Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

Львівська міська рада звернулась в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Квіткова перлина», Товариства з обмеженою відповідальністю «Квіткова перлина нова», [PERSON] , про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 01.08.2014 р. між Львівською міською радою і ТзОВ «Квіткова перлина» було укладено договір оренди землі, відповідно до якого ТзОВ «Квіткова перлина» передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 4610136600:03:001:0050 загальною площею 0,0140 га. На момент укладення договору на земельній ділянці була розміщена металева споруда. Договір укладався на 5 років терміном до 10.04.2019 року. 14.06.2019 року ТзОВ «Квіткова перлина» звернулося до Львівської міської ради із заявою про продовження терміну оренди землі для обслуговування павільйону зі збірно-розбірних конструкцій на [ADDRESS] . При здійсненні перевірки відомостей у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно посадовими особами Львівської міської ради було виявлено, що 10.10.2012 р. до Реєстру прав власності на нерухоме майно державним реєстратором було внесено запис про право власності за [PERSON] на нежитлові приміщення підліт. А-1 загальною площею 110,3 кв. м. за адресою [ADDRESS] на підставі ухвали Миколаївського районного суду Львівської області про визнання мирової угоди від 22.06.2012 р. 18.04.2013 р. право власності на зазначені нежитлові приміщення набув [PERSON] на підставі свідоцтва № [NUMBER] , виданого 18.04.2013 р. 07.05.2013 р. право власності на приміщення набуло Товариство з обмеженою відповідальністю «Квіткова перлина нова» на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого 08.05.2013 р. (згідно даних ДРРП). На підставі договору купівлі-продажу № 1495 від 20.03.2019 р. право власності на вищезгадані приміщення перейшло до ТзОВ «Квіткова перлина». Згідно даних ДРРП, приміщення літ. А-1 загальною площею 110,3 кв. м. за адресою [ADDRESS] більше не відчужувалися. Зазначеному передувало винесення Миколаївським районним судом Львівської області ухвали від 22.06.2012 р. у справі №1313/1939/2012, на підставі якої було первинно зареєстровано право власності на спірні нежитлові приміщення. Ухвалою визнано мирову угоду між фізичною особою [PERSON] та ТзОВ «Квіткова перлина», по якій ухвалено серед іншого, що в якості погашення ТзОВ «Квіткова перлина» заборгованості перед [PERSON] в розмірі 145 000,00 грн, ТзОВ «Квіткова перлина» передає у власність [PERSON] нерухоме майно, яке належить ТзОВ «Квіткова перлина», а саме нежитлові приміщення, позначені в плані літерою «А-1», загальною площею 110,3 кв. м., які знаходяться за адресою [ADDRESS] . В грудні 2019 р. Львівська міська рада оскаржила зазначену ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області як власник земельної ділянки, на якій розміщені спірні приміщення, до Львівського апеляційного суду. Постановою Львівського апеляційного суду від 22.06.2020 р. апеляційну скаргу Львівської міської ради задоволено. Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 22 червня 2012 р. скасовано і направлено справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 30.11.2020 р. по справі №1313/1939/2012 позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Квіткова перлина», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Львівської міської ради про стягнення заборгованості було залишено без розгляду. Ухвала не оскаржувалася і набрала законної сили. Із зазначеного випливає, що документ, на підставі якого первинно було зареєстровано право власності на нежитлові приміщення «А-1» загальною площею 110,3 кв.м., які знаходяться за адресою [ADDRESS] , скасовано у судовому порядку. Відтак, оскільки було скасоване судове рішення - ухвала Миколаївського районного суду Львівської області від 22.06.2012 р. у справі № 1313/1939/2012, на підставі якого первинно було зареєстровано право власності на нежитлові приміщення «А-1» загальною площею 110,3 кв.