Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

У листопаді 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] стягнення заборгованості в розмірі 77 000,67 грн, а також судові витрати у розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідачем не були виконані взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором право вимоги за яким відступлене ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за кредитним договором №432964070 від 24 березня 2021 року в розмірі 77 000,67 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу становить 19 348, 25 грн.; заборгованість за відсотками становить 57 652, 42 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2023 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.11.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача через систему «Електронний суд» направив клопотання про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження шляхом направлення копії ухвали з матеріалами позовної заяви за зареєстрованим місцем його проживання,про щосвідчитьнаявне у справіпоштовеповідомлення та шляхом оголошення на офіційному веб-сайті Судова влада України, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. У відповідності дост. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявленихвимог на підставіпредставленихдоказів. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.03.2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №432964070. Згідно п.1.1. - за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 21000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Згідно п.1.2. - кредит надається строком на30 днів від дати отримання Кредиту Позичальником, у випадку надання Кредиту не в день укладення Договору, загальний строк надання Кредиту автоматично, продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата Договору по відношенню до дати надання Кредиту. Відповідно до Реєстру боржників № 172 від 08.02.2022 року до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 372737376. 20.10.2022 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 20102022 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК'«ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Згідно п. 2.1. Договору факторингу, згідно умов цього, Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах Прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 4.1 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора на наступний календарний день після підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у Додатку до цього Договору. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 року до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 77 000,67 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу становить 19 348, 25 грн.; заборгованість за відсотками становить 57 652, 42 грн. За змістом статей 626,628 Цивільного кодексу Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першоюстатті 638 Цивільного кодексу Українивстановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Устатті 526 Цивільного кодексу Українипередбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1ст. 512 Цивільного кодексу Україникредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першоїстатті 1054 Цивільного кодексу Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 Цивільного кодексу України). Частиною другоюстатті 1054 Цивільного кодексу Українивстановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістомстатті 1056 Цивільного кодексу Українирозмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За положеннями ст.1046,1049 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст.1048та ч. 1 ст.1049 Цивільного кодексу Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1ст. 1048 Цивільного кодексу Українипро виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2ст. 1050 Цивільного кодексу Україниправо кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2ст. 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження №4-154цс18, від 31.10.2018 року у справі №202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Таким чином, новий кредитор - позивач відповідно дост. 1048 Цивільного кодексу Українимає право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Проте, позивач просить стягнути з [PERSON] , проценти за період, який виходить за межі строку кредитування, що суперечить ст. 1048 Цивільного кодексу Українита правовій позиції висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12, провадження №14-10цс18, від 04.07.2018 року у справі №310/11534/13-ц, провадження №4-154цс18, від 31.10.2018 року у справі №202/4494/16-ц, провадження №14-318цс18. Таким чином, встановивши, що право позивача було порушено внаслідок неповернення кредиту відповідачем, позовні вимоги про стягнення тіла кредиту у сумі 19 348,25 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в сумі 57 652,42 грн., суд зазначає наступне. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №432964070 від 24.03.2021 року за період з 06.03.2023 року по 31.08.2023 року, заборгованість [PERSON] ., за відсотками становить 57 652,42 грн. Однак у вказаному розрахунку зазначена лише сума заборгованості за відсотками, порядок її нарахування не зазначений. Відповідно до графіку розрахунків загальна вартість кредиту становить 30058,25 грн, яка включає в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 10710 грн., та суму кредиту у розмірі 19348,25 грн., За такого, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є частоково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню на передбачену умовами кредитного договру суму відсотків 10 710 грн . Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки вимоги позивача задоволено частково, тому на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає до стягнення з відповідача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1368,85 грн. На підставі вищезазначеного,

Outcome: partial