Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк») звернулось з позовом до [PERSON] вказавши, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг від 15.02.2019 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач карткою скористався, отримавши кошти, але умови договору не виконав, грошові кошти не повернув, тому позивач просить стягнути заборгованість у сумі 108169,21 гривень та судові витрати. Ухвалою суду від 01.05.2023 року було відкрите провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судові засідання не з`явився на підставі поданого разом з позовною заявою клопотання про розгляд справи за відсутності позивача на підставі наданих доказів. 08.08.2023 року представник відповідача адвокат Шаповалов А.В. направив до суду письмові пояснення, в яких просив відмовити у задоволенні позову в повному обсягу, оскільки позивачем не доведено укладення між сторонами договору на умовах, викладених у позові, розмір заборгованості, визначений позивачем не відповідає фактичній різниці між витраченими та зарахованими коштами по картковому рахунку, оскільки сума коштів зарахована на картковий рахунок перевищує кредитний ліміт та складається з безпідставно списаних банком відсотків, пені та штрафів. 06.11.2023 року представником відповідача направлено до суду виписку про рух коштів по картці відповідача станом на 31.10.2023 року. 12.02.2023 року представник відповідача направив до суду розрахунок заборгованості, наявної у [PERSON] перед АТ «Універсал Банк». 29.02.2024 року представник відповідача, а також відповідач у судове засідання не з`явились та представник відповідача направив до суду заяву про визнання позовних вимог в межах наявної суми заборгованості у розмірі 32179,28 гривень та просив розглянути справи без участі відповідача та його представника. В ході розгляду справи сторонами інші заяви чи клопотання не подавались. При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. АТ «Універсал банк» поданий позов обґрунтовує тим, що 15.02.2019 року [PERSON] звернувся до позивача та підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, за умовами якої Клієнт просив відкрити поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у Мобільному додатку відповідно до умов Договору та наведених у Анкеті-заяві умов. За договором про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк» надало [PERSON] кредит на картковий рахунок № [NUMBER] у межах ліміту кредитування в сумі 50000 гривень. Проте позичальник належним чином не виконував умов договору, та заборгованість [PERSON] за тілом кредиту станом на 13.12.2022 року становить 108169,21 гривень. Згідно розрахунку заборгованості з 02.03.2019 року по 13.12.2022 року відповідач повернув банку 127159,81 гривень за наданим кредитом та 62473,18 гривні в якості відсотків за користування коштами. При вирішенні спору, суд виходить з наступного. АТ «Універсал Банк» обґрунтувало свої вимоги письмовими доказами: анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг від 15.02.2019 року; Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Мonobank), в редакції яка набула чинності з 27.11.2021 року; паспортом споживчого кредиту «Картка monobank»; розрахунком заборгованості за договором від 13.12.2022 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови (п. 2-3 анкети-заяви). Згідно з п. 3 анкети-заяви, відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Підписанням анкети-заяви [PERSON] засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного/удосконаленого електронного підпису (п. 6). Згідно з п. 11 заяви усе листування щодо цього договору відповідач просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору. До анкети-заяви банком було долучено витяг з умов обслуговування рахунків фізичної особи, умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, паспорт споживчого кредиту та таблицю обчислення вартості. У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1\~ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~має враховуватися судами при застосуванні норм права. Таким чином, АТ «Універсал Банк» не довело укладення з\~\~ [PERSON] договору про надання банківських послуг на умовах, які зазначені у позові, так само й встановлення зазначеного у позові кредитного ліміту, на який була нарахована заборгованість. Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо істотних умов укладеного сторонами кредитного договору, то наданий АТ «Універсал Банк» розрахунок заборгованості достовірно не вказує на розмір невиконаного відповідачем зобов`язання. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1\~ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Як передбачено ч. 1\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України від 15листопада 2016 року №1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі\~Закон №1734-VIII). За змістом ч. 2\~ст. 9 Закону №1734-VIII\~(в редакції на час виникнення спірних правовідносин) до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього\~Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Водночас, згідно з наданою представником відповідача довідкою про рух коштів по картці від 31.10.2023 року, у період з 01.10.2017 року по 31.10.2023 року було встановлено кредитний ліміт у розмірі 50000 гривень, заборгованість станом на 31.10.2023 року складає 110853,21 гривні. Баланс на початок періоду: 16000 гривень, баланс на кінець періоду: - 60853,21 гривні. Сума витрат за період: 238445,22 гривень, сума зарахувань за період: 127592,01 гривні. З дослідженого розрахунку заборгованості, наданого представником відповідача, за період з 15.02.2019 року по 31.01.2022 року загальні витрати складають 126343,20 гривні, сума коштів, які пішли на погашення заборгованості складає 94163,92 гривні. Зазначений розрахунок позивачем не спростований, заперечень щодо його правильності не надходило. За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на подану представником відповідача заяву про визнання суми заборгованості у розмірі 32179,28 гривень, що становить різницю між витраченими коштами та коштами, які зараховані [PERSON] на картковий рахунок, що підтверджується контррозрахунком, позов підлягає задоволенню в межах вказаної суми заборгованості. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial