Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що є бабусею [PERSON] , [INFO] , яка з 2012 року проживає разом із нею (позивачем) і знаходиться на її утриманні. Батьки [PERSON] - відповідачі по справі в 2012 році розлучилися, проживають окремо та ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, матеріальної допомоги на утримання своєї дочки не надають. Так, батько [PERSON] [PERSON] , проживає у с. Мироцьке Київської області, протягом 10 років зустрічався з дочкою не більше 10 разів, матеріально допоміг лише один раз, на телефонні дзвінки не відповідає, з дитиною не спілкується, на даний момент офіційно не працевлаштований, але має непостійний заробіток на будівництві, інших біологічних дітей на утриманні не має. Мати [PERSON] [PERSON] після розлучення з [PERSON] проживала разом із дочкою і нею (позивачем) у с. Блиставиця Київської області, а з 2016 року переїхала проживати до нового чоловіка в с. Озера Київської області, але дочку [PERSON] із собою не забрала, у 2017 році у неї народився син [PERSON] , на даний час працює у «Донер маркеті». Онука [PERSON] навчається на другому курсі Ірпінського фахового коледжу, навчається на бюджеті, має добрі оцінки та вибрана до студентської ради. Тільки на дорогу [PERSON] до навчального закладу вона (позивач) щомісяця витрачає 2 000 гривень, крім того онуці потрібні додаткові заняття з деяких предметів, які вона (позивач) не в змозі оплачувати. Також збільшилися потреби на одяг та інші необхідні речі. [PERSON] неодноразово зверталася до батьків з проханням допомогти, але її прохання були проігноровані. Враховуючи вказані обставини, просила стягнути з [PERSON] і [PERSON] аліменти на утримання їхньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі по частині від їх заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з вказаним позовом і до досягнення дитиною повноліття, а потім до закінчення навчання. 07 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання; відповідачі відзив на позов суду не направили. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 25, 26). Позивач по справі [PERSON] є бабусею [PERSON] (а.с. 28, 30, 31). Згідно з витягом з реєстру територіальної громади, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади (а.с. 7). З акту депутата Бучанської міської ради від 05 жовтня 2023 року вбачається, що в ході проведеного обстеження матеріально-побутових умов проживання було встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає у [ADDRESS] . Разом із нею з 2013 року проживає її онука [PERSON] , [INFO] . Батьки [PERSON] систематично ухиляються від виконання батьківських обов`язків, участі в житті та вихованні не приймають (а.с. 8). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 і 5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від шести до вісімнадцяти років становить 3 196 гривень. Статтею 258 СК України встановлено, що баба і дід мають право на самозахист внуків. Баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Таким чином, оскільки [PERSON] , [INFO] , проживає разом із своє бабусею [PERSON] , то остання має право на подання в інтересах дитини позову до її батьків про стягнення аліментів без призначення опікуном дитини. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2018 року в справі № 445/637/16-ц. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачі, як батьки дитини, зобов`язані відповідно до вимог Сімейного кодексу України брати участь у її утриманні, а також з огляду на відсутність будь-яких заперечень відповідачів щодо позову, суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги в цій частині, стягнути з відповідачів на корить позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі по частини з усіх видів їх заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини до закінчення нею навчання суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 3 ст. 12 і ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1 і 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У позовній заяві позивачем зазначено про те, що її онука [PERSON] , [INFO] , навчається на другому курсі Ірпінського фахового коледжу, проте жодних доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано. Враховуючи викладене, оскільки дочка відповідачів [PERSON] на даний час ще не досягла повноліття, а також з огляду на те, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що [PERSON] на даний час навчається у зазначеному позивачем навчальному закладі, то суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині. Водночас, суд звертає увагу на те, що позивач не позбавлена права на звернення до суду з позовом до відповідачів про стягнення аліментів на утримання [PERSON] після досягнення дитиною повноліття, у разі продовження нею навчання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок з кожного.

Outcome: partial