Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 30 жовтня 2023 року з Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором № 210105-20458-2 від 05 січня 2021року станом на 27 червня 2023 року у розмірі 28 960,00 грн., яка складається з: 5 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 2 960,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,6% за кожен день користування кредитом за період з 05 січня 2021 року по 04 лютого 2021 року (включно); 21 000,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. кредитного договору за ставкою 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту (грошових коштів) за кожний день прострочення за період з 12 лютого 2021 року по 11 червня 2021 року (включно) відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також судові витрати у розмірі 2 684,00 грн. та 9 000 грн. витрат на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог представник позивача в позовній заяви посилався на те, що 05 січня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (торгова марка «MONETKA») та [PERSON] був укладений договір № 210105-20458-2, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 5 000,00 грн., строком на 30 днів, шляхом переказу кредитних коштів на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ КБ «Приватбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,6 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання позичальником договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», внаслідок чого, у сторін такого договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. 01 липня 2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» було укладено договір відступлення права вимоги № 01/07/2021-Р/М, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 210105-20458-2 від 05 січня 2021 року перейшло до нового кредитора ТОВ «ФК «Ріальто». Умови договору № 210105-20458-2 від 05 січня 2021 року відповідачем належним чином виконані не були, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 27 червня 2023 року становить 28 960,00 грн., яка складається з: 5 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 2 960,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,6% за кожен день користування кредитом за період з 05 січня 2021 року по 04 лютого 2021 року (включно); 21 000,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. кредитного договору за ставкою 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту (грошових коштів) за кожний день прострочення за період з 12 лютого 2021 року по 11 червня 2021 року (включно) відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Зазначену суму заборгованості позивач просив суд стягнути з відповідача, а також понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн. та оплаті правничої допомоги у розмірі 9 000,00 грн. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 листопада 2023 року указана позовна заява передана для розгляду судді Федоріщеву С.С. Ухвалою судді від 04 грудня 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі та витребувано у АТ КБ «Приватбанк» наступну інформацію: чи було емітовано на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжну карту № [NUMBER] ; надати виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 05 січня 2021 року по 10 січня 2021 року з відображенням часу зарахування коштів; надати інформацію про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 05 січня 2021 року по 10 січня 2021 року; надати інформацію чи знаходиться номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Представник позивача надав до суду клопотання, у якому просив задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, просив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та без його участі. Відповідачі в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причин не явки суду не повідомив. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановлені судом. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що 05 січня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (торгова марка «MONETKA») та [PERSON] був укладений договір № 210105-20458-2, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 5 000,00 грн., строком на 30 днів, шляхом переказу кредитних коштів на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ КБ «Приватбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,6 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Договір № 210105-20458-2 був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписаний позичальником за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 009092. Також, 05 січня 2021 року позичальником за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 451822 був підписаний додаток №1 до договору № 210105-20458-2 «Графік розрахунків», з підписанням якого відповідач був ознайомлений та погодився з загальною вартістю кредиту. Одноразовий ідентифікатор 09092 направлявся відповідачу 05 січня 2021 року о 14:47:55 год. шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер [NUMBER] , який вказувався відповідачем при реєстрації. Повідомлення на номер телефону [NUMBER] відповідача було надіслане та доставлене за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон» 05 січня 2021 року о 14:47:55 год. Кредитні кошти були перераховані відповідачу 01.02.2021р. на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ КБ «Приватбанк», що підтверджується чеком. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 ст.11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст. 11 Закону № 675-VIII). Отже, договір про надання кредиту № 210105-20458-2 укладений сторонами у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, порядку надання кредиту та з наданням інформації, яка відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Укладений договір № 210105-20458-2 не відноситься до споживчого кредитування, оскільки відповідно до ч.2. ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, що діяла на дату укладення договору), дія даного закону не поширюється на: договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця, та кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця. Абзац другий ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Презумпцію укладеного між сторонами електронного договору № 210105-20458-2 відповідачем не спростовано. 01 липня 2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» було укладено договір відступлення права вимоги № 01/07/2021-Р/М, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 210105-20458-2 від 05 січня 2021 року перейшло до нового кредитора ТОВ «ФК «Ріальто». Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за договором № 210105-20458-2 від 05 січня 2021 року відповідачем не погашена. В позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості станом на 27 червня 2023 року у розмірі 28 960,00 грн., яка складається з: 5 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 2 960,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,6% за кожен день користування кредитом за період з 05 січня 2021 року по 04 лютого 2021 року (включно); 21 000,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. кредитного договору за ставкою 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту (грошових коштів) за кожний день прострочення за період з 12 лютого 2021 року по 11 червня 2021 року (включно). Під час розгляду справи факти наявності непогашеної заборгованості та її розміру не були спростовані відповідачем ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, а тому суд керується розрахунком позивача. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість у розмірі 28 960,00 грн. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Із положень ч.ч. 1-4 ст.137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-цвід 20.09.2018р. суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн. суду надано копії: договору про надання юридичних послуг №02/06/2022 від 02 червня 2022 року, укладений між ТОВ «ФК «Ріальто» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , свідоцтва про право заняття адвокатською діяльність адвоката Руденка К.В., акт приймання - передачі наданих послуг №36 до договору №02/06/2022 про надання юридичних послуг, згідно якого адвокатом Руденком К.В. надано послуги в інтересах замовника: підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості зі [PERSON] за договором №210105-20458-2 від 05 січня 2021 року, клопотання про витребування доказів (подані разом з позовом) - вартість послуг 9 000 грн., платіжної інструкції №608 від 29 червня 2023 року про сплату адвокату гонорару за надані правові послуги згідно договору №02/06/2022 від 02 червня 2022 року. Враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, суд приходить до висновку, що обсяг понесених позивачем витрат на правничу допомогу є реальним та документально підтвердженим, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 9 000,00 грн. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивач також понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved