Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

В вересні 2023р. позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив суд: стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 79099,42 грн., а також понесені судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 2684,0 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач порушив умови договору кредиту, не повернув отриманий кредит своєчасно, не сплачував кошти (відсотки) за користування ним. В зв`язку із порушенням умов договору, відповідач повинен сплатити: заборгованість за тілом кредиту - 65741,26 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 13358,16 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопада 2023р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 15 січня 2024р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що нарахування відсотків за кредитом є неправомірним, оскільки банк, фактично ввів його в оману, стосовно умов кредитування щодо відсоткової ставки. 05 лютого 2024р. на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій сторона позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, наголошував, що відповідач повністю розумів умови кредитування, оскільки певний період часу виконував свої зобов`язання за кредитним договором, але в подальшому припинив. Заперечення на відповідь на відзив стороною позивача не подавалась. В прохальній частині позову, сторона позивача клопотала перед судом про розгляд справи у відсутність свого представника, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові та сторона не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, в судовому засіданні заперечував проти позову, з підстав, наведених у відзиві на позов, наголошував на правових позиціях Верховного Суду, зі спірних правовідносин, оскільки вважав, що в матеріалах справи відсутні відомості про відсоткову ставку, яка була визначена умовами кредитування. Суд, заслухавши пояснення відповідача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Звертаючись до суду з вказаним позовом, сторона позивача зазначала, що правовідносини, які виникли між сторонами, на підставі заяви - анкети відповідача від 09 червня 2011р, шляхом її підписання відповідачем та приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у позивача, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації, відповідно до умов якого позивачем було надано відповідачу кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом та зміною кредитного ліміту (а.с. 19). 17 квітня 2019р. відповідачем було подано другу анкету -заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в банку (а.с. 20). 25 листопада 2019р. відповідача було ознайомлено та ним було підписано паспорт споживчого кредиту, в якому зазначена сукупна вартість кредиту (а.с. 21-25). До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua (а.с. 26-50). Відповідно до довідки без номеру та дати складання, поданої стороною позивача до суду, на виконання зазначеного вище кредитного договору, банком були надані позичальнику банківські картки (а.с. 18). Також, згідно довідки без номеру та дати складання, поданої стороною позивача до суду (а.с. 17) відповідачу було змінено кредитний ліміт 25 листопада 2021р. Згідно з наданим стороною позивача розрахунком заборгованості, станом на 17 липня 2023р., відповідач повинен сплатити: заборгованість за тілом кредиту - 65741,26грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 13358,16 грн. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитом - 79099,42 грн. Доводи сторони відповідача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються матеріалами справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684,0 грн.

Outcome: approved