Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

[PERSON] , жителька [ADDRESS] , звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] , жителя [ADDRESS] , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в цілому. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] була головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння від 21.07.1988. Згідно довідки Олієво-Королівського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області № 10-179 від 04.10.2023, за вказаним домогосподарством закріплено земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,16 га. Відповідно до довідки Олієво-Королівського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області № 10-184 від 04.10.2023, станом на 15.04.1991 у житловому будинку, що в [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] - голова сім`ї, [PERSON] - дочка, [PERSON] - внук. На момент припинення колгоспного двору його членами були: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Тобто право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору після припинення колгоспних дворів в Україні перетворилося на спільну часткову власність членів припиненого колгоспного двору в рівних частинах по 1/3 частці кожного. [PERSON] померла [INFO] . Вона мала у власності 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Померла [PERSON] заповіту не вчиняла, спадкоємцем першої черги за законом є її дочка - [PERSON] , яка на день смерті спадкодавця разом з нею проживала та була зареєстрована, що підтверджується довідкою Олієво-Королівського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області № 10-182 від 04.10.2023. Таким чином, 1/3 частку вищевказаного житлового будинку, яка належала померлій [PERSON] , успадкувала її дочка - [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . Вона мала у власності 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Померла [PERSON] заповіту не вчиняла, спадкоємцем першої черги за законом є її син - [PERSON] , який на день смерті спадкодавця разом з нею проживав та був зареєстрований, що підтверджується довідкою Олієво-Королівського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області № 10-183 від 04.10.2023. [INFO] помер [PERSON] . Він мав у власності житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Померлий [PERSON] заповіту не вчиняв, спадкоємцями першої черги за законом є його дочка - [PERSON] (позивач) та син - [PERSON] (відповідач). [PERSON] та [PERSON] на день смерті спадкодавця разом з ним проживали та були зареєстровані, що підтверджується довідкою Олієво-Королівського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області № 10-181 від 04.10.2023. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яшана Р. Р. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Проте, згідно із постанови приватного нотаріуса, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. 08 грудня 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі та витребувано з Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області належним чином засвідчені копії спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області та [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області та витребувано від приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Яшана Р.Р. належним чином засвідчену копію спадкової справи № 213/2021, заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в с.Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04 січня 2024 року на розгляд судді Федів Л.М. передано матеріали справи за зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що подані до суду у строк, передбаченийч.1 ст.193 ЦПК України. Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] була головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння від 21.07.1988. Згідно довідки Олієво-Королівського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області № 10-179 від 04.10.2023, за вказаним домогосподарством закріплено земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,16 га. Відповідно до довідки Олієво-Королівського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області № 10-184 від 04.10.2023, станом на 15.04.1991 у житловому будинку, що в [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] - голова сім`ї, [PERSON] - дочка, [PERSON] - внук. На момент припинення колгоспного двору його членами були: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Тобто право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору після припинення колгоспних дворів в Україні перетворилося на спільну часткову власність членів припиненого колгоспного двору в рівних частинах по 1/3 частці кожного. [PERSON] померла [INFO] . Вона мала у власності 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Померла [PERSON] заповіту не вчиняла, спадкоємцем першої черги за законом є її дочка - [PERSON] , яка на день смерті спадкодавця разом з нею проживала та була зареєстрована, що підтверджується довідкою Олієво-Королівського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області № 10-182 від 04.10.2023. Таким чином, 1/3 частку вищевказаного житлового будинку, яка належала померлій [PERSON] , успадкувала її дочка - [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . Вона мала у власності 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Померла [PERSON] заповіту не вчиняла, спадкоємцем першої черги за законом є її син - [PERSON] , який на день смерті спадкодавця разом з нею проживав та був зареєстрований, що підтверджується довідкою Олієво-Королівського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області № 10-183 від 04.10.2023. [INFO] помер [PERSON] . Він мав у власності житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Померлий [PERSON] заповіту не вчиняв, спадкоємцями першої черги за законом є його син - [PERSON] та дочка - [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] на день смерті спадкодавця разом з ним проживали та були зареєстровані, що підтверджується довідкою Олієво-Королівського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області № 10-181 від 04.10.2023. Таким чином, 1/2 частку вищевказаного житлового будинку, яка належала померлому [PERSON] , успадкував [PERSON] , а іншу 1/2 частку житлового будинку, успадкувала [PERSON] . Таким чином, виходячи із аналізу вищезазначених норм Цивільного кодексу України, [PERSON] має право на 1/2 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 04 січня 2024 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частку житлового будинку (справа №342/11/24) прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок (справа № 342/1511/23), присвоєно об`єднаній справі № 342/1511/23. Позивач (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] 15 лютого 2024 року, через канцелярію суду, подала клопотання про збільшення позовних вимог, в якому просила встановити факт родинних відносин між [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] як дочкою та мамою; визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в цілому. Ухвалою суду від 06 лютого 2024 року продовжено строк підготовчого провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок, та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частки житлового будинку, на 30 днів. Підготовче засідання по справі відкладено на 08 год. 50 хв. 21 лютого 2024 року. 21 лютого 2024 року ухвалою суду прийнято до розгляду клопотання позивача (відповідача за зустрічним позовом) [PERSON] про збільшення позовних вимог; закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання 14 березня 2024 року учасники справи не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Позивач (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] , через канцелярію суду, подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності; збільшені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Звертає увагу суду, що під час написання клопотання про збільшення позовних вимог, у прохальній частині допущено описку, а саме прізвище позивача вказано « [PERSON] », замість « [PERSON] », тому просила суд у прохальній частині читати саме « [PERSON] ». Відповідач (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] , через канцелярію суду, подав заяву, в якій просив судовий розгляд проводити за його відсутності. Зустрічні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити. Ч.3 ст.211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України). Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. П.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як слідує із копії архівної довідки № Д-61(Ц)/06-06 від 13.12.2023, виданої Державним архівом Івано-Франківської області Івано-Франківської обласної державної адміністрації, [PERSON] народилася [INFO] у с. Олієво-Королівка Городенківського (нині Коломийського) району, хрещена 06 серпня 1944 року у церкві с. Олієво-Королівка (а/з № 27); батько: [PERSON] , син [PERSON] , уродж. [PERSON]; мати: [PERSON] , донька [PERSON] і [PERSON], уродж. [PERSON]. У метричній книзі реєстрації шлюбів церкви с. Олієво-Королівка Городенківського (нині Коломийського) району актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] за 1935-1944 роки не виявлено, що вбачається із копії повідомлення № Б-2(Ц)/06-06 від 10.01.2024, виданого Державним архівом Івано-Франківської області Івано-Франківської обласної державної адміністрації. Городенківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, листом-відповіддю № 21/31.11.6-18 від 12.01.2024 на адвокатський запит, підтвердив наявність актового запису про шлюб на [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 17, складений 16 жовтня 1962 року виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Як слідує із копій: Свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 21 липня 1988 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 134 від 13 липня 1988 року, виписки з інвентаризаційних матеріалів Вих. № 10953 від 31.05.2023, виданої ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», в цілому домоволодіння, що складається із житлового будинку, службових будівель і споруд, розташованих в [ADDRESS] (17 Вересня, 15) належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Дане домоволодіння в цілому зареєстроване в Коломийському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором та записане в реєстрову книгу за реєстровим №48 від 21.07.1988. Головою колгоспного двору, що у [ADDRESS] ) являється [PERSON] , [INFO] , що доводиться довідкою № 10-180 від 04.10.2023, виданою Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради. Станом на 15.04.1991 року у житловому будинку, що в [ADDRESS] , за місцем проживання, були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] - голова сім`ї, [PERSON] , [INFO] , дочка, [PERSON] , [INFO] , внук, що стверджується довідкою № 10-184 від 04.10.2023, виданою Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради. [PERSON] померла [INFO] у віці 86 років в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації актів про смерть 02 січня 1999 року зроблено запис за № 1, що доводиться копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 02 січня 1999 року Олієво-Королівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Як слідує із довідки № 10-182 від 04.10.2023, виданої Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була зареєстрована за місцем проживання у [ADDRESS] ; на день її смерті разом із нею за місцем проживання були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , дочка, [PERSON] , [INFO] , внук, [PERSON] , [INFO] [PERSON] померла [INFO] у віці 63 років в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації смертей 30 січня 2008 року зроблено запис за № 4, що доводиться копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 30 січня 1999 року Олієво-Королівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту родинних відносин між [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , як дочкою та матір`ю. Згідно статті 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як встановлено судом, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належав до колгоспного двору, головою якого була [PERSON] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 368717411 від 06.03.2024 слідує, що відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок [ADDRESS] , відсутні. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Згідно по господарської книги № 2 Олієво-Королівського старостинського округу Городенківської міської ради, за житловим будинком, що в [ADDRESS] ) числиться земельна ділянка, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,16 га, що стверджується довідкою № 10-179 від 04.10.2023, виданою Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок споруджено в 1958 р., господарські будівлі та споруди споруджено в 1960 та 1987 роках. Згідно Звіту про оцінку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, складеного ЕТВО «Придністров`я» на підставі договору № 202 від 28.09.2023, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] станом на 29.09.2023 становить - 100480 грн. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до статті 120 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI (далі - ЦК УРСР) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Виходячи зі змісту цієї статті, кожен член колгоспного двору є учасником спільної сумісної власності на все майно двору незалежно від того, чи брав він участь в його придбанні. Нетривале перебування працездатного члена колгоспного двору у складі двору або незначна участь працею та коштами у веденні господарства можуть бути підставою для зменшення його частини. Згідно з частиною другою статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. 15 квітня 1991 року набув чинності Закон України від 07 лютого 1991 року № 697-XII «Про власність», яким було передбачено право спільної власності громадян, гарантії захисту права власності, правомірності володіння майном. Положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Отже, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, були співвласниками у рівних частках у праві спільної власності на майно колгоспного двору. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Цими Вказівками передбачено, що визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі, відомостей щодо членів та майна колгоспного двору було покладено на сільські ради. Суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Колгоспні двори, виникнення та існування яких пов`язувалося зі спільним вкладом у створення даного майна членами колгоспного двору, належали до спільної сумісної власності членів колгоспного двору. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Станом на 15.04.1991 року у житловому будинку, що в [ADDRESS] , за місцем проживання, були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] - голова сім`ї, [PERSON] , [INFO] , дочка, [PERSON] , [INFO] , внук, що стверджується довідкою № 10-184 від 04.10.2023, виданою Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради. Згідно статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належав по 1/3 частці колишнім членам колгоспного двору- [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] у віці 86 років в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації актів про смерть 02 січня 1999 року зроблено запис за № 1, що доводиться копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 02 січня 1999 року Олієво-Королівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] померла до 1 січня 2004 року, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно ст. 560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була зареєстрована за місцем проживання у [ADDRESS] ; на день її смерті разом із нею за місцем проживання були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , дочка, [PERSON] , [INFO] , внук, [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою № 10-182 від 04.10.2023, виданою Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця [PERSON] , яка прийняла спадщину після її смерті, вступила в управління та володіння спадковим майном була її дочка [PERSON] . Повідомленням Городенківської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 1844/0116 від 16.12.2023 та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 75163561 від 16.12.2023, стверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заведена. Як встановлено, [PERSON] успадкувала після смерті матері [PERSON] 1/3 частку житлового будинку, з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, однак не оформлено документи про спадкування. [PERSON] померла [INFO] у віці 63 років в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації смертей 30 січня 2008 року зроблено запис за № 4, що доводиться копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 30 січня 1999 року Олієво-Королівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (ст. 1278 ЦК України). Довідкою № 10-183 від 04.10.2023, виданою Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради стверджується, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була зареєстрована за місцем проживання у [ADDRESS] ; на день її смерті разом із нею за місцем проживання були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , син, [PERSON] , [INFO] , внук, [PERSON] , [INFO] , внучка, [PERSON] , [INFO] , співмешканка сина, [PERSON] , [INFO] , син співмешканки. Про те, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] (відповідний актовий запис № 34 від 17.09.1968) стверджується копією свідоцтва про народження (повторно) серія [NUMBER] , виданого 17 березня 2017 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Городенківська державна нотаріальна контора Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області, на виконання ухвали суду, надала суду належним чином засвідчену копію спадкової справи № 696/2008 (номер у Спадковому реєстрі № 45177485), заведену після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі заяви спадкоємця першої черги за законом - [PERSON] , [INFO] , від 28.07.2008 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. До складу спадщини [PERSON] входить 2/3 частки житлового будинку, з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] : 1/3 частка даного житлового господарства належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, 1/3 частка успадкована нею після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , однак не оформлено документи про спадкування. Як встановлено, [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, який прийняв спадщину після смерті спадкодавця, успадкував після смерті матері [PERSON] 2/3 частки житлового будинку, з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , однак не оформлено документи про спадкування. [PERSON] , [INFO] помер [INFO] у віці 49 років в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, про що 25 червня 2018 року складено відповідний актовий запис за № 10, що доводиться копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 25 червня 2018 року виконкомом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Довідкою № 10-181 від 04.10.2023, виданою Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради стверджується, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] був зареєстрований за місцем проживання у [ADDRESS] ; на день його смерті разом із ним за місцем проживання були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , співмешканка, [PERSON] , [INFO] , син, [PERSON] , [INFO] , дочка, [PERSON] , [INFO] , внучка. Про те, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] (відповідний актовий запис № 4 від 11.06.1999) стверджується копією свідоцтва про народження (повторно) серія [NUMBER] , виданого 04 липня 2018 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. [PERSON] , [INFO] також є дочкою [PERSON] , що доводиться копіями: свідоцтва про народження (повторно) серія [NUMBER] , виданого 24 лютого 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області; свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 26 червня 2017 року виконкомом Кобаківської сільської радм Косівського району Івано-Франківської області. Приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яшан Р.Р., на виконання ухвали суду, надав суду належним чином засвідчену копію спадкової справи № 213/2021 (номер у Спадковому реєстрі № 68710607), заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі заяви спадкоємця першої черги за законом - дочки [PERSON] , від 23 листопада 2021 року про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. В даній спадковій справі також міститься заява спадкоємця першої черги за законом - сина [PERSON] , від 24 листопада 2021 року про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом спадкодавця [PERSON] , які прийняли спадщину після його смерті, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та не подали нотаріусу, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, заяву про відмову від прийняття спадщини, є його діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Яшан Р.Р. 24.12.2021 видано по 2 (два) свідоцтво про право на спадщину за законом, кожному, на: 1) частку земельної ділянки, площею 2,2404 га, кадастровий номер 2621682900:07:002:0021, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована: Івано-Франківська область, Коломийський район (до набрання чинності постановою ВРУ від 17.07.2020 № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківський район), Олієво-Королівська сільська рада; 2) частку земельної ділянки, площею 1,2220 га, кадастровий номер 2621682900:09:001:0107, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована: Івано-Франківська область, Коломийський район (до набрання чинності постановою ВРУ від 17.07.2020 № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківський район), Олієво-Королівська сільська рада. До складу спадщини [PERSON] входить також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] : 1/3 частка даного житлового господарства належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, 2/3 частки успадковано ним після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , однак не оформлено документи про спадкування. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. При зверненні [PERSON] та [PERSON] до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яшан Р.Р. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , нотаріус відмовив у зв`язку з тим, що спадкоємцями не надано оригіналу правовстановлюючого документу, який б посвідчував право власності померлого [PERSON] на вищезазгаданий житловий будинок, що доводиться постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 321/02-31 від 30.11.2023. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку. Для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. З матеріалів справи вбачається, що спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належав до колгоспного двору, головою якого була [PERSON] ; станом на 15.04.1991 були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Кожному із них належала частка в спадковому житловому будинку по 1/3 кожному. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] , належну їй 1/3 частку спадкового житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, успадкувала спадкоємець першої черги за законом її дочка [PERSON] ;спадщину після смерті [PERSON] успадкував спадкоємець першої черги за законом її син [PERSON] ; спадщину після смерті [PERSON] успадкували в рівних часткахспадкоємці першої черги за законом його діти - [PERSON] та [PERSON] . Позивач (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] та відповідач (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] , після смерті батька [PERSON] фактично стали співвласниками житлового будинку житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , користується ними. Однак, відсутність (втрату) оригіналу правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок, [PERSON] та [PERSON] не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України. Як вбачається із роз`яснень ч.ч.2, 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що: - позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення, а саме за позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) слід визнати право власності на частку житлового будинку, з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В іншій частині позову[PERSON] відмовити; - зустрічний позов[PERSON] підлягає до задоволення, а саме за відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) слід визнати право власності на частку житлового будинку, з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області. На підставі ст.ст. 120, 123, 563, 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: partial