Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

Зміст позовних вимог У лютому 2023 року [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, в якій просить суд: - стягнути з [PERSON] на його користь відшкодування збитків (майнової шкоди) в розмірі 132 000,00 грн, які завдані внаслідок залиття (пошкодження) квартири [ADDRESS] ; - стягнути з [PERSON] на його користь відшкодування моральної (немайнової) шкоди в розмірі 20000,00 грн, яка завдана внаслідок залиття (пошкодження) квартири [ADDRESS] ; - стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 2008 року позивач є власником квартири [ADDRESS] . Дана квартира позивача знаходиться на 7 поверсі вказаного багатоквартирного будинку. На 8 поверсі цього ж будинку знаходиться квартира [ADDRESS] , яка з 2018 року належить відповідачці на праві приватної власності. 06.04.2022 з вини відповідачки здійснено залиття квартири [ADDRESS] з вище розташованої квартири відповідача [ADDRESS] , внаслідок чого пошкоджено оздоблення квартири позивача та у зв`язку з чим це житло потребувало відновлення (ремонту тощо). Комісією Житлово-експлуатаційної дільниці № 319 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва», яке управляло, утримувало та обслуговувало будинок [ADDRESS] , проведено обстеження зазначених вище квартир позивача і відповідачки та встановлено залиття і пошкодження квартири [ADDRESS] , яке відбулось 06.04.2022. Дана комісія Житлово-експлуатаційної дільниці № 319 виявила, що у ванній кімнаті квартири відповідачки [ADDRESS] був розібраний сифон під умивальником, тобто мав місце факт витоку води з обладнання і мережі квартири відповідачки, який спричинив залиття і пошкодження квартири [ADDRESS] . За замовленням позивача суб`єктом оціночної діяльності, ТОВ «Центр незалежної експертної оцінки» і оцінювачем, [PERSON] , проведено оцінку та складено висновок від 13.09.2022 про вартість проведення відновлюваного ремонту квартири [ADDRESS] після її залиття (потопу), згідно з яким вартість проведення відновлюваного ремонту (з податком на додану вартість) квартири становить 132 000,00 грн. Внаслідок залиття квартири позивача [ADDRESS] та пошкодження даного житла, що відбулось із вини відповідачки, позивач стверджує, що йому було завдано моральну шкоду, в розмірі 20 000,00 грн, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з пошкодженням його квартири, протиправною поведінкою відповідачки щодо використання свого майна на шкоду його правам і щодо неутримання свого майна, що призвело до залиття його квартири, відсутністю у позивача можливості повноцінно володіти та користуватись квартирою через необхідність її ремонту, відновлення її належного стану, душевними переживаннями через володіння, користування пошкодженою квартирою, що є неприйнятним для позивача. Позиція сторони відповідача Відзиву на позовну заяву відповідачка не подавала. У заяві про усунення недоліків у заяві про перегляд заочного рішення представник відповідачки зазначає, що у наданому [PERSON] суду експертному висновку (звіті) від 13 вересня 2022 року не зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а тому, суд безпідставно послався у заочному рішенні на цей висновок, як належний і допустимий доказ розміру завданої відповідачкою матеріальної шкоди позивачеві (132 000 грн). Інші докази з цього приводу у матеріалах справи відсутні, а тому позивач не довів позову про стягнення 132 000,00 грн та суд мав у його задоволенні відмовити через недоведеність. Представник відповідачки зазначає, що оскільки суд не мав права враховувати експертний висновок (звіт) від 13 вересня 2022 року, як доказ, то покладення на [PERSON] обов`язку компенсувати [PERSON] 6 000,00 грн за експертне дослідження, - також є безпідставними. Представник відповідача вказує, що позивачем не надано жодних доказів і відповідних розрахунків щодо розміру заявленої моральної шкоди, а тому вимоги позову в цій частині це лише припущення. [PERSON] була обмежена у можливості доведення перед судом фактів, що спростують залиття квартири [PERSON] саме у зв`язку з від`єднанням сифона від умивальника у ванній кімнати квартири № 316 (відповідний сифон від`єднано багато років і ніхто не користується за призначенням умивальником з під`єднаним сифоном). Єдиним доступним способом для відповідачки довести ці обставини, це судова експертиза з цього приводу, однак необізнаність відповідачки з наявністю судового спору унеможливила реалізацію права на заявлення перед судом відповідного клопотання. Рух справи Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року у справі № 754/2751/23 позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування збитків (майнової шкоди) в розмірі 132 000,00 грн, які завдані внаслідок залиття (пошкодження) квартири [ADDRESS] , відшкодування моральної (немайнової) шкоди в розмірі 20000,00 грн, яка завдана внаслідок залиття (пошкодження) квартири [ADDRESS] , витрати зі сплати судового збору у розмірі 1520,00 грн, витрати, пов`язані з розглядом справи (за проведення оцінки вартості відновлювального ремонту) у розмірі 6000,00 грн, витрати на правничу (професійну) допомогу у розмірі 8 000,00 грн. 19 жовтня 2023 року [PERSON] , через представника - адвоката Гуцола Руслана Івановича, звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року у справі № 754/2751/23 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2023 року вказану заяву залишено без руху та встановлено заявнику строк для усунення недоліків. Від представника відповідачки до суду, на виконання вимог ухвали суду від 31 жовтня 2023 року, подано заяву на усунення недоліків. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 08 листопада 2023 року поновлено відповідачці [PERSON] пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року у справі № 754/2751/23 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди. Прийнято до розгляду заяву відповідачки [PERSON] про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди. 20.11.2023 від представника позивача надійшли заперечення на заяву про перегляд у заочного рішення. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 24 листопада 2023 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року у справі № 754/2751/23 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди задоволено. Скасовано заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року у справі № 754/2751/23 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди. Цивільну справу № 754/2751/23 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні. 27.11.2023 до суду надійшла заява [PERSON] про забезпечення позову. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 28 листопада 2023 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суд від 07 лютого 2024 року, у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди відмовлено. 22.01.2024 від позивача надійшла заява про виклик свідків. 27.02.2024 позивачем подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи. У судовому засіданні 29.02.2024 судом було допитано свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У судовому засіданні 07.03.2024 судом було допитано свідка [PERSON] . Позивач та його представник просили суд задовольнити позовні вимоги, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Фактичні обставини справи, встановлені судом Позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності серії [NUMBER] від 11.04.2008. Відповідно до технічного паспорта від 04.01.2008 вказана квартира розташована на 7 поверсі 21-23-25 поверхового будинку та складається з двох кімнат (а.с. 20-25 т. І). Згідно з інформаційною довідкою № 320656025 від 19.01.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником квартири [ADDRESS] з 16.08.2018 є відповідачка - [PERSON] (а.с. 26, 27 т. І). Актом від 13.06.2022, складеним комісією у складі: майстра технічної дільниці [PERSON] , інженера І кат. [PERSON] , сл.-сантехніка [PERSON] , встановлено, що 06 квітня 2022 року в будинку [ADDRESS] сталося залиття квартири № 310 . Квартира розташована на 7 поверсі 21-23-25 поверхового будинку серії КТ-16 2007 року забудови. Після залиття в квартирі пошкоджені опоряджувальні роботи, а саме: - кухня - відшарувались на стиках шпалери 9,78 м?; - коридор - пошкоджена дерев`яна обшивка стіни - 1,3 м?, пошкоджені шпалери на стіні - 2,24 м?, пошкоджено фарбування водними сумішами на стелі - 0,5 м?; - хол - пошкоджена на підлозі паркетна дошка - 3,0 м2, пошкоджено шпалери на стінах - 3,1 м?; - зал - пошкоджені шпалери на стінах - 2,6 м?; - коридор біля санвузла - пошкоджена на підлозі паркетна дошка - 2,08 м?; - спальня - пошкоджені шпалери на стіні 1,0 м?. При обстеженні вище розташованої квартири № 316 за даною адресою слюсарем сантехніком ЖЕД-319 виявлено таке: в ванній кімнаті був розібраний сифон під умивальником. Слюсарем-сантехніком встановлено заглушку на холодне та гаряче водопостачання. Вказаний акт підписаний всіма членами комісії (а.с. 28 т. І). Відповідно до договору № 026 про надання оціночних послуг від 06 вересня 2022 року на замовлення позивача ТОВ «Центр незалежної експертної оцінки» проведено оцінку з визначення вартості відновлювального ремонту для відшкодування матеріальних збитків на його проведення, а саме квартири [ADDRESS] . Згідно з висновком від 13.09.2022 про вартість проведення відновлюваного ремонту квартири [ADDRESS] після її залиття (потопу), складеного та підписаного оцінювачем [PERSON] , кошторисна вартість проведення відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] (з податком на додану вартість) склала 132 000,00 грн (а.с. 35-49 т. І). У висновку зазначається, що для визначення вартості відновлювального ремонту використовувалась надана замовником, інформація, а саме акт про залиття квартири [ADDRESS] ; технічний паспорт. Згідно з результатами візуального обстеження, оцінювачем було складено кошторисну документацію на ремонтно-оздоблювальні роботи з відновлення квартири № 310 після її залиття. Листом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» від 01.02.2023 вих. 46-272 надано відповідь на адвокатський запит сторони позивача від 26.01.2023, яким повідомлено таке: 1. На питання, чи здійснювало у період з 01.04.2022 до 14.09.2022 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» (у тому числі його житлово-експлуатаційна дільниця № 319) управління, утримання, обслуговування (аварійне, ремонтне тощо) багатоквартирного будинку [ADDRESS] ? Надано відповідь: Так, в межах зони експлуатаційної відповідальності, встановленої законодавством; 2. На запит повідомити про випадки у період з 01.04.2022 до 14.09.2022 залиття, аварій на системах опалення і водопостачання та інші витоки води із мереж (обладнання), які стосувалися квартир [ADDRESS] із вказівкою прізвища, імені, по батькові, посади працівників комунального підприємства та ЖЕД 319, які фіксували дані випадки? Надано відповідь: Працівниками комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» та ЖЕД-319 випадки у період з 01.04.2022 до 14.09.2022 залиття, аварій на системах опалення і водопостачання та інші витоки води із мереж (обладнання), які стосувалися квартир [ADDRESS] не фіксувалися; 3. На питання, чи надавала власниця квартири [ADDRESS] [PERSON] до комунального підприємства інформацію про користувачів (наймачів, мешканців тощо) даної її квартири із вказівкою дати подання такої інформації та з наданням її копії? Надано відповідь, що не надавала (а.с. 76 т. І). Листом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» від 13.02.2023 вих. №34 на запит позивача щодо підтвердження залиття квартири [ADDRESS] , його причин та фіксації із зазначенням ПІБ працівників повідомила, що 06.04.2022 сталося залиття квартири 310 вказаного вище будинку, про що складений акт від 13.06.2022 працівниками комунального підприємства, а саме: майстром технічної дільниці - [PERSON] , інженером І категорії - Вареніченко Тетяною Володимирівною, слюсарем-сантехніком [PERSON] , та вказана подія зафіксована у системі «ГородОК». Стосовно повідомлення про складання актів щодо квартир № 310 та 316 вказаного будинку у період з 01.04.2022 до 14.09.2022, які не стосуються залиття 06.04.2022, повідомлено, що інші акти працівниками комунального підприємства не складалися (а.с. 90 т. І). Листом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» від 21.02.2023 вих. 46-436 повідомила, що 06 квітня 2022 року сталося залиття квартири [ADDRESS] , про що складено акт від 13.06.2022 працівниками комунального підприємства (а.с. 92 т. І). Свідок [PERSON] показала, що є сусідкою позивача та відповідачки. У ніч з 05 на 06 квітня люди скаржились, що їх затоплює. Квартира № 316 знаходиться саме над квартирою № 310 . Зазначила, що приїхав позивач 06 квітня 2022 року десь о 08:00, вони піднялися до сусідки, яка вже старенька (в квартиру № 316 ), але вона не захотіла нікого пускати, крім працівників ЖЕКу. Сантехнік прийшов та перекрив воду в квартирі № 316 . Бачила, що в квартирі позивача було дуже залито, текло по стінах, була мокра стеля, паркет був здутий. У квартиру відповідачки свідок не заходила. Свідок [PERSON] працює сантехніком в ЖЕД № 319. Вказав, що його викликали 06.04.2022 в квартиру № 316 . Зайти було важко, оскільки квартира захламлена. У квартирі два санвузли. Підлога в санвузлі, ближчому до кухні, була мокра, лежало багато мокрих ганчірок, стеля була суха, в душовій кабіні був великий мокрий килим, частина якого лежала на підлозі. Сифон в умивальнику у ванній кімнаті був розібраний, вода з водопостачання через умивальник могла виливатися на підлогу. Жінка похилого віку в квартирі № 316 сказала, що хотіла випрати килим. Свідок поставив заглушки на воду у санвузлі. Другий санвузол у квартирі до стелі був завалений речами. У квартирі позивача свідок не був. Свідок підтвердив, що підписував акт про залиття і в акті все вказано правильно. Вказав, що в квартирі № 316 було мокро в санвузлі та трохи на кухні, по каналізаційній трубі зверху не текло, залиття в той день в квартирах вище не було. Свідок [PERSON] є працівником ЖЕД № 319. Повідомила, що 06.04.2022 відбулося залиття квартири № 310 з квартири № 316 з причин встановлених в акті сантехніком. У квартирі № 310 постраждали стіни в холі, коридорі, який веде до кімнат, в кімнатах шпалери розійшлись по швах, було пошкоджено фарбування на стелі та паркет, як відображено в акті. Свідок складала акт після обстеження в квартирі № 310 . З квартир, що знаходяться вище, над квартирою № 316 не було звернень, звертався як постраждалий, тільки з квартири № 310 . У квартиру № 316 потрапили зранку 06.04.2022, в санвузлі лежали мокрі речі, було мокро та був знятий сифон, частина якоїсь мокрої речі лежала в душовій кабіні, а частина на підлозі. Акт був складений 13.06.2022. Скарг щодо залиття над квартирою № 316 не було, а були скарги щодо захаращення і неприємного запаху в загальному коридорі. Свідок [PERSON] є працівником ЖЕД 319. Свідок зазначила, що при відвідуванні квартири № 316 на предмет обстеження двері комісії не відчинили. Обстеження проводилось 13.06.2022. У квітні місяці 2022 року слюсарем-сантехніком було виявлено, що в квартирі № 316 розібраний сифон, текло і тому він встановив заглушки та гаряче та холодне водопостачання. Свідок зазначила, що в акті обстеження власників ніколи не вказують власників квартири, а зазначають тільки адресу. Квартира № 316 знаходиться на одній каналізаційній трубі над квартирою № 310 . У зв`язку з подією 06.04.2022 інші мешканці будинку щодо залиття офіційно не звертались. Свідок вказує, що ніколи не була в квартирі № 316 . Акт складений у червні 2022 року тому, що власник квартири № 310 звернувся щодо складання акту. На запитання сторони відповідача, чи такий об`єм залиття мав бути з однієї точки чи з декількох, свідок припустила, що залиття мало бути не з однієї точки. Свідок зазначила, що про те, що має бути обстеження повідомлялись учасникам, проте у квартирі № 316 неодноразово не відчиняли двері. Свідок [PERSON] є оцінювачем, який проводив огляд та оцінку вартості проведення відновлюваного ремонту. Підтвердив факт залиття квартири № 310 та зазначив, що оцінка проводиться на підставі акту ЖЕД. Свідок підтвердив, що має право на проведення такої оцінки. Щодо стягнення матеріальної шкоди, завданої залиттям Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Відповідно до положень статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, нормами цивільного права передбачено повне відшкодування шкоди, завданої особі. У пункті 2 постанови Пленум Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», яка є релевантною і до норм нового ЦК України, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідно до положень статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Відповідно до положень статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Отже, з огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить протиправність дій, наявність шкоди та її розмір й причинно-наслідковий зв`язок. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 серпня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; проводити за власні кошти ремонт квартири (наймач (орендар) згідно з договором найму (оренди); забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання. Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, типовий зразок якого міститься у додатку 4 Правил. Додатком 4 до вказаних Правил встановлено форму акта, з якої вбачається, що в ньому повинно бути відображено: дату складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій визначено, що з актом про залиття повинні бути ознайомлені мешканці відповідних квартир шляхом його підписання, що дає змогу майбутньому відповідачу включити до акту свої пояснення. Окрім цього, в актах повинна бути вказана чітка причина залиття. Дослідивши акт про залиття, який міститься у цій справі як письмовий доказ, суд вважає, що істотних порушень, які б могли свідчить про його неправомірність або нечинність, не виявлено. Акт складено уповноваженими представниками обслуговуючої організації та підписаний всіма членами комісії після обстеження квартири позивача, вказано характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода, а саме перелік пошкоджених внаслідок залиття речей. Встановлено причинно-наслідковий зв`язок між залиттям квартири № 310 та діями мешканців квартири № 316 , що знаходиться над квартирою позивача та вказана причина залиття. У акті відсутні підписи щодо ознайомлення мешканців квартир № 310 і № 316 , однак вказана обставина не спростовує факт залиття квартири № 310 саме мешканцями квартири № 316 . Жодних заперечень по суті, встановлених обставин в акті, окрім відсутності підписів мешканців квартир № 310 , 316 , представник відповідача не навів. Представник відповідача вказував, що єдиним доступним способом для відповідачки довести обставини, а саме спростування залиття квартири [PERSON] у зв`язку з від`єднанням сифона від умивальника у ванній кімнати квартири № 316 , це судова експертиза з цього приводу, однак клопотання про призначення такої судової експертизи стороною відповідача не заявлялося. Відповідно до положень частин першої та другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Таким чином, висновок від 13.09.2022 про вартість проведення відновлюваного ремонту квартири [ADDRESS] , наданий позивачем, є письмовим доказом у розумінні положень ст. 76 ЦПК України, а тому може бути складений будь-яким спеціалістом чи установою, що спеціалізується у відповідній галузі. З доданої ТОВ «Центр незалежної експертної оцінки» до висновку документації встановлено, що товариство є суб`єктом оціночної діяльності і діє на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності № 863/21, виданого Фондом державного майна України 25 листопада 2021 року, а компетенція оцінювача [PERSON] , яким виконано дослідження, підтверджується кваліфікаційним свідоцтвом оцінювача на право проведення оцінки об`єктів у матеріальній формі за спеціалізацією «Оцінка нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість, в тому числі земельних ділянок, та майнових прав на них» МФ № 6 від 03.02.2018, виданого Фондом державного майна України і ТОВ «Формула вартості», а також посвідченням про підвищення кваліфікації оцінювача МФ № 0776 ПК від 06.10.2021, виданого Фондом державного майна України і ТОВ «Формула вартості». Поняття «неналежність» до висновку оцінювача від 13.09.2022 як доказу не може бути застосовано, оскільки він містить ретельний аналіз пошкоджень квартири позивача та розмір витрат, яких позивач має понести на її відновлення, тобто інформацію, що є предметом доказування у справі. Не є цей доказ і «недопустимим», оскільки письмовий доказ складений компетентним суб`єктом оціночної діяльності. Доводи представника відповідача, що в акті не вказано, що даний висновок підготовлено для подання до суду, а також про відсутність попередження про кримінальну відповідальність експерта, суд відхиляє, оскільки за своєю правовою природою висновок суб`єкта оцінювання не є висновком судового експерта і закон не ставить до нього таких вимог. Про належність і допустимість такого доказу у справі про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, як звіт, складений суб`єктом оціночної діяльності, вказано у постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 759/19726/15-ц. З огляду на наявні в матеріалах справи докази позивач довів протиправність дій, наявність шкоди та причинно-наслідковий зв`язок, а також розмір завданої шкоди, натомість відповідачкою не спростовано її вини у завданні шкоди власності позивача. У зв`язку з викладеним суд доходить висновку про правомірність покладення обов`язку з відшкодування шкоди, завданої [PERSON] , саме на [PERSON] , як власницю квартири [ADDRESS] . Оскільки розмір завданої відповідачем шкоди, що встановлений висновком від 13.09.2022 про вартість проведення відновлюваного ремонту квартири [ADDRESS] після її залиття (потопу) та складає 132 000,00 грн, не спростований стороною відповідача, то вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення моральної шкоди Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У п. 9 вказаної постанови роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому, Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2019 року у справі № 761/14285/16-ц, пошкодження майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до моральних страждань. Згідно з практикою ЄСПЛ, порушення прав людини вже саме по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справа «Науменко проти України»). Внаслідок пошкодження майна, що належить позивачу на праві власності, з вини відповідачки, позивач переніс емоційні переживання, а також у нього була відсутня можливість повноцінно володіти та користуватись квартирою через необхідність її ремонту, відновлення її належного стану, у зв`язку з чим позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди з огляду на принципи співмірності і розумності підлягають частковому задоволенню у розмірі 5 000,00 грн. Щодо судового збору Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при звернені до суду сплачено судовий збір в сумі 1520,00 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то слід стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі 1370,00 грн. Щодо судових витрат, пов`язаних з розглядом справи Позивач вказує, що ним понесені витрати з оплати послуг оцінювача щодо проведення оцінки вартості матеріального збитку, що підтверджується зазначеним висновком від 13.09.2022, договором № 026 від 06.09.2022 про надання оціночних послуг, рахунком на оплату № 80 від 06.09.2022 ТОВ «Центр незалежної експертної оцінки», актом надання послуг № 064 від 13.09.2022 ТОВ «Центр незалежної експертної оцінки», платіжним дорученням №364416 від 08.09.2022 на суму 6000,00 грн. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Отже, сплачені позивачем кошти у розмірі 6000,00 грн за проведення оцінки вартості матеріального збитку є судовими витратами, пов`язаними з розглядом справи, та підлягають стягненню з відповідачки пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі 5407,89 грн. Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу Позивач в позовній заяві зазначив, що орієнтовний розмір витрат пов`язаних з правничою допомогою становить 16 000,00 грн, а саме 2000,00 грн за підготовку адвокатських запитів, 6000,00 грн за підготовку позовної заяви та інші витрати на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн. Під час розгляду справи позивачем подано клопотання про приєднання доказів, в якому він вказує, що станом на день подачі (27.02.2024) загальна сума витрат, пов`язаних з правовою допомогою, становить 29000,00 грн. Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. У рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з ч. 4 ст. 141 ЦПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. У постанові Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 922/676/21 зазначено, що «подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат». Як зазначалося вище, у позовній заяві міститься попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, пов`язаних з правовою допомогою, наданих стороною позивача, в розмірі 16000,00 грн, тоді як зазначена в клопотанні про приєднання доказів сума істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку. Стороною позивача не доведено того, що він не міг передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. З огляду на викладене, на підставі ч. 4 ст. 141 ЦПК України суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відшкодуванні судових витрат в частині перевищення суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, а саме 13000,00 грн (29000,00 - 16000,00 = 13 000,00 грн). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних і з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Також, Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). До позовної заяви додано докази, що підтверджують надану правничу допомогу позивачу на суму 8 000,00 грн, а саме договір № 1/3 від 25.01.2023 про надання правової допомоги з Додатковою угодою № 1, рахунок-фактури № СФ-0000361 від 26.01.2023, акт № ОУ-0000355 від 26.01.2023, звіт від 26.01.2023 про виконання договору № 1/3 від 25.01.2023 про надання правової допомоги, квитанцію № СH7В-1254-021С-ТТ08 від 26.01.2023 на суму 2000,00 грн, рахунок-фактуру № СФ-0000367 від 23.02.2023, акт № ОУ-0000362 від 28.02.2023, звіт від 28.02.2023 про виконання договору № 1/3 від 25.01.2023 про надання правової допомоги, квитанцією № 88РК-4СКМ-С3МН- Р2КР від 23.02.2023 на суму 6000,00 грн. Також суд враховує надані позивачем докази про отримання правової допомоги, додані до клопотання про приєднання доказів, в межах розміру заявленого в попередньому (орієнтовному) розрахунку, тобто в сумі 8000,00 грн, а саме акт № ОУ- 0000390 від 08.06.2023, рахунок-фактура № СФ-0000395 від 08.06.2023, квитанція № К11Е-ХР23-М91Х-3019 від 12.06.2023 на суму 3000,00 грн, акт № ОУ- 0000396 від 03.07.2023, рахунок-фактура № СФ-0000401 від 03.07.2023, квитанція № E4TT-41CX-PSАК-ОНВЕ від 04.07.2023 на суму 3000,00 грн, акт № ОУ-0000426 від 20.11.2023, рахунок-фактура № СФ-0000432 від 20.11.2023, квитанція № Е76P-C99M-AH5X-2АОМ від 20.11.2023 на суму 2000,00 грн. У зв`язку з викладеним витрати за надану правничу допомогу підлягають стягненню з відповідачки пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі 14 421,05 грн (137000,00*16000,00/152000,00 грн = 14421,05 грн).

Outcome: partial