Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з заявою, у якій просить встановити факт родинних відносин, а саме те що, [PERSON] , який помер у селі Малютянка, Фастівського (Києво-Святошинського) району Київської області, [INFO] , у віці 79 років є її чоловіком та встановити те, що прізвища « [PERSON] » і « [PERSON] » попри розбіжності у документах, є ідентичними. Заявник свої вимоги мотивує тим, що у вересні 2023 року вона звернулась до Боярської контори щодо оформлення спадщини після померлого [INFO] , свого чоловіка [PERSON] . Державним нотаріусом Панікар В.М., їй було відмовлено з посиланням на те, що при розгляді поданих нею документів була виявлена розбіжність у прізвищі. Так в її документах прізвище « [PERSON] », а в документах її померлого чоловіка « [PERSON] ». Таким чином, як зазначила нотаріус вона не може оформити спадщини і порекомендувала звернутись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В експертному висновку «056/1246-а від 13.09.2023 року, зазначено що прізвища « [PERSON] » і « [PERSON] », попри розбіжності у документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначених осіб є ідентичними. Заявник у судове засідання не з`явилась. Про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. До суду направила заяву у якій просила суд розгляд справи проводити без її участі. Заяву підтримала та просила її задовольнити. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не відомі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 1\~статті 293 ЦПК України\~передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. За змістом ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що\~19 липня 1960 року між заявницею [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] помер [PERSON] , який був чоловіком заявниці [PERSON] , що підтвержується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . 23 вересня 2017 року заявниця звернулась до Боярської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, оскільки існують розбіжності між її прізвищем та прізвищем її чоловіка. Заявник зазначає про те, що прізвище її чоловіка документах помилково зазначено як « [PERSON] » замість « [PERSON] ». У матеріалах справи міститься експертний висновок № 056/1246-а від 13 вересня 2023 року, відповідно до якого українські записи прізвища [PERSON] та [PERSON] попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Звернення в суд з заявою про встановлення факту родинних відносин необхідне заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину. З огляду на наведене, оцінивши надані заявником докази, суд приходить до висновку про можливість задоволенння вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, те що\~\~ [PERSON] , який помер у селі Малютянка, Фастівського (Києво-Святошинського) району Київської області, [INFO] , у віці 79 років є чоловіком [PERSON] ,1942 року народження, РНОКПП: [NUMBER] . Що стосується вимоги заявника про встановлення того, що прізвища « [PERSON] » і « [PERSON] » попри розбіжності у документах, є ідентичними, судом встановлено наступне. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У листі ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Як вбачається з п. 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року\~передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 12\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. \~Під час виготовлення свідоцтва про смерть на ім`я « [PERSON] » було допущено помилку у прізвищі заявника, зокрема вказано « [PERSON] », а необхідно зазначити « [PERSON] », у зв`язку з чим виникла необхідність у встановленні юридичного факту. Протк судом встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, те що\~\~ [PERSON] , який помер у селі Малютянка, Фастівського (Києво-Святошинського) району Київської області, [INFO] , у віці 79 років є чоловіком [PERSON] ,1942 року народження, РНОКПП: [NUMBER] , що не перешкоджає заявнику реалізувати свої спадкові права, тому у задоволенні вимоги з приводу встановлення розбіжності у прізвищах, суд, відмовляє, оскільки цей факт для заявника не має ніяких юридичних наслідків.

Outcome: partial