Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду із заявою, заінтересована особа Крижопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); [PERSON] ; [PERSON] , про встановлення факту батьківства, в якій заявник просять суд встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження № 61, складений 03 березня 2017 року Крижопільським районним Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, матір`ю якої є [PERSON] . Свої вимоги заявник мотивувала тим, що [INFO] помер [PERSON] , про що 26 жовтня 2023 року складено відповідний актовий запис № 505, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 26 жовтня 2023 року Крижопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). [PERSON] був батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження, що видане 03 березня 2017 року Крижопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області [PERSON] , народилася [INFO] , про що 03 березня 2017 року складено відповідний актовий запис № 61, матір`ю записана [PERSON] , а батьком - [PERSON] . Таким, заявник зазначає, що відомості про батька записані зі слів матері, а саме: ім`я та по батькові « [PERSON] », що відповідає дійсному імені та по батькові, а прізвище « [PERSON] », тобто за прізвищем матері, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00042482933 від 28 листопада 2023 року. Зазначає, що, запис про батька дитини було здійснено зі слів матері, однак, батьком дитини [PERSON] є померлий [PERSON] , що підтверджується тим, що вони спільно проживали та вели спільно господарство, а також спільно виховували та утримували їхню дочку. Так, [PERSON] та [PERSON] проживали спільно однією сім`єю з 2015 року по [ADDRESS] . Проживали вони разом аж до моменту його смерті. Похованням [PERSON] займалась [PERSON] , про що свідчить довідка № 1414 від 31.10.2023 року, яка видана Піщанською селищною радою Вінницької області, відповідно до змісту якої поховання [PERSON] відбулося на Центральному кладовищі смт. Піщанка Тульчинського району Вінницької області, а також батьки померлого [PERSON] та [PERSON] . Зазначає, що все це унеможливлює право на прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , тому вимушена звернутись до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 грудня 2023 року дану заяву було передано для розгляду судді Гринишиній А.А. Ухвалою суду від 25 грудня 2023 року справу прийнято судом до розгляду та відкрито провадження, ухвалено розгляд справи провести в порядку окремого провадження. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заявлені вимоги про встановлення факту батьківства, зазначивши, що [PERSON] доводиться біологічним батьком [PERSON] , з самого народження і до часу смерті вони проживали разом, дочка завжди вважала його своїм батьком, стосунки у них були як у батька та доньки. Представник заінтересованої особи Крижопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до суду не з`явився, однак 10 січня 2024 року суд отримав заяву від начальника відділу Ольги Надкерничної, в якій зазначено, що відділ заперечень щодо заяви не має та просить розглянути справу у відсутність представника відділу. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] , які доводиться батьками померлого [PERSON] в судовому засіданні визнали вимоги заяви та стверджують, що [PERSON] є донькою їхнього сина, також зазначили, що після смерті сина вони продовжують спілкування з онукою. Судом також допитані свідки по справі [PERSON] , [PERSON] , які вказали, що являються відповідно сестрою померлого та сусідкою заявника та близько знають цю сім`ю, зазначили, що [PERSON] вважали батьком [PERSON] , він забирав дитину з пологового будинку, піклувався про неї, виховував. Заслухавши заявника, заінтересовану особу, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що з копії свідоцтва про народження виданого Крижопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 03 березня 2017 року слідує, що [PERSON] народилась [INFO] в смт. Крижопіль Крижопільського району Вінницької області, про що 03 березня 2017 року складено відповідний актовий запис № 61, батьком зазначено громадянина України [PERSON] , матір`ю громадянку України [PERSON] (а.с.14). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої ст. 135 СК України № 00042482933 від 28 листопада 2023 року вбачається, що батьком [PERSON] зазначено [PERSON] (а.с.16). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в смт. Піщанка Тульчинського району Вінницької області (а.с.17). Встановлення цього факту необхідне заявнику для внесення змін до актового запису про народження дитини, а також в подальшому для вирішення питання щодо оформлення права на спадщину, пільг, компенсацій, пенсії, тощо. Іншим чином, крім як у судовому порядку, встановити даний факт неможливо. Частиною 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За положеннями ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до змісту ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до п.3 ч.2 ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст.55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі. Відповідно до ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст.130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved