Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 29.07.1978. Зазначає, що не дивлячись на прожиті роки, сім`я не склалась. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя, характери, при цьому подружні відносини між сторонами фактично розірвано, спільного господарства не ведуть. 22 червня 2023 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. 14 вересня 2023 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. постановлено надати [PERSON] та [PERSON] строк на примирення до 14 грудня 2023 року. 14 грудня 2023 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. поновлено провадження по вказаній вище справі. 14 грудня 2023 року заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 18 січня 2024 року до суду надійшла заява [PERSON] про перегляд заочного рішення. 05 лютого 2024 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва заочне рішення скасовано. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами та у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги позову про розірвання шлюбу, зазначаючи про те, що не вперше подає заяву про розірвання шлюбу і протягом тривалого часу думка у нього не змінилася. Відповідач в судовому засіданні заперечувала щодо розірвання шлюбу, посилаючись на те, що жила все життя заради чоловіка і дітей, доглядала за хворими батьками чоловіка, а на старість потребує забезпечення і для себе. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому з 29 липня 1978 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Бюро записів актів цивільного стану у м. Кінгісепп Ленінградської області (Росія), а/з 249. Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім`ю та відновити свої стосунки позивач не бажає. Згідно зі ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України). Ч. 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів позивача, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. судом надавався термін для примирення, однак будь - яких мирних врегулювань не відбулося.

Outcome: approved