Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

У вересні 2023 року позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Оазис 4» (далі - ОСББ «Оазис 4») звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] заборгованість по сплаті внесків для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку та прибудинкової території в розмірі 52 782 грн.76 коп; інфляційне збільшення заборгованості в розмірі 1549 грн.36 коп; 3% річних в розмірі 411 грн 81 коп, та судові витрати по справі в розмірі 2684 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що на утриманні та обслуговуванні ОСББ «Оазис 4», перебуває багатоквартирний будинок, розташований на [ADDRESS] , який складається з квартир та нежитлових приміщень. ОСББ «Оазис 4», є обслуговуючим об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку та здійснює свою діяльність спрямовану на забезпечення і захист прав співвласників будинку та дотримання ними своїх обов`язків щодо належного утримання та використання спільного майна багатоквартирних будинків і прибудинкової території, передбачених законодавством України та статутними документами, а [PERSON] , будучи власником нежитлових приміщень з [ADDRESS] , допустив заборгованість по внескам співвласників по утриманню будинку та прибудинкової території в сумі 47 106, 66 грн., заборгованість по внескам співвласників на організацію патрулювання та охорону будинку та прибудинкової території в сумі 5676,10 грн. Оскільки [PERSON] не своєчасно та не у повному обсязі сплачує за надані йому послуги по сплаті внесків для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку та прибудинкової території утворилась заборгованість на загальну суму 52 782 грн. 76 коп. Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями головуючим суддею визначено суддю Яценко Н.О. Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 20.10.2023 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання не з`являвся, про дату, місце та час був повідомлений належим чином та своєчасно, шляхом направлення судової повістки, за останньою відомою адресою місця проживання, однак повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача. Розгляд справи неодноразово відкладався через неявку відповідача. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Між сторонами виник спір, щодо неналежної оплати відповідачем, як власником за спожиті житлово-комунальні послуги. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється власником нежилових приміщень з [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності, [NUMBER], 15.03.2011, Головне управління комунальної власності м.Києва (наказ №161-В від 15.03.2011 р.), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.6). Відповідно до вимог ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку регулюються Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" від 29 листопада 2001 року №2866-III (далі - Закон). Відповідно до ст. 4 Закону об`єднання співвласників багатоквартирного будинку створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. За приписами ч. 9 ст. 10 Закону до виключної компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку відноситься визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Співвласники зобов`язані, зокрема виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі (ст. 15 Закону). Згідно з ч. 6 ст. 22 Закону для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Відповідно до статуту ОСББ «Оазис 4» затвердженого зборами співвласників ОСББ «Оазис 4», протокол №4 від 22.03.2019, Об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі статутом ОСББ «Оазис 4» забезпечує реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяє співвласникам в отриманні житлово-комунальних послуг та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами, забезпечує виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання (п. 3 розділу ІІ статуту ОСББ «Оазис 4») (а. с. 7-15). Відповідно до п. 3 розділу ІІІ статуту ОСББ «Оазис 4», до виключної компетенції загальних зборів належить зокрема, визначення порядку сплати, переліку та розміру внесків і платежів співвласників. Пунктом 4 розділу V статуту ОСББ «Оазис 4» передбачено, що співвласники зобов`язані, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень. Підставою для нарахування ОСББ «Оазис 4» вартості послуг на утримання будинку та експлуатації багатоквартирного будинку та прибудинкової території для співвласників нежитлових приміщень, а також вартість послуг на організацію патрулювання та охорону будинку та прибудинкової території є рішення загальних зборів, які затверджені протоколами загальних зборів ОСББ «Оазис 4» № 2 від 04 червня 2018 року та №5 від 26 вересня 2019 року. З матеріалів справи вбачається, що відповідні розміри послуг на утримання будинку та прибудинкової території, а також інші житлово-комунальні послуги визначені на підставі вищезазначених протокольних рішень загальних зборів співвласників ОСББ «Оазис 4». Відповідно до ч.4 ст. 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" основна діяльність об`єднання співвласників багатоквартирного будинку полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Мешканці будинку [ADDRESS] , у тому числі і відповідач отримують житлово-комунальні послуги, які надаються позивачем, відтак, вони зобов`язані оплачувати внески по утриманню будинку та прибудинкової території, а також внески на організацію патрулювання та охорону будинку та прибудинкової території. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] , який є власником нежилових приміщень з [ADDRESS] , зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати ОСББ «Оазис 4» плату за спожиті житлово-комунальні послуги. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. [PERSON] не сплачував за надані житлово-комунальні послуги, допустив заборгованість по внескам співвласників по утриманню будинку та прибудинкової території в сумі 47 106,66 грн., заборгованість по внескам співвласників на організацію патрулювання та охорони будинку та прибудинкової території в сумі 5676,10 грн., що загалом становить 52 782 грн. 76 коп. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Доказів повної або часткової сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Закріплена в п.10 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово -комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає правових норм, установлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне утримування ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15 березня 2018 року в справі № 401/710/15-ц, провадження №6-3193 св18. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового забезпечення і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересів, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Верховного Суду від 30 січня 2019 року в справі №922/175/18). Отже, з власника приміщення може бути стягнуто не лише суму заборгованості, а також інфляційні збитки та три відсотки річних, нарахованих на суму заборгованості. Таким чином, внаслідок неналежної сплати відповідачем грошових коштів на утримання нежитлових приміщень утворилась заборгованість в розмірі 54 743,93 грн., яка складається з наступного: 52 782,76 грн - заборгованість по сплаті внесків для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку та прибудинкової території; 1549,36 грн- інфляційне збільшення; 411,81 грн. - 3 % річних. На підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку про доведеність заявлених позовних вимог та необхідність стягнути з [PERSON] на користь ОСББ «Оазис 4» заборгованість за житлово-комунальні послуги на загальну суму 52 782 грн. 76 коп. 1549,36 грн- інфляційне збільшення; 411,81 грн. - 3 % річних. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріали справи не містять, та відповідачем не надано у спростування зазначеного будь- яких доказів, які б могли спростувати наведені у позовній заяві доводи позивача. У частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Судом встановлено, що 22.02.2022 між ОСББ «Оазис 4» та адвокатським об`єднанням «СТРЕТОВИЧ ТА ПАРТНЕРИ» в особі керуючого бюро Стретовича С.М. укладено Договір про надання правової допомоги №1, відповідно до умов якого Об`єднання взяло на себе зобов`язання надати правову (правничу) допомогу для захисту у разі порушення, невизнання чи оспорення прав, свобод та законних інтересів ОСББ "Оазис 4". Згідно п. 3.1. Договору, сторони домовились, що розмір винагороди (гонорару) Виконавцю за надання правової допомоги та порядок розрахунків, згідно цього Договору, визначається за погодженням Сторін у окремій угоді, що є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Доручення до договору про надання правової допомоги від 15.09.2023 року сторони погодили наступне: 1)Адвокатське об`єднання надає замовнику наступну професійну правову допомогу: А) вивчення документів, наданих Замовником та пов`язаних з стягненням заборгованості внаслідок несплати внесків на утримання багатоквартирного будинку. Дослідження актуальної практики Верховного Суду з метою з`ясування правових позицій в аналогічних правовідносинах, збір доказів фактичних обставин (до п`яти годин часу); Б) розроблення стратегії захисту законних прав та інтересів Замовника у справі та консультування Замовника щодо необхідних процесуальних дій (до п`яти годин часу); В) підготовка проекту позовної заяви про стягнення заборгованості, формулювання додатків до позовної заяви та належне оформлення пакету документі в для подачі до суду з дотриманням вимог процесуального законодавства (до чотирьох годин часу); Гонорар за виконання обов`язків, визначених у п.п. А-В п.1 цього Доручення складає 4000,00 (чотири тисячі гривень). 21.09.2023 року ОСББ «Оазис 4» на користь адвокатського об`єднання «СТРЕТОВИЧ ТА ПАРТНЕРИ» в особі керуючого бюро Стретович С.М.. здійснено оплату вартості надання правової допомоги відповідно до договору №1 від 22.02.2022 р., в розмірі 4000,00 грн. що підтверджується платіжною інструкцією №4008 (а.с.32). Надавши оцінку наданим позивачем доказам на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу, а також ураховуючи критерій складності справи, обсяг виконаних робіт, ціну позову, досвід адвоката, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про достатність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2684,00грн.

Outcome: approved