Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області з позовною заявою до Холмківської сільської ради про визнання права власності на земельну частку в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що у зв`язку зі смертю її чоловіка [PERSON] , вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, а саме на невикористаний залишок права на земельну частку (пай) у розмірі 0,61 умовного кадастрового гактара, однак, у зв`язку з втратою сертифікату на земельний пай, вона не змогла підтвердити нотаріусу право спадкодавця на земельну частку (пай), у зв`язку з чим нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. У підготовче судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак подала клопотання про розгляд справи без її участі, у якому зазначила, що позов підтримує, просить його задовольнити. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, однак, подав заяву, в якій вказав, що позов визнає у повному обсязі, справу просить розглянути без його участі. Дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив таке. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , позивачка перебувала у зареєстрованому щлюбі з [PERSON] , 1951 року народження. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області 29 червня 2022 року. Після смерті [PERSON] в Ужгородській районній державній нотаріальній конторі була відкрита спадкова справа за № 70249465, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру за № 73611399 від 16.08.2023. Згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 021137 від 19.11.2002, [PERSON] на підставі розпорядження Ужгородської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 08.08.2002 № 276 та сертифікату ЗК0029521 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,25 гектарів у межах, згідно з планом. Відповідно до листа Холмківської сільської ради Ужгородського району від 28.08.2023 за № 02-24/2594, згідно з наявними у Холмківській сільській раді відомостями щодо сертифікату на право на земельну частку пай серії ЗК № 0029521, виданого на ім`я [PERSON] , залишок для повної реалізації сертифікату на земельну ділянку (пай) становить орієнтовано 0,61 умовного кадастрового гектара. З листа № 04-12/71-295 від 06.07.2023 Ужгородської районної військової адміністрації Закарпатської області вбачається, що з дня набрання чинності 01.01.2019 Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні", повноваження районної державної адміністрації щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) виключені. Законодавчо визначений механізм відновлення втрачених сертифікатів на право на земельну частку (пай), зокрема, видача дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай) відсутній. Постановою державного нотаріуса Ужгородської районної державної нотаріальної контори від 26.07.2023 відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з тим, що спадкоємцем не подано документ, що посвідчує право вланості, яке виникло у спадкодавця на земельну частку (пай). З витягу з книги № 1 реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) вбачається, що [PERSON] був виданий сертифікат № 0029521 в с. Тарнівці на 1,85 умовних кадастрових гактарів на підставі розпорядження Ужгородської райдержадміністрації № 11 від 12.02.1997 року. Оцінивши докази, зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи у їх сукупності, суд прийшов до таких висновків. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Як встановлено з листа відповідача Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, відповідач визнає позов [PERSON] у повному обсязі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Надаючи оцінку визнанню позову відповідачем, відповідності такого визнання вимогам закону та дотримання прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне зазначити таке. Згідно з п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно з п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців, у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай), є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає встановленим, що [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги прийняла спадщину після померлого чоловіка [PERSON] , [INFO] , однак, позбавлена можливості оформити свої спадкові права у позасудовому порядку в зв`язку з втратою правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що є підставою для визнання за позивачкою права на зазначене спадкове майно в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права. Таким чином, суд прийшов до переконання, що визнання позову відповідачем відповідає вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, на підставі чого суд дійшов висновку, що вимога позивачки про визнання за нею у порядку спадкування за законом права на земельну частку (пай) обґрунтована та підлягає частковому задоволенню у розмірі 0,60 умовного кадастрового гектару, оскільки розмір земельної частки (паю), на який був виданий сертифікату серії ЗК № 0029521, становить 1,85 умовних кадастрових гактарів, у той час як спадкодавець реалізував 1,25 умовних кадастрових гактарів з даного сертифікату, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 021137 від 19.11.2002, виданим на підставі розпорядження Ужгородської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 08.08.2002 № 276. На підставі ст. ст. 16, 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, ЦК України,

Outcome: partial