Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала в шлюбі з відповідачем, під час якого народились [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з нею, вона їх утримує, відоповідач проживає окремо та уникає спілкування з дітьми. Старша донька [PERSON] , [INFO] , навчається в Київському університеті імені Бориса Гринченка, є студенткою ІІІ курсу денної форми навчання. Дочка позбавлена можливості працювати і потребує матеріального забезпечення від батьків у зв`язку з її навчанням, яке повністю забезпечує вона, як матір. Відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати своїх дітей. Просила: стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі 4000 грн. щомісячно, на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту звернення до суду і до досягнення повноліття [PERSON] та до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років; стягнути з відповідача на свою користь витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. 16.01.2024 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 20.02.2024 відповідач [PERSON] отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позову з додатками. 27.02.2024 відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання, та призначити аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Витрати на правову допомогу задовольнити частково пропорційно задоволеним позовним вимогам. Зазначив, що розмір аліментів є необґрунтованим. Позивач не надала доказів про витрати на навчання, витрати пов`язані з проїздом до місця навчання та розмір орендної плати на житло. Він втратив прибуток у м. Краматорську, на даний час стан його здоров`я не дозволяє працювати, у нього виявлена гемангіома - доброякісна пухлина, що потребує постійних фінансових витрат на обстеження та лікування, він потребує постійного лікування. Він сплачує кошти по спільному виконавчому провадженню про стягнення боргу з теплопостачання квартири у м. Краматорську. Його матір є пенсіонером та потребує щомісячної матеріальної допомоги, яка у зв`язку з поганим здоров`ям та мінімальною пенсією не може себе забезпечувати. Позивач отримує грошову допомогу, як внутрішньо переміщена особа, в розмірі 7000 грн. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 15.04.2003 по 15.12.2022, під час якого народились [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батьком дітей записаний відповідач [PERSON] . [PERSON] навчається в 4-Б класі середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №201 Дніпровського району м. Києва. З 01.09.2021 [PERSON] є студенткою факультету права та міжнародних відносин Київського університету імені Бориса Гринченка і зараз навчається на ІІІ курсі денної форми навчання перший (бакалаврський) рівень вищої освіти, спеціальність «Міжнародне право», освітня програма «293 Міжнародне право», початок навчання 01.09.2021, навчання за кошти місцевого бюджету. [PERSON] працює в ТОВ «ТК-домашній текстиль» менеджером з постачання, в період з квітня 2023 року по вересень 2023 року отримала заробітну плату в розмірі 97542,20 грн. [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою та в період з вересня 2023 року по лютий 2024 року отримував щомісячну соціальну цільову виплату в сумі 2000 грн.. [PERSON] , [INFO] , з 18.07.2018 отримує пенсію за віком довічно. 08.08.2018 [PERSON] встановлено діагноз - стан після перенесеної черепно-мозкової травми, 26.03.2021 - КТ - ознаки двосторонньої полісегментарної пневмонії з великим ураженням нижніх долей легень, ймовірно, вірусного генезу, 09.08.2018 - посттравматична енцефалопатія, 16.11.2021 - остеохондроз п/відділу, спондильоз. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1-2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Частиною 1 ст. 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Згідно з ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Суд відзначає, що відповідач має конституційний обов`язок утримувати свою неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів судом враховується, що відповідач є працездатною особою, інших неповнолітніх дітей відповідач на утриманні не має. Виходячи з визначеного законодавством обов`язку батьків щодо утримання неповнолітніх дітей, враховуючи, що відповідач є працездатною особою, відсутні відомості про встановлення йому інвалідності або обмежень у можливості працювати, суд вважає можливим визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду, вказаний розмір аліментів є співмірним із тими відомостями та доказами. При цьому суд враховує, що відповідачу були діагностовано певні захворювання в 2018 та в 2021 році, проте враховує також і відсутність будь-яких негативних відомостей про стан здоров`я відповідача в 2023-2024 роках, що, на думку суду, свідчить про те, що він є зоровою та працездатною особою. Також суд вважає, що наявність у відповідача матері, яка є особою пенсійного віку, не впливає на його здатність сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки, оскільки суду не було надано відомостей про розмір пенсії та інших доходів [PERSON] , [INFO] . Аналізуючи наведені обставини у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що аліменти, визначені судом, на утримання неповнолітньої дитини забезпечать матеріальні потреби з урахуванням її віку і стану здоров`я, а також забезпечать нормальні фізіологічні потреби. При визначенні розміру аліментів, суд виходить також із засад розумності та справедливості, вимог забезпечення належного матеріального утримання дітей та їх гармонійного розвитку. Зважаючи на рівність обов`язку батьків по утриманню дитини, виходячи із принципу якнайкращого забезпечення інтересів дітей, на користь яких стягуються аліменти, суд вважає, що визначений розмір аліментів, є помірним для відповідача. Щодо вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, суд відзначає наступне. [PERSON] , [INFO] , яка [INFO] досягла повноліття, втратила правовий статус дитини. З 01.09.2021 [PERSON] навчається на факультеті права та міжнародних відносин Київського університету імені Бориса Гринченка на денній формі навчання перший (бакалаврський) рівень вищої освіти, спеціальність «Міжнародне право», освітня програма «293 Міжнародне право», за кошти місцевого бюджету. Суд зауважує, що ст. 199 СК України розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за умови досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. При чому навчання дитини має бути її основним заняттям. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що позивач не несе витрати на оплату навчання, оскільки воно здійснюється за кошти місцевого бюджету. Проте саме безпосередньо з навчанням у навчальному закладі повнолітня дочка потребує матеріальної допомоги у зв`язку з необхідністю придбання підручників, канцелярського приладдя, витрат на проїзд з місця проживання за адресою: [ADDRESS] , до навчального закладу, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , тощо. Також суд бере до уваги ту обставину, що відповідач не надав відомостей про його дохід, а також відомості про те, працює він чи ні. Також суд бере до уваги ту обставину, що в січні 2024 року з банківського рахунку відповідача були списані грошові кошти відповідно до виконавчого провадження у загальному розмірі 8016,57 грн., що, на думку суду. свідчить про наявність у відповідача доходу. Визначаючи розмір аліментів, суд з урахуванням наведених обставин, вважає можливим стягнути з відповідача на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання аліменти в розмірі 4000 грн. щомісячно. При цьому нижня межа цих аліментів (не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) не встановлюється, оскільки чинний СК України такого для аліментів, що стягуються на період навчання повнолітніх дітей не встановлює. Визначаючи період, за який мають стягуватись аліменти, суд відзначає, що аліменти на утримання повнолітньої особи, яка продовжує навчання за загальним правилом стягуються з дня пред`явлення позову до суду на період її навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років, в залежності від того, яка з цих обставин настане раніше. З урахуванням приписів ст.199 СК України обов`язок відповідача сплачувати аліменти припиниться при досягненні дочкою двадцяти трьох років, також право останньої на утримання припиняється у разі припинення нею навчання, яке може наступити раніше. Враховуючи обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів відповідно до п. 3 ч.1. ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1073,60 грн. за кожну вимогу про стягнення аліментів, тобто 2147,20 грн. Відповідно до приписів ст. 137 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу щодо підготовки позову про стягнення аліментів в розмірі 3000 грн., які визначені в додатковій угоді №1 від 03.10.2023, враховуючи те, що судові засідання судом не призначались.

Outcome: partial