Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

29.01.2024 року [PERSON] , через свого представника адвоката Реву Світлану Леонідівну, звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій, просить суд зняти арешт з нерухомого майна, а саме: 27/50 частин домоволодіння по [ADDRESS] , що належить йому на підставі договору дарування від 07.08.1992 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Третьої одеської нотаріальної контори та зареєстрованого за №3-7307, та в БТІ в книзі №114-31-460, який накладений ІІ Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції постановою про арешт майна боржника і оголошення заборони про його відчуження серії АВ №933833 від 22.05.2009 року, номер запису про обтяження 34462607, реєстраційний номер обтяження 8740432. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з метою реєстрації права власності на належну йому частину домоволодіння, він звернувся до державного реєстратора Юридичного Департаменту Одеської міської ради, але отримав рішення від 07.08.2023 року про відмову у реєстрації в реєстрі правовстановлюючого документу, в зв`язку з наявним арештом, накладеним постановою про арешт майна боржника і оголошення заборони про його відчуження. Після чого, звернувся до виконавчої служби з вказаного вище питання, проте отримав лист, яким Київський відділ державної виконавчої служби в м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 27.12.2023 року, повідомив, що матеріали виконавчого провадження знищені за терміном зберігання. Наявність арешту належного позивачу нерухомого майна, порушує його права власності та перешкоджає вільному розпорядженню ним, у зв`язку з чим, він звернувся до суд з відповідною позовною заявою. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді\~Київського районного\~суду м.\~Одеси Петренка\~В.С.\~від 31.01.2024\~рокубуло прийнято позовну\~заяву до\~розгляду та\~відкрито провадження\~по цивільній\~справі за\~позовною заявою [PERSON] до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення майна з-під арешту. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні 12.03.2024 року, позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Представник відповідача Київського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~місті Одесі\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Одеса)про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання 12.03.2024 року не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ІІ Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було накладено арешт на нерухоме майно, яке належить [PERSON] , а саме 27/50 частин домоволодіння по [ADDRESS] , на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АВ№933833 від 22.05.2009 року. Згідно відповіді Київського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~місті Одесі\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Одеса)№ 202356 від 27.12.2023 року, в провадженні Київського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~місті Одесі\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Одеса)перебувало виконавче провадження, проте постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АВ №983833, виданої 22.056.2009 року ІІ Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, знищено за терміном зберігання, а ідентифікувати за яким саме виконавчим провадженням було зареєстровано вищевказане обтяження неможливо. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. На підставі ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності, або обмежене в його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як роз`яснює\~п.\~2\~Постанови Пленуму\~Вищого Спеціалізованого\~Суду України\~від 3.06.2016\~року №\~5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~зняття арешту\~з майна»\~позов про\~зняття арешту\~з майна\~може бути\~пред`явлений\~власником,\~а також\~особою,\~яка володіє\~на підставі\~закону чи\~договору або\~іншій законній\~підставі майном,\~що не\~належить боржнику\~(речове\~право на\~чуже майно).\~Позови на\~захист майнових\~прав малолітніх\~та неповнолітніх\~дітей боржника\~(засудженого)\~можуть бути\~пред`явлені\~їхніми законними\~представниками,\~а у\~випадках,\~встановлених законом,\~органами та\~особами,\~яким надано\~право захищати\~права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб (статті\~3,\~45\~ЦПК). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3\~Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження). Звертаючись до суду із позовом, позивач ставить перед судом вимоги про зняття арешту із майна, що належить йому, оскільки накладення арешту на майно порушує його права, як власника, захист якого передбачено ст.ст.\~319,\~321,\~391 ЦК України. На думку суду позивач звернувся до відповідача про зняття арешту як до неналежного, оскільки, виконавча служба виконує дії, в тому числі про накладення арешту та про його зняття і не може бути відповідачем по справі та вимоги в межах даної цивільної справи неможливо вирішити, оскільки вирішення цієї позовної вимоги стосується прав та обов`язків інших осіб, які не є відповідачами у даній справі, та, взагалі, не є учасниками даної цивільної справи, а відтак вирішення даної вимоги є можливим шляхом пред`явлення позовних вимог до інших осіб поза межами даного цивільного провадження. Відповідно до\~ч.1\~та ч.2\~ст.\~55\~ЦПК України\~суд першої\~інстанції має\~право за\~клопотанням позивача\~до закінчення\~підготовчого провадження,\~а у\~разі розгляду\~справи за\~правилами спрощеного\~позовного провадження\~-\~до початку\~першого судового\~засідання залучити\~до участі\~у ній\~співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Однак відповідного клопотання під час розгляду справи заявлено не було, відповідних уточнень до позовної заяви не надано, що виключає можливість задоволення позову пред`явленого до неналежного відповідача. Положеннями ч.ч. 1, 3\~ст. 13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи вищенаведене, оскільки стягувачів по вказаним виконавчим провадженням не залучено до участі у справі в якості співвідповідачів, що виключає можливість задоволення вимог про звільнення майна з-під арешту, позовні вимоги до Київського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~місті Одесі\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Одеса)\~про звільнення\~майна з-під\~арешту,задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у позові, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Outcome: dismissed