Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача КНП «Кіровоградська обласна станція переливання крові Кіровоградської обласної ради» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову вказав, що позивач з 2010 року працював у відповідача, зокрема на посаді завідувача відділу заготівлі крові та її компонентів. 13.01.2023 року його повідомлено про те, що його посаду буде скорочено 13.03.2023 року. При цьому, 13.01.2023 року, 03.02.2023 року та 09.03.2023 року, 14.03.2023 року та 21.03.2023 року позивачу направлялися повідомлення з пропозиціями переведення на інші посади, для яких він не мав спеціальної освіти. Тобто, відповідач не запропонував йому всіх посад згідно кваліфікації та освіти позивача. Також відповідачем не було враховано переважне право позивача на залишення на роботі як працівника з більш високою кваліфікацією, учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та як особи, якій до виходу на пенсію залишилося менше 3 років. Вказав, що зміни в організаційній структурі він розцінює як зміну в організації виробництва та праці. Водночас, вважає, що відповідач фактично здійснив перетворення одного структурного підрозділу відділу заготівлі крові та її компонентів в інший - відділ заготівлі крові, її компонентів та карантинізації донорської плазми, а не зміну в організації виробництва і праці, посада керівника відділу збереглась у новому штатному розписі, а позивач мав переважне право на пропозицію саме йому даної посади. При цьому, призначений на цю нову посаду інший працівник [PERSON] не мав ні відповідної кваліфікації, ні стажу роботи, тому позивачу було незаконно відмовлено у призначенні на посаду завідувача новоствореного відділу. При цьому, моральну шкоду, завдану наказом про звільнення, пропонуванням відповідачем йому переведення на посади секретаря-друкарки, сторожа-охоронця, медичної сестри він оцінив у 20000 грн. За таких обставин, з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 11.10.2023 року, просить визнати незаконним та скасувати наказ відповідача від 27.06.2023 року № 73-кп про його звільнення у зв`язку із скороченням штату працівників, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з дати звільнення 17.04.2023 року по дату закінчення розгляду справи по суті. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.05.2023 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засідання з викликом (повідомленням) сторін, призначено справу до судового розгляду по суті. 29.03.2023 року представник відповідача подала до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнала та пояснила, що ще з 01.08.2022 року в організаційну структуру відповідача введено структурний підрозділ відділ заготівлі крові, її компонентів та карантинізації донорської плазми, посада завідувача відділу заготівлі крові та її компонентів була відсутня. 01.08.2022 року завідувачем нового відділу було призначено іншого працівника [PERSON] . При цьому, на той час позивач не перебував у трудових відносинах з відповідачем і лише 04.10.2022 року на підставі рішення суду позивача було поновлено на посаді завідувача відділу заготівлі крові та її компонентів із внесенням до штатного розпису відповідних змін шляхом введення даної посади. Водночас, у відділі заготівлі крові та її компонентів була лише 1 штатна одиниця завідувач, в підпорядкуванні якого штатні працівники були відсутні. В той же час, у відділі заготівлі крові, її компонентів та карантинізації донорської плазми передбачено 27 штатних одиниць. 13.01.2023 року відділ заготівлі крові та її компонентів і посаду завідувача цього відділу (яку займав позивач) було виведено зі штату з 13.03.2023 року, про що повідомлено позивача та запропоновано йому для переведення наявні у відповідача вакантні посади. При цьому, посада завідувача відділу заготівлі крові, її компонентів та карантинізації донорської плазми на момент скорочення позивача не була вакантною, а тому йому не пропонувалася. Зазначила, що переважне право на залишення на роботі не є тотожним переважному праву на працевлаштування на нову посаду у новостворених підрозділах. Наказом відповідача від 14.03.2023 року № 30-кп позивача було звільнено з посади завідувача відділу заготівлі крові та її компонентів з 25.03.2023 року (з урахуванням перебування у відпустці) у зв`язку із скороченням штату працівників. Однак, оскільки після відкриття провадження у даній справі з`ясувалося, що позивач на момент звільнення був на лікарняному, наказом відповідача від 27.06.2023 року № 73-кп попередній наказ про звільнення позивача було скасовано та звільнено його у зв`язку із скороченням штату працівників з 17.04.2023 року. При цьому, організація виробництва і праці є виключною компетенцією підприємства, а суд не повинен обговорювати питання про доцільність таких змін. Крім того, позивач не надав доказів завдання йому відповідачем моральної шкоди. За таких обставин просить відмовити у задоволенні позову. Ухвалою суду від 11.10.2023 року \~клопотання представника відповідача про витребування доказів у справі задоволено, витребувано від КНП «Центральна міська лікарня Кропивницької міської ради» (25006, м. Кропивницький, вул. Архітектора Паученка, 45/35) письмову інформацію, чи перебуває станом на дату постановлення ухвали суду [PERSON] в трудових відносинах з КНП «Центральна міська лікарня Кропивницької міської ради». У судовому засіданні позивач та його представник адвокат Комякова О.Д. позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові, просили їх задовольнити. Вказали, що відповідачем при звільненні позивача не було запропоновано рівнозначної посади, яка б відповідала його рівню освіти та кваліфікації та не враховано наявність у позивача права на переважне залишення на роботі при звільненні. Представник відповідача адвокат Міхальова В.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у відзиві на позов та пояснила, що 05.05.2022 року позивач був звільнений з посади завідувача відділу заготівлі крові та її компонентів у зв`язку із скорочення штату працівників, зокрема, відділу заготівлі крові та її компонентів. Новий відділ заготівлі крові, її компонентів та карантинізації донорської плазми було введено до штатного розпису з 01.08.2023 року та на посаду його завідувача було призначено іншого працівника [PERSON] , тобто в той час, коли позивач у відповідача не працював. 04.10.2022 року позивача за рішенням суду було поновлено на посаді завідувача відділу заготівлі крові та її компонентів, яку в подальшому було скорочено. Позивач був повідомлений про наступне звільнення вчасно, йому пропонувалися всі наявні на той час вакантні посади. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварці на Чорнобильській АЕС у 1986 році та з 28.10.2010 року перебував у трудових відносинах з відповідачем. 05.05.2022 року позивач був звільнений з посади завідувача відділу заготівлі крові та її компонентів, але на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.10.2022 року в справі № 405/2465/22 був 04.10.2022 року поновлений на роботі (а.с. 13, 29-33, 40-43, 86). В цей час, наказом КНП «Кіровоградська обласна станція переливання крові Кіровоградської обласної ради» від 28.07.2022 року № 43-од «Про оптимізацію та реорганізацію структури та штатного розпису» з 01.08.2022 року відділ заготівлі крові та її компонентів і відділ карантинізації донорської плазми виведено з штатного розпису та введено відділ заготівлі крові, її компонентів та карантинізації донорської плазми шляхом об`єднання цих двох відділів (а.с. 88). Наказом відповідача від 01.08.2022 року [PERSON] призначено завідувачем відділу заготівлі крові, її компонентів та карантинізації донорської плазми (а.с. 96) Як вбачається з штатного розпису відповідача на 2022 рік з 01.08.2022 року у відділі заготівлі крові, її компонентів карантинізації донорської плазми була 31 штатна одиниця (а.с. 92-95). Наказом відповідача від 04.10.2022 року № 63-од «Про введення штатних посад» з 04.10.2022 року введено 1 штатну одиницю посаду завідувача відділу заготівлі крові та її компонентів та наказом відповідача від 04.10.2022 року № 149-кп поновлено позивача на посаді завідувача відділу заготівлі крові та її компонентів (а.с. 99, 100). Як вбачається з штатного розпису відповідача на 2022 рік з 04.10.2022 року у відділі заготівлі крові та її компонентів була 1 штатна одиниця завідувач відділу (лікар-трансфузіолог), а у відділі заготівлі крові, її компонентів карантинізації донорської плазми 27,25 штатних одиниць. Загальна кількість штатних одиниць на підприємстві становила 105,25 (а.с. 102-105). Наказом КНП «Кіровоградська обласна станція переливання крові Кіровоградської обласної ради» від 06.10.2022 року № 64-од «Про скорочення працівників» з 06.12.2022 року з штатного розпису підприємства виведено посаду завідувача відділу заготівлі крові та її компонентів, з яким [PERSON] був ознайомлений (а.с. 20). Наказом КНП «Кіровоградська обласна станція переливання крові Кіровоградської обласної ради» від 13.12.2022 року № 79-од «Про скорочення штату працівників» з 13.03.2023 року з штатного розпису підприємства виведено штатні посади працівників, що підлягають скороченню (а.с. 106-107). Наказом КНП «Кіровоградська обласна станція переливання крові Кіровоградської обласної ради» від 13.01.2023 року № 02-од «Про внесення змін до структури та штатного розпису» з 13.03.2023 року з штатного розпису підприємства виведено посаду завідувача відділу заготівлі крові та її компонентів та відділ заготівлі крові та її компонентів (а.с. 20). 13.01.2023 року позивач отримав повідомлення № 17 про скорочення його посади та йому було запропоновано переведення на 6 різних посад (а.с. 22). 03.02.2023 року позивач отримав повідомлення № 47 про скорочення його посади та йому було запропоновано переведення на 4 різних посад (а.с. 23). 20.02.2023 року позивач отримав повідомлення № 85 про скорочення його посади та неможливість переведення на посаду сторожа, яка йому раніше пропонувалася, у зв`язку із поновлення на роботі особи, яка раніше займала цю посаду (а.с. 24). Наказом відповідача від 28.02.2023 року № 06-в позивачу надано додаткову відпустку на період з 10.03.2023 року по 25.03.2023 року (а.а. 25). 09.03.2023 року, 14.03.2023 року та 21.03.2023 року позивач отримав повідомлення № 119, 130, 141 яким йому було повторно запропоновано переведення на 10 різних посад (а.с. 26, 27, 28). Згідно акту від 09.03.2023 року, складеного працівниками КНП «Кіровоградська обласна станція переливання крові Кіровоградської обласної ради» [PERSON] було повторно запропоновано всі вакантні посади згідно штатного розпису, які були вивільнені з 13.01.2023 року, однак він інформацію про прийняте рішення не надав (а.с. 112). Як вбачається з штатного розпису відповідача на 2023 рік з 13.03.2023 року загальна кількість штатних одиниць становила 89 (а.с. 114-117). Наказом КНП «Кіровоградська обласна станція переливання крові Кіровоградської обласної ради» від 14.03.2023 року № 30-кп [PERSON] звільнено з посади завідувача відділу (лікаря-трансфузіолога) відділу заготівлі крові та її компонентів 25.03.2023 року (з урахуванням факту перебування у додатковій відпустці згідно наказу від 28.02.2023 року № 06-в) у зв`язку зі скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, з яким він ознайомився 17.04.2023 року (а.с. 16) Згідно Інформаційних довідок з електронної системи охорони здоров`я від 27.03.2023 року, від 04.04.2023 року та від 06.04.2023 року [PERSON] з 27.03.2023 року по 14.04.2023 року був тимчасово непрацездатним (а.с. 18). Наказом КНП «Кіровоградська обласна станція переливання крові Кіровоградської обласної ради» від 27.06.2023 року № 73-кп наказ від 14.03.2023 року № 30-кп скасовано, а [PERSON] звільнено з посади завідувача відділу (лікаря-трансфузіолога) відділу заготівлі крові та її компонентів 17.04.2023 року (з урахуванням його тимчасової непрацездатності) у зв`язку зі скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. У цьому наказі зазначено, що після отримання позовної заяви відповідачу стало відомо, що визначений у наказі № 30-кп день звільнення [PERSON] вихідний, а з наступного за ним першого робочого дня 27.03.2023 року по 14.04.2023 року [PERSON] перебував на лікарняному, про що останній відповідача не повідомив. 17.04.2023 року позивач вийшов на роботу та був ознайомлений з наказом № 30-кп про його звільнення. При цьому, згідно ст. 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в мовах воєнного стану» звільнення працівника з ініціативи роботодавця допускається у період його тимчасової непрацездатності із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за закінченням тимчасової непрацездатності (а.с. 122-124). \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. \~ \~ \~ \~Частиною другою статті 40 КЗпП України\~визначено, що звільнення з\~підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках зміни в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Тобто, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний пропонувати працівнику вакансії, які були на день попередження про звільнення, а також вакансії, які з`являються протягом 2 місяців і які відповідають його професії та кваліфікації (рівнозначні нинішній посаді або нижчі). Разом з цим власник або уповноважений ним орган не зобов`язаний пропонувати працівнику посаду вищого рівня, можливість призначення на такі посади визначається загальними правилами про комплектування кадрів, які діють на підприємстві. Звільнення з підстав скорочення чисельності або штату працівників допускається, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу. Як роз`яснено\~у п.\~19\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №9\~від 06.11.1992\~року «Про\~практику розгляду\~судами трудових\~спорів» \~при розгляді\~спорів про\~звільнення за\~пунктом 1\~статті 40\~КЗпП України,\~суди зобов`язані\~з`ясувати,\~чи дійсно\~у відповідача\~мали місце\~зміни в\~організації виробництва\~і праці,\~зокрема,\~ліквідація,\~реорганізація або\~перепрофілювання підприємства,\~установи,\~організації,\~скорочення чисельності\~або штату\~працівників,\~чи додержано\~власником або\~уповноваженим ним\~органом норм\~законодавства,\~що регулюють\~вивільнення працівника,\~які є\~докази щодо\~змін в\~організації виробництва\~і праці,\~про те,\~що працівник\~відмовився від\~переведення на\~іншу роботу\~або що\~власник або\~уповноважений ним\~орган не\~мав можливості\~перевести працівника\~з його\~згоди на\~іншу роботу\~на тому\~ж підприємстві,\~в установі,\~організації. Судам слід мати на увазі, що при проведенні звільнення власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника. Якщо це право не використовувалось, суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки (перегрупування). \~ \~ \~ \~Водночас, частиною другою статті 65 ГК України передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства. \~ \~ \~ \~Втручання в господарську та іншу діяльність підприємства не допускається, крім випадків, передбачених законодавством України. Питання щодо визначення структури підприємства чи установи, про зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників є складовою права на управління діяльністю підприємством. Виключне право власника або уповноваженого ним органу визначати чисельність працівників і штатний розпис закріплено у статті 64 ГК України, згідно з якою підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Тому, суд не може вдаватися до обговорення та оцінки питання про доцільність і правомірність скорочення штату та чисельності працівників.\~Право визначати чисельність і штат працівників належить виключно власнику або уповноваженому ним органу, суд зобов`язаний тільки з`ясувати наявність підстав для звільнення. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.01.2022 року у цивільній справі № 185/5041/18. Відтак, суд не бере до уваги аргументи та доводи позивача про удаваність змін в організації виробництва і праці, внаслідок яких було скорочено його посаду. При цьому, відповідачем доведено, що на підприємстві мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, скорочено штат працівників з 105,25 штатних одиниць до 89 штатних одиниць. Роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Обов`язок з працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.01.2022 року у цивільній справі № 185/5041/18. \~ \~ \~ \~При цьому, [PERSON] було доведено до відома перелік всіх вільних вакансій станом на 13.01.2023 року та до моменту звільнення. На переведення на запропоновані вільні посади [PERSON] не надав згоди, що підтверджується відповідним актом 09.03.2023 року та позивачем не заперечувалося. Крім того, суд не бере до уваги твердження позивача про наявність в нього переважного права на залишення на роботі саме на посаді завідувача відділу заготівлі крові, її компонентів карантинізації донорської плазми, оскільки на момент скорочення посади позивача вона не була вільною (вакантною). З огляду на викладене, враховуючи, що у відповідача дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, скорочення чисельності та штату працівників, роботодавцем додержано норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника, а працівник відмовився від переведення на іншу роботу, та позивачем не доведено наявність в нього переважного права на залишення на роботі саме на посаді завідувача відділу заготівлі крові, її компонентів карантинізації донорської\~плазми при вивільненні працівників, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним наказу, поновлення на роботі, а також похідних від них позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди слід відмовити. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed