідачем [PERSON] до матеріалів справи надано квитанцію від 01.09.2023 про сплату на користь позивача 17308,00 грн. за теплопостачання період з 01.2020 по 02.2022 з посиланням на номер даної судової справи. Крім того, позивач не погоджується з підставами заяви відповідачів щодо пропуску строку давності. На час дії встановленого карантину та воєнного стану, строк позовної давності, встановлений ст.. 257 ЦК України, не спливає та на момент звернення позивача з позовом, в разі існування підстав для застосування позовної давності, даний строк має бути застосований лише до 02.04.2017, оскільки Закон №540-ІХ від 30.03.2020 набув чинності 02.04.2020. Сторона позивача вважає що жодних застережень щодо стягнення 3% річних та інфляційних витрат на заборгованість яка утворилась до моменту запровадження воєнного стану не має. Відповідачем жодних конкретних змістовних заперечень з контр розрахунками проти розрахунків позивача не надано. В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та письмових поясненнях. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні просив суд застосувати строк позовної давності. При відомостей по нарахуванню заперечень не мав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з відомості нарахувань та сплати за послуги теплопостачання, на відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Також зазначено кількість осіб, тарифи опалення та підігрів води. За даним особовим рахунком наявна заборгованість по сплаті за послуги теплопостачання за період з 01.05.2016 року по 23.02.2022 року у сумі 50 347,71 грн. (а.с.4-6). Довідками, що містяться в матеріалах справи, підтверджено, що за адресою [ADDRESS] зареєстровано місце проживання відповідачів [PERSON] , [PERSON] (а.с. 3, 10). Отже відповідач є споживачем послуг з теплопостачання, однак має заборгованість з оплати послуг теплопостачання, що не спростовано відповідачем в судовому засіданні. Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875 від 24.06.2004 року споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Також згідно з п.1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, який введено в дію з 01.05.2019 року передбачено, що індивідуальний споживач зобовязаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 815 ЦК України, наймач зобов`язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Такий порядок надання послуг з опалення та гарячого водопостачання також передбачений «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», (далі Правила), затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року №630., яка була чинна до 01.05.2022 року. Пунктом 2 Правил визначено, що опалювана площа\~(об`єм)\~квартири (будинку\~садибного типу)\~-\~загальна площа\~(об`єм)\~квартири,\~а також\~будинку садибного\~типу без\~урахування площі\~лоджій,\~балконів,\~терас; централізоване\~постачання холодної\~та гарячої\~води -\~послуга,\~спрямована на\~задоволення потреб\~споживача у\~холодній та\~гарячій воді,\~яка надається\~виконавцем з\~використанням внутрішньобудинкових\~систем холодного\~та гарячого\~водопостачання; централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання; Згідно з п. 18 вищевказаних правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказане відповідає висновку Верховного Суду України, висловленому у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13. Аналогічний правовий висновок визначений в поставнові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року по справі №\~ 712/8916/17. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Частинами першою та п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Даючи оцінку вищезазначеним доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідачі, отримуючи послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, вказані послуги своєчасно не оплачували, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість за дані послуги за період з 01.11.2011 року по 23.02.2022 року у сумі 50\~347,71 грн. Крім того, відповідачам нараховані інфляційні витрати в сумі 4 723,21 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 767,00 грн., що відповідає вимогам ст. 625 ЦК України. Разом з тим, відповідачі в своїх відзивах просили застосувати строк позовної давності. Зазначили, що позовна заява датована 31.07.2023 року, на підставі чого відповідачі вважають, що за період з 01.05.2016 по 31.07.2020 строк стягнення за даною позовною заявою пропущений. Крім того, позивачами сплачено на користь позивача 17308,00 грн. за теплопостачання період з 01.2020 по 02.2022. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з урахуванням постанови КМУ №392 від 20.05.2020 «Про всановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», у чинній редакції, з метою запобгання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширеня на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричини коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенні, території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічна: гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом її такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України: метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Зазначений Закон України від 30.03.2020 №540-ІХ набрав чинності 02.04.2020. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеку" і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, дію якого неодноразово продовжено, зокрема, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2023, яким затверджено Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.11.2023 № 734/2023. За приписами пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, і 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. З огляду на вищевикладене, на час дії встановленого карантину та воєнного стану, суд застосовує строк позовної давності, і приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання частково, в межах цього строку і в межах позовних вимог за період з 01.03.2017 року по 23.02.2022 року. Враховуючи, що згідно Правил споживач зобов`язаний сплачувати послуги до 20 числа наступного місяця, то початок перебігу строку позовної давності вимог позивача на отримання плати надання послуг за березень 2017 року починається з 21 квітня 2017 року та трирічний трок припадає на 21 квітня 2020 року, та в силу вимог законодавства продовжується з наведених вище підстав. З позовом позивач звернувся 02 серпня 2023 року, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню у сумі 40045,62 грн.. Крім того, під час розгляду справи відповідачами сплачена заборгованість в сумі 17308,00 грн. за період з 01.2020 по 02.2022, тому солідарному стягненню з відповідачів за період з 01.03.2017 року по 23.02.2022 року підлягає заборгованість за послуги з теплопостачання у розмірі 22\~737,62 грн.. В іншій частині позовні вимоги по оплаті заборгованості за послуги задоволенню не підлягають у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності і відсутністю поважних причин пропущення позовної давності. Щодо стягнення\~інфляційних витрат\~в розмірі\~4 723,21 грн. та 3% річних у розмірі 767,00 грн. з урахуванням заперечень відповідачів, суд не погоджується ні з періодом нарахування ні з розрахунком. Постановою КМУ\~від 05.03.2022\~№ 206\~«Деякі питання\~оплати житлово-комунальних\~послуг в\~період воєнного\~стану» в\~редакції на\~час правовідносин,\~установлено,\~що до\~припинення чи\~скасування воєнного\~стану в\~Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Методикою розрахунку передбачено визначення розміру інфляційних втрат шляхом перемноження усіх місяців за всі роки на індекс інфляції, з подальшим складанням щомісячних розрахунків в загальну суму. Якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з урахуванням цього місяця. Відповідно до інформації з офіційного сайту Міністерства фінансів України рівень інфляції визначено: січень лютий березень квітень травень червень липень серпень вересень жовтень листопад грудень За рік 2020100,299,7100,8100,8100,3100,299,499,8100,5101,0101,3100,9105,0 2021101,3101,0101,7100,7101,3100,2100,199,8101,2100,9100,8100,6110,0 2022101,3101,6 За таких обставин розрахунок здійснюється шляхом множення поступово щомісячної заборгованості на загальний розмір індексу інфляції с поступовим виключенням місяців та подальшим складанням. Розмір інфляції на суму боргу за листопад 2020 в сумі 1342,47 грн. складає 185,26 грн. (1342,47 *113,8- заг. розмір інфляції /100-1342,47) Розмір інфляції на суму боргу за грудень 2020 в сумі 1570,74 грн. складає 202,63 грн. (1570,74 *112,9- заг.розмір інфляції/100-1570,74) Розмір інфляції на суму боргу за січень 2021 в сумі 1714,68 грн. складає 198,90 грн. (1714,68 *111,6- заг. розмір інфляції /100-1714,68) Розмір інфляції на суму боргу за лютий 2021 в сумі 1834,11 грн. складає 194,42 грн. (1834,11 *110,6- заг. розмір інфляції /100-1834,11) Розмір інфляції на суму боргу за березень 2021 в сумі 1244,10 грн. складає 110,72 грн. (1244,10 *108,9- заг. розмір інфляції /100-1244,10) Розмір інфляції на суму боргу за квітень 2021 в сумі 1060,69 грн. складає 86,97 грн. (1060,69 *108,2- заг.розмір інфляції/100-1060,69) Розмір інфляції на суму боргу за жовтень 2021 в сумі 39,45 грн. складає 1,70 грн. (39,45 *104,3- заг. розмір інфляції /100-39,45) Розмір інфляції на суму боргу за січень 2022 в сумі 2147,83 грн. складає 34,36 грн. (2147,83 *101,6- заг. розмір інфляції /100-2147,83) Розмір інфляції на суму боргу за лютий 2022 не враховується в силу Постанови КМУ від 05.03.2022 № 206. Оскільки оплата має здійснюватися до 20 числа наступного місяця, то на суми заборгованості з лютого 2022 не має підстав нарахування інфляційних витрат. Загальний розмір інфляційних втрат по щомісячним нарахуванням за період з листопада 2020року по лютий 2022 року складає 1014,96 грн. Щодо стягнення 3% річних, суд також відхиляє розрахунок\~КП «ХТМ», оскільки в нього включені нарахування штрафних санкцій за ті періоди, що не охоплюються ними. Три відсотка річних розраховується за формулою S x D x 3 : 100 : 365 днів у році, де: S-сума простроченого зобов`язання, D-кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання. Таким чином 3% річних нараховуються на щомісячну заборгованість на кількість прострочених днів починаючи з 21 числа наступного місяця після виникнення боргу до дати погашення з подальшим складанням в загальну суму. Розмір 3% річних на суму боргу за листопад 2020 в сумі 1342,47 грн. з 21.12.2020 по 23.02.2022 складає 47,44 грн. (1342,47 *3*430 днів/100/365) Розмір 3% річних на суму боргу за грудень 2020 в сумі 1570,74 грн. з 21.01.2021 по 23.02.2022 складає 51,51 грн. (1570,74 *3*399 днів/100/365) Розмір 3% річних на суму боргу за січень 2021 в сумі 1714,68 грн. з 21.02.2021 по 23.02.2022 складає 51,86 грн. (1714,68 *3*368 днів/100/365) Розмір 3% річних на суму боргу за лютий 2021 в сумі 1834,11 грн. з 21.03.2021 по 23.02.2022 складає 51,10 грн. (1834,11 *3*339 днів/100/365) Розмір 3% річних на суму боргу за березень 2021 в сумі 1244,10 грн. з 21.04.2021 по 23.02.2022 складає 31,49 грн. (1244,10 *3*308 днів/100/365) Розмір 3% річних на суму боргу за квітень 2021 в сумі 1060,69 грн. з 21.05.2021 по 23.02.2022 складає 24,24 грн. (1060,69 *3*278 днів/100/365) Розмір 3% річних на суму боргу за жовтень 2021 в сумі 39,45 грн. з 21.11.2021 по 23.02.2022 складає 0,30 грн. (39,45 *3*95 днів/100/365) Розмір 3% річних на суму боргу за січень 2021 в сумі 2147,83 грн. з 21.02.2022 по 23.02.2022 складає 0,53 грн. (2147,83 *3*3 дні/100/365) Розмір 3% річних на суму боргу за лютий 2022 не враховується в силу Постанови КМУ від 05.03.2022 № 206. Загальний розмір 3% річних за щомісячні борги за період з 21.11.20 по 23.02.2022 становить 258,29 грн.. На підставі зазначеного, з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за опалення та постачання гарячої води за період з 01.03.2017 по 23.02.2022 в розмірі 22\~737,62 грн., інфляційні витрати в розмірі 1014,96 грн. за період з листопада 2020 року по лютий 2022 року та три процента річних в розмірі 258,29 грн.. за період з 21.11.2020 по 23.02.2022. Загальний розмір суми боргу складає 24010,87 грн.. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до обґрунтованих позовних вимог у сумі 40045,62 грн, інфляційних втрат в сумі \~1014,96 грн. та 3% річних у сумі 258,29 грн., без врахування часткового виконання зобов`язання відповідачами під час розгляду справи, який визначається в розмірі 1986,10 грн., тобто по 993,05 грн. з кожного окремо. В іншій частині суд вважає за необхідне судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного і

Outcome: partial