Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» в січні 2024 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що 29.11.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір № 2637690 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого, останній отримав позику у розмірі 10 000.00грн строком на 360 днів, шляхом переказу коштів на платіжну картку № [NUMBER] з призначенням платежу поповнення карти та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % від суми кредиту за кожен день користування -знижена процентна ставка та 1,99 % від залишку суми кредиту за кожен день -стандартна процентна ставка. Станом на 10.10.2023 відповідач борг та нараховані відсотки не погасив, а наявне прострочення за договором споживчого кредиту № 2637690 від 29.11.2021 року складає 81 640.00 грн. (тіло кредиту 10 000.00 грн, відсотки 71 640.00 грн.). 26.07.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «УМ Факторинг» було укладено договір факторингу № 27072023, яким передано право вимоги за Договором споживчого кредиту № 2637690 від 29.11.2021 року. Відтак, ТОВ «УМ Факторинг» є новим кредитором та отримало право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. У зв`язку із зазначеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у вказаній сумі, а також суму судових витрат та витрат на правову допомогу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в подав суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення судом. Відповідач в судові засідання не з`являвся, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону. Про судове засідання відповідач повідомлений також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». Причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав. З врахуванням вимог п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України за неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності учасника справи в заочному порядку за згодою позивача, та з врахуванням строків розгляду справи, в т.ч. в порядку спрощеного позовного провадження. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом об` встановлено, що 29.11.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір № 2637690 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого, остання отримала позику у розмірі 10 000.00 грн. (п. 1.2 Договору) строком на 360 днів (п. 1.3 Договору), шляхом переказу коштів на платіжну картку № [NUMBER] (п. 2.1 Договору) із стандартною процентною ставкою 1,99 % в день (п. 1.4.1 Договору) та заниженою процентною ставкою 0,01 % в день (п. 1.4.2 Договору). На умовах п. 9.7.1, Договір підписано 29.11.2021 року шляхом використання електронного підпису позичальника. Підписанням кредитного договору відповідач підтверди, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна» (п. 9.9 Договору), які розміщені на веб-сайті, підтвердив, що повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. ТОВ «Лінеура Україна» на виконання умов Договору № 2637690 було перераховано відповідачу грошову суму у розмірі 10 000.00 грн., що підтверджується Довідкою ТОВ «УПР» від 18.08.2023 року, згідно з якою на підставі Договору на переказ коштів між ТОВ «УПР» та ТОВ «Лінеура Україна», 29.11.2021 року о 18год. 13 хв. на платіжну картку № [NUMBER] перераховано кошти у сумі 10 000.00 грн. Разом з тим, [PERSON] порушив свої зобов`язання за Договором № 2637690, заборгованість вчасно останнім погашена не була, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в загальній сумі 81 640.00 грн., що складається із 10 000.00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 71 640.00 грн. заборгованості за відсотками, що була вирахувана шляхом множення тіла кредиту у розмірі 10 000.00 грн. на стандартну відсоткову ставку 1,99 % та на строк кредитування 360 днів. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Статтею 1054 ЦК Українипередбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідност. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Нормоюстатті 639 ЦК Українипередбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором ТОВ «Лінеура Україна» виконало своєчасно і повністю, надававши кредитні ресурси відповідачу в повному обсязі. Разом з тим, 26.07.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «УМ Факторинг» було укладено договір факторингу № 27072023, яким передано право вимоги за Договором споживчого кредиту № 2637690 від 29.11.2021 року. Згідно зіст.514 ЦК Українидо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відтак, ТОВ «УМ Факторинг» стало новим кредитором та отримало право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором, що підвтерджується витягом із Реєстру прав вимоги № 1 від 26.07.2023 року до Договору факторингу № 27072023 та платіжною інструкцією № 302 від 24.08.2023 року. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачкою здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволення в повному обсязі. Статтею 133 ЦПК Українипередбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Ст. 133 ЦПК Українипередбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3ст. 137 ЦПК Українидля визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2ст. 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України). На підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг, виконаних робіт та їх вартості стороною позивача надано копія договору про надання правової допомоги № 18/09/Юр від 18.09.2023 року між адвокатом Судейкіною І.В. та ТОВ «УМ Факторинг», копія акту приймання-передачі наданих послуг №30 від 25.09.2023 року до вказаного Договору, відповідно до якого адвокат надав позивачу послуги вартістю 4000 гривень із детальним описом наданої послуги та платіжну інструкцію № 345 від 27.09.2023 на вказану суму. Таким чином, витрати за надану професійну правничу допомогу, які поніс позивач є реальними, доведеними та підтверджені належними доказами, а тому підлягають розподілу відповідно до вимогст. 141 ЦПК України. Відповідач щодо неспівмірності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не заявляв, відповідно до чого з [PERSON] \~ на користь ТОВ «УМ Факторинг» підлягають до стягнення і витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 гривень. Окрім того, при поданні позовної заяви до суду, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн., який також належить стягнути з відповідачки на користь позивача у порядку ст. 141 ЦПК України. Таким чином,

Outcome: approved