м., які знаходяться за адресою [ADDRESS] , просить позов задоволити та: зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Квіткова перлина» усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,0140 га (кадастровий номер 4610136600:03:001:0050) шляхом знесення самочинного будівництва; визнати недійсним договору купівлі-продажу від 20.03.2019 р. № 1495; скасувати державну реєстрацію права власності товариства з обмеженою відповідальністю «Квіткова перлина» (номер відомостей про речове право 30778266) з одночасним припиненням права власності; визнати недійсним свідоцтво про право власності від 08.05.2013 р. №3286598, виданого Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції; скасувати державну реєстрацію права власності товариства з обмеженою відповідальністю «Квіткова перлина нова» (номер відомостей про речове право 892546) з одночасним припиненням права власності; визнати недійсним свідоцтво про право власності від 18.04.2013 р. № 1085, виданого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] (номер відомостей про речове право 702606) з одночасним припиненням права власності. В судовому засіданні представник позивача Львівської міської ради позовні вимоги підтримав з мотивів, наведених у позовній заяві і просить такі задоволити. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Квіткова перлина» в судовому засіданні просить відмовити у задоволенні позову, покликаючись на те, що сторони перебувають у договірних правовідносинах на підставі приписів ч.6 ст.33 Закону України « Про оренду землі», в редакції на момент виникнення правовідносин. Відтак, Львівська міська рада не може заявляти негаторний позов, оскільки право власника в такому випадку має захищатися за допомогою зобов`язально-правових способів. Зокрема, зазначає , що письмовий строк дії договору оренди від 01.08.2014 р. закінчився 10.04.2019 р. Орендар ТзОВ «Квіткова перлина» 25.01.2019 року звернувся із заявою до Департаменту містобудування про намір продовжити оренду на тих самих умовах, терміном на 10 років, відтак, здійснив повідомлення орендодавця про намір продовжити договір. 25.07.2019 р. орендар не отримав відмови, а лише відповідь про оскарження ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 22.06.2012 р., якою визнано право власності на майно. Разом з тим, орендар ТзОВ «Квіткова перлина» продовжував користуватися земельною ділянкою на [ADDRESS] , сплачувати орендну плату за землю та податки на нежитлову нерухомість включно до грудня 2023 року. Вважає, що позивач обрав неправильний спосіб захисту, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Інші учасники спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Квіткова перлина нова» [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Згідно ст.223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у її відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 16.02.2009 р. Львівською міською радою прийнято ухвалу № 2384 «Про затвердження ТзОВ «Квіткова перлина» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на [ADDRESS] », якою ТзОВ «Квіткова перлина» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано земельну ділянку площею 0,0140 га на [ADDRESS] в оренду терміном на 5 років для встановлення та обслуговування павільйону зі збірно-розбірних конструкцій без права капітального будівництва за рахунок земель житлової та громадської забудови за функцією використання - землі комерції. 26.03.2009 р. між Львівською міською радою і ТзОВ «Квіткова перлина» укладено договір оренди землі, відповідно до якого ТзОВ «Квіткова перлина» було передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 4610136600:03:001:0050 загальною площею 0,0140 га. Договір укладений на 5 років терміном до 16.02.2014 р. Згідно із п.17 договору оренди землі, земельна ділянка надавалася без права капітального будівництва. До обов`язків орендаря належало виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі (п.31 договору). Орендар мав право за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі та споруди (п. 30 договору). Рішенням Львівської міської ради № 605 від 21.08.2009 року «Про затвердження містобудівного обґрунтування та містобудівних умов і обмежень земельної ділянки для проектування ТЗОВ Квітова перлина» тимчасового збірно-розбірного павільйону-магазину квітів на [ADDRESS] без права капітального будівництва та без оформлення права власності на павільйон» ТЗОВ «Квіткова перлина» було дозволено розроблення проектної документації на тимчасову споруду та в подальшому надано дозвіл на експлуатацію та обслуговування павільйону зі збірно-розбірних конструкцій без права капітального будівництва відповідно до чинних та той час норм Закону України «Про планування і забудову територій». Таким чином, тимчасовий збірно-розбірний павільйон-магазин квітів на [ADDRESS] , розміщений на спірній земельній ділянці, введений в експлуатацію законно. Представник позивача цих обставин не заперечив, подавши належні докази цих обставин. Після закінчення терміну оренди, ТзОВ «Квіткова перлина» звернулося до Львівської міської ради із заявою про продовження терміну оренди земельної ділянки. 10.04.2014 р. Львівська міська рада прийняла ухвалу «Про продовження ТзОВ «Квіткова перлина» терміну оренди земельної ділянки на [ADDRESS] », якою ТзОВ «Квіткова перлина» продовжено термін оренди земельної ділянки площею 0,0140 га у межах червоних ліній з обмеженнями без права капітального будівництва та посадки багаторічних насаджень на [ADDRESS] в оренду терміном на 5 років для встановлення та обслуговування павільйону зі збірно-розбірних конструкцій за рахунок земель житлової та громадської забудови за функцією використання - землі комерції. 01.08.2014 р. між Львівською міською радою і ТзОВ «Квіткова перлина» було укладено договір оренди землі, відповідно до якого ТзОВ «Квіткова перлина» передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 4610136600:03:001:0050 загальною площею 0,0140 га. На момент укладення договору (договір укладався на 5 років терміном до 10.04.2019 року) на земельній ділянці вже була розміщена металева збірно-розбірна конструкція. У пункті 8 Договору оренди землі від 01.08.2014 вбачається, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. 25.01.2019 року орендар ТзОВ «Квіткова перлина», скориставшись своїм переважним правом поновлення договору оренди на новий строк, звернувся із заявою до Департаменту містобудування про намір продовжити оренду на тих самих умовах, терміном на 10 років. Дата подання заяви до ЦНАП підтверджується відміткою, проставленою на заяві за №2-1935-84. 25.07.2019 р. орендар отримав відповідь від Департаменту містобудування, в якій не містилась відмова у продовженні терміну оренди земельної ділянки, а лише зазначається, що питання не може бути вирішене у даний час у зв`язку з рекомендацією юридичного департаменту Львівської міської ради (лист від 12.07.2019 року № 4-2901-718) не вчиняти жодних дій щодо підготовки проекту ухвали про продовження терміну оренди земельної ділянки на [ADDRESS], оскільки Львівська міська рада оскаржуватиме ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 22.06.2012 року. При цьому, орендар ТзОВ «Квіткова перлина» продовжував користуватися земельною ділянкою на [ADDRESS] по закінченню строку договору оренди та сплачував орендну плату за землю та податки на нежитлову нерухомість включно до грудня 2023 року, що підтверджується платіжними документами. Відповідно до статті 33 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, було передбачено поновлення договору оренди землі за принципом «мовчазної згоди» в разі продовження користування ділянкою за відсутності заперечень від орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку дії Договору. Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 22.09.2020 року у справі № 313/350/16-ц, виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини на певних умовах. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі». І саме в такому випадку відсутність листа - повідомлення орендодавця про заперечення в поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах». Отже, слід вважати, що строк дії договору оренди від 01.08.2014 р. між Львівською міською радою і ТЗОВ «Квіткова перлина» продовжено на п`ять років на тих самих умовах до 10.04.2019 року. Орендар ТзОВ «Квіткова перлина» 25.01.2019 року звернувся з заявою до Департаменту містобудування про намір продовжити оренду на тих самих умовах, терміном на 10 років, а отже виконав свій обов`язок повідомлення орендодавця про намір поновити договір, проте відповіді від позивача не отримав. При цьому, ТзОВ «Квіткова перлина» продовжувало користуватись спірною земельною ділянкою для обслуговування павільйону зі збірно-розбірних конструкцій після закінчення строку договору оренди впродовж 2019-2023 років за відсутності заперечень зі сторони орендодавця і сплачувало орендну плату за землю, яку орендодавець приймав. Таким чином, на підставі норми ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», в редакції на момент виникнення правовідносин, договір оренди землі між Львівською міською радою і ТЗОВ «Квіткова перлина» вважається поновленим на новий строк. Речове право захищається за допомогою негаторного позову, якщо вчинене особою порушення такого права в принципі було можливим для будь-якої особи з кола зобов`язаних за відповідним абсолютним цивільним правовідношенням (тобто фактично - з необмеженого кола осіб) і не створює саме по собі зобов`язального правовідношення. Вказане відображається в правових висновках Великої Палати Верховного Суду. У постанові від 18.12.2019 р. (п.114) у справі № 522/1029/18, зокрема, встановлено, що позов власника майна про усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (негаторний позов) відповідає способу захисту, визначеному у пункті 3 частини 2 статті 16 ЦК України, - припинення дії, яка порушує право. Цей спосіб захисту пов`язаний зі вчиненням іншою особою незаконних дій, спрямованих на порушення права, належного особі. Однією з умов застосування негаторного позову є відсутність між сторонами спору договірних відносин. Натомість, якщо вчинене особою порушення було можливе лише як вчинене певною особою через її статус у договірному чи іншому зобов`язальному правовідношенні з власником, то негаторний позов не може бути заявлено, а право власника має захищатися за допомогою зобов`язально-правових способів. Відтак, оскільки сторони перебувають у договірних правовідносинах в силу Закону, позивач не міг заявляти негаторний позов, оскільки право власника в такому випадку має захищатися за допомогою зобов`язально-правових способів. Щодо заявлених вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 20.03.2019 №1495, скасування державної реєстрації права власності ТЗОВ «Квіткова перлина» з одночасним припиненням права власності, визнання недійсним свідоцтва про право власності від 08.05.2013 р. № [NUMBER], виданого Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції, скасування державної реєстрації права власності ТзОВ «Квіткова перлина нова» з одночасним припиненням права власності, визнання недійсним свідоцтва про право власності від 18.04.2013 р. № 1085, скасування державної реєстрації права власності [PERSON] та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 0,0140 га (кадастровий номер 4610136600:03:001:0050) шляхом знесення самочинного будівництва, а саме, нежитлових приміщень підліт. А-1 загальною площею 110,3 кв.м. Заявлені позовні вимоги мотивуються тим, що в 2023 році посадовими особами Львівської міської ради при здійсненні перевірки відомостей у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було виявлено, що 10.10.2012 р. до Реєстру прав власності на нерухоме майно державним реєстратором було внесено запис про право власності за [PERSON] на нежитлові приміщення підліт. А-1 загальною площею 110,3 кв. м. за адресою [ADDRESS] на підставі ухвали Миколаївського районного суду Львівської області про визнання мирової угоди від 22.06.2012 року. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 18.04.2013 р. право власності на нежитлові приміщення загальною площею 110,3 кв. м. набув [PERSON] на підставі свідоцтва № [NUMBER] , виданого 18.04.2013 року приватним нотаріусом львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. Номер запису про право власності 702606. 07.05.2013 р. право власності на нежитлові приміщення набуло ТЗОВ «Квіткова перлина нова» на підставі свідоцтва про право власності від 08.05.2013 р. № [NUMBER], виданого Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції. Номер запису про право власності 892546. 20.03.2019 р. право власності на нежитлові приміщення набуло ТЗОВ «Квіткова перлина» на підставі договору купівлі-продажу від 20.03.2019 р. № 1495, виданого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Грищенко Н.О. Номер запису про право власності 30778266. Згідно даних ДРРП, приміщення літ. А-1 загальною площею 110,3 кв. м. за адресою [ADDRESS] більше не відчужувалися. Зазначеному передували судові рішення: рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 22.06.2012 р. у справі №1313/1939/2012, яким з ТЗОВ «Квіткова перлина» на користь [PERSON] стягнено заборгованість в сумі 145000 грн. та ухвала того ж суду від 22.06.2012 про визнання мирової угоди у спорі між [PERSON] та ТЗОВ «Квіткова перлина» про стягнення заборгованості. Згідно ухвали суду в якості погашення ТзОВ «Квіткова перлина» заборгованості перед [PERSON] в розмірі 145 000,00 грн, ТзОВ «Квіткова перлина» передає у власність [PERSON] нерухоме майно, яке належить ТзОВ «Квіткова перлина», а саме нежитлові приміщення, позначені в плані літерою «А-1», загальною площею 110,3 кв. м., які знаходяться за адресою [ADDRESS] . Ухвала Миколаївського районного суду від 22.06.2012 позивачем до справи не приєднана. Про її зміст та форму відомо із Постанови Львівського апеляційного суду від 22.06.2020 р., якою задоволено апеляційну скаргу Львівської міської ради та скасовано судове рішення з направленням справи для продовження її розгляду до суду першої інстанції. В подальшому справа із Миколаївського районного суду Львівської області була скерована за підсудністю до Галицького районного суду м.Львова. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 30.11.2020 р. по справі №1313/1939/2012 позовну заяву [PERSON] до ТЗОВ «Квіткова перлина», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Львівської міської ради про стягнення заборгованості було залишено без розгляду. Ухвала не оскаржувалася і набрала законної сили. Таким чином, вимоги позивача, викладені в позовній заяві, обґрунтовуються тим, що первинну реєстрацію права власності скасовано в судовому порядку, оскільки скасоване судове рішення - ухвала Миколаївського районного суду Львівської області від 22.06.2012 р. у справі № 1313/1939/2012, на підставі якої було зареєстровано право власності на нежитлові приміщення «А-1» загальною площею 110,3 кв.м., які знаходяться за адресою [ADDRESS] . Разом з тим, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.01.2021 р. у справі № 442/302/17 (провадження №61-20491св19) зазначено, що задоволення вимоги про усунення перешкод в користуванні земельної ділянки шляхом знесення самочинно побудованого нежитлового приміщення за рахунок особи, яка здійснила таке самочинне будівництво, є належним та ефективним способом захисту прав власника (користувача). Застосування вимог про знесення самочинного будівництва виключає застосування інших вимог власника (користувача) земельної ділянки про усунення перешкод у користуванні належною йому земельною ділянкою». Також, Верховний Суду у постанові від 27 жовтня 2021 року у справі № 202/7377/16-ц (провадження № 61-20139св19) констатував, що задовольняючи позовні вимоги про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна та скасування записів про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, суди не врахували, що власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а саме ефективним способом захисту, який відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам, оскільки вирішення вимог про знесення самочинного будівництва виключає застосування інших вимог власника (користувача) земельної ділянки про усунення перешкод у користуванні належною йому земельною ділянкою». У постанові Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі № 509//11/17 зазначено, що «визнання незаконними та скасування рішень державних реєстраторів та визнання недійсними договорів купівлі-продажу не є ефективним способом захисту та не забезпечує усунення порушень, спричинених самочинним будівництвом». Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс 18), а також вказувала на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить, як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц. В контексті наведеного вище, позовні вимоги щодо визнання недійсними правочинів та скасування державної реєстрації не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак позивач під час судового розгляду справи не довів ті обставини, на які посилається як на підстави своїх вимог. Позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу від 20.03.2019 №1495, не приєднавши такий до матеріалів справи, не визначив сторін договору та правових підстав визнання правочину недійсним; поза увагою позивача залишився договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна, укладений між [PERSON] та [PERSON] , та реєстрація права власності за [PERSON] ; також позивач помилково вважає, що скасування судового рішення, автоматичною скасовує право власності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати, в порядку ст.141 ЦПК України, не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed