Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Виконавчий комітет Сторожинецької міської ради, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Посилається на те, що з 08.11.2008 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , який було розірвано рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 02.12.2011 року. Від шлюбу з [PERSON] у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . Зазначала, що її сім`я є внутрішньо переміщеною з Луганської області через ведення там бойових дій, проживає в орендованій 2-кімнатній квартирі зі зручностями в [ADDRESS] разом зі своїми двома дітьми. Також зазначала, що батько дитини злісно ухиляється від виконання батьківських обов?язків, а саме: ще під час шлюбу між ними склались неприязні стосунки, чоловік залишив їх із донькою та в 2011 році виїхав на територію російської федерації. На даний час місце його перебування невідоме, зв?язку з ним та його родичами немає. Вказує, що відповідач з 2011 року не приймає участі у вихованні дочки, не цікавиться її розвитком, не провідує, не цікавиться станом здоров?я, навчанням дитини, не забезпечує її матеріально. Всі турботи з утримання та виховання дитини вона здійснює самостійно. Вважає, що така поведінка відповідача свідчить про умисність ухилення його від виконання вказаних обов`язків, відповідач свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, тому позбавлення його батьківських прав відносно дочки буде відповідати її інтересам. На підставі викладеного просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] , стягувати з відповідача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення дочкою повноліття,а також стягнути з нього на її користь сплачений нею судовий збір. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Казюк О.О. надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у його відсутності та у відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Сторожинецької міської ради, як орган опіки та піклування в судове засідання не з`явився, надали суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги підтримують. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст.280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до копії рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 02.12.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно дошлюбне прізвище « [PERSON] ». З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.05.2021 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки від 09.04.2022 року №7716-7000502559 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Попасна Луганської області, яка зареєстрована в [ADDRESS] на даний час проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки від 09.04.2022 року №7716-7000503572 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Попасна Луганської області, яка зареєстрована в [ADDRESS] на даний час проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Попаснянського ліцею №21 від 17.10.23 року №113, [PERSON] є ученицею 8 класу, навчається онлайн, за час навчання дитини батько контакту із ліцеєм не підтримує, успішністю доньки не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідував, за станом навчання дитини стежить лише матір. Рішенням виконавчого комітету Сторожинецької міської ради Чернівецького району від 07.11.2023 року №268 затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав батька [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . 07.11.2023 року органом опіки та піклування Сторожинецької міської ради Чернівецького районуприйнято висновок, яким вирішено вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] . З висновку вбачається, що підставою прийняття зазначеного рішення є ухилення й самоусунення батька від виконання батьківських обов`язків по вихованню дочки [PERSON] , а саме те, що він не приймає участі у вихованні дочки, не цікавиться її розвитком, не провідує, не цікавиться станом її здоров?я, навчанням дитини, не забезпечує її матеріально. Згідно зі ст.ст.150, 155 СК України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Суд, оцінивши наявні докази, вважає, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно неповнолітньої дочки [PERSON] , оскільки не підтримує зв`язок з нею, не піклується про її здоров`я, її фізичний і духовний розвиток, що свідчить про винну поведінку відповідача та свідоме нехтування нею своїми обов`язками. Судом не встановлено поважних причин невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітньої [PERSON] . Суд вважає, що за таких обставин позовні вимоги в чатині позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, в силу частини 1 статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 2 статті 184 СК України гарантовано, що розмір аліментів, стягнутих на дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 191 СК України суд ухвалює про присудження аліментів від дня пред`явлення позову. Суд вважає, що з відповідача [PERSON] підлягають стягненню аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] до досягнення нею повноліття.. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі ст.ст.150,155,164 СК України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved