Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

[PERSON] 28 липня 2023 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] , та просить в порядку поділу майна, що є у спільній частковій власності, припинити право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , [INFO] , право приватної\~власності нажитловий будинок літ «Б» з тамбуром літ. «б» загальною площею 24,7 кв.м., житловою площею 11,0 кв.м., сараї літ. «Р, С», огорожа № 1, 2, 3 за адресою: [ADDRESS] ; визнати за відповідачкою [PERSON] , [INFO] , право приватної власності на житловий будинок літ «А, а1, а2» загальною площею 88,6 кв.м., житловою площею 38,7 кв.м., веранда літ. «а», гараж літ. «Г», сараї літ. «М, Н, Т», вбиральня літ. «Д», навіс літ. «К», огорожа №4, 5, 6 за адресою: [ADDRESS] . Підставою цьому\~зазначала те,\~що вона,\~ [PERSON] є власником 22/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] , а [PERSON] є власником 78/100 частини вищевказаного домоволодіння. Підставою виникнення права власності позивачки на частину домоволодіння [ADDRESS] є ухвала Котовського міськрайонного суду Одеської області від 25.11.2015 по справі № 505/5529/14-ц. Крім того, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0152 га за вищевказаною адресою з кадастровим номером 5111200000:02:001:0812. Згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна за № 324 від 25.05.2023 житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами може бути поділено. На сьогодні у [PERSON] наявна необхідність поділу майна, що є у спільній частковій власності, при цьому відповідачка по справі відмовляється здійснити такий поділ майна в нотаріальному порядку, що змушує її звернутися до суду з відповідними позовними вимогами. Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилася. Надала заяву, згідно якої на задоволенні позову наполягала та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідачка у підготовче судове засідання не з`явилася. Надала заяву, згідно якої позовні вимоги визнала та просила розглянути справу за її відсутності. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 22/100 частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , на підставі заочного рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 25.03.2015 по справі № 505/5529/14-ц, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 50338370 від 21.12.2015. Крім того, [PERSON] на праві\~приватної власності\~належитьземельна ділянка площею 0,0152 га з кадастровим номером 5111200000:02:001:0812, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 91078967 від 04.07.2017. Інші 78/100 частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності належать [PERSON] на підставі договору дарування виданого приватним нотаріусом Сівун Ф.Й. серії та номер ВЕІ № 435373 з реєстровим номером № 2720 від 29.12.2006, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 334303055 від 01.06.2023. Згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, складеного СПД [PERSON] за № 324 від 25.05.2023, за технічними показниками житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями і спорудами може бути поділено; склад новоутворених об`єктів нерухомого майна та їх адреси є такими: 1) [ADDRESS] в складі: житловий будинок літ «Б» з тамбуром літ. «б» загальною площею 24,7 кв. м., житловою площею 11,0 кв. м., сараї літ. «Р, С», огорожа № 1, 2, 3, земельна ділянка площею 152,0 кв.м. з кадастровим номером 5111200000:02:001:0812; 2) [ADDRESS] в складі: житловий будинок літ «А, а1, а2» загальною площею 88,6 кв.м., житловою площею 38,7 кв.м., веранда літ. «а», гараж літ. «Г», сараї літ. «М, Н, Т», вбиральня літ. «Д», навіс літ. «К», огорожа №4, 5, 6, земельна ділянка площею 400,0 кв.м. Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який виготовлено станом на 30.11.2022 ФОП [PERSON] , де замовником вказано [PERSON] , за нею значиться житловий будинок під літ. «Б» з тамбуром літ. «б» загальною площею 24,7 кв.м., житловою площею 11,0 кв.м., сараї літ. «Р, С», огорожа №1, 2, 3 за адресою: [ADDRESS] . Відповідно висновку оцінювача СПД [PERSON] від 25.05.2023, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 24,7 кв.м., житловою площею 11,0 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] , станом на 25.05.2023 оціночна вартість становить 110000,00 грн. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Цивільне судочинство у відповідності до статті 12\~ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 41\~Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, розпоряджатись, користуватись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається свої майном на власний розсуд. Частиною першою ст.\~356\~ЦК України передбачено, що власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч. 1, 2, 3 ст.\~364\~ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласникові у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Частиною 1 ст.\~377\~ЦК України зазначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч. 1,2 ст.\~120\~ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю, або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю, або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення. Отже, з переходом права власності на об`єкт нерухомості, переходить право власності на земельну ділянку, на якій розташовані ці об`єкти оскільки визначальним у цих правовідносинах є факт набуття права власності на певний об`єкт, а не спосіб такого набуття. У відповідності\~до п.«г»\~пункту 18\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~16.04.2004\~№ 7\~«Про практику\~застосування судами\~земельного законодавства\~при розгляді\~цивільних справ» при переході права власності на будівлі та споруди з 1 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377\~ЦК і статті 120\~ЗК в редакції Закону України від 5 листопада 2009 року. Вказана правова позиція Верховного Суду України висловлена у постановах від 23.12.2015 у справі № 6-244цс15, від 12.10.2016, № 6-2225цс16 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16. Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Відповідно до п. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно з ст.\~364\~ЦК України співвласник також має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.\~358\~ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньої згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з положеннями ч. 1 та ч. 3 ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інші співвласники перешкоджають йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такі співвласники мають право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Враховуючи, що відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, частка об`єкту може бути виділена в натурі, проте позивачка не оформила своє право власності на 22/100 частин домоволодіння, що унеможливлює виділення частки даного домоволодіння у позасудовому порядку, тому суд вважає, що вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно вимог ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання позову відповідачкою не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд знаходить всі підстави для ухвалення за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову.

Outcome: approved