Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

16 жовтня 2024 року позивач звернулась до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить суд: стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення навчання у Національному університеті біоресурсів і природокористування України, або ж до досягнення ним 23 річного віку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, визначеного для людини відповідного віку. Допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу аліментів за один місяць. Судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позову позивач зазначає, що вона перебувала з відповідачем у шлюбних відносинах. Від подружнього життя мають повнолітнього сина, який продовжує навчання у вищому навчальному закладі. Зазначає, що на сьогоднішній день син проживає з нею і знаходиться повністю на її утриманні. З 14.08.2023 року він навчається на денній формі навчання у Національному університеті біоресурсів і природокористування України. У зв`язку з навчанням, син потребує постійної матеріальної допомоги. Крім того, він є дитиною з інвалідністю, через що потребує значні кошти на лікування та обстеження. Відповідач добровільно матеріально не допомагає, з огляду на це позивач вимушена звернутись до суду з цим позовом. 30 жовтня 2023 року до суду надійшла відповідь Відділу ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради, згідно якої встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.16). Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 02.11.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Розгляд справи призначено в судовому засіданні з повідомленням і викликом сторін. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Витребувано у Головного управління ДПС у Полтавській області (адреса: вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014) ідентифікаційний номер та відомості про отримані доходи за останні 6 місяців [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.17-19). 24.11.2023 року від Головного управління ДПС у Полтавській області надійшли відомості про отримані доходи за період з 2 кварталу 2023 року по 3 квартал 2023 року [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] (а.с.24-26). 27.11.2023 року представник відповідача адвокат Кошова Ярина Миколаївна через підсистему «Електронний суд» надіслала відзив на позов, у якому вказує, що відповідач позов не визнає повністю. Вважає, що у позивача відсутні підстави для звернення з позовом до відповідача, оскільки її права та законні інтереси згідно обставин справи не було порушено, а [PERSON] не є недієздатним чи обмежено дієздатним та не уповноважував матір на звернення до суду. Крім того, пояснює, що відповідач не має змоги надавати матеріальну допомогу синові у зазначеному у позові розмірі. Оскільки з 12.04.2023 року відповідача внаслідок тривалих хвороб визнано інвалідом 2 групи та з літа 2023 року він припинив будь-яку діяльність, продовжує тривалі та вартісні процедури лікування, єдиним джерелом доходу є пенсія. Крім того, він змушений за кошти своєї дружини нести витрати на лікування батьків, а саме: батько відповідача перебував на лікуванні у КП «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради та в «Центрі мікрохірургії ока» Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні, проведено операцію: евісцерація з імплантацією орбітального імпланту правого ока; мати відповідача має інвалідність другої групи, перебувала на лікуванні у відділенні радіаційної психоневрології клініки Наукового центру радіаційної медицини Академії медичних наук України, потребують подальшого лікування. Пояснює, що всі свої заощадження відповідач витратив на своє лікування та лікування своїх непрацездатних батьків, тому стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина є для нього обтяжливим, він не має можливості надавати матеріальну допомогу сину. Крім того, вважає суму аліментів 5000,00 грн необґрунтованою, оскільки такий розмір перевищує мінімальний гарантований розмір аліментів (1294,50 грн) майже у чотири рази та навіть мінімальний рекомендований розмір аліментів, який може бути призначений за достатності розміру заробітку (доходу) платника аліментів (2589 грн). Крім того, позивач вказує на неіснуючу обставину - інвалідність дитини, оскільки така обставина була припинена з досягненням сином повноліття. Враховуючи викладене, просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі (а.с. 33-45). 17.01.2024 року ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області відкладено судове засідання у справі, витребувано у ГУ ДПС у Полтавській області відомості про доходи за 2023 рік: [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] (а.с. 74-76). 25.01.2024 року представник позивача адвокат Чумарний А.І. подав до суду клопотання про приєднання письмових доказів до матеріалів справи (а.с. 81-91). 02.02.2024 року на виконання ухвали суду від 17.01.2024 року до суду надійшла відповідь ГУ ДПС у Полтавській області щодо відомостей про доходи за 2023 рік [PERSON] , та [PERSON] (а.с. 93-95). 01.03.2024 року представником відповідача адвокатом Кошовою Я.М. було надіслано на електронну адресу суду заяву про поновлення строку на подання доказів та приєднання доказів до матеріалів справи (а.с. 103-109). 04.03.2024 року в судовому засіданні позивач [PERSON] на позовних вимогах наполягала, просила задовольнити позов у повному обсязі. Пояснила, що відповідач є батьком її повнолітнього сина [PERSON] , який навчається з 2023 року у м. Києві на І курсі у Національному університеті біоресурсів і природокористування України, денна форма навчання. Зазначає, що син проживає в гуртожитку, вартість проживання складає 9000,00 грн на рік, стипендію не отримує. Пояснює, що син знаходиться повністю на її утриманні. Вона забезпечує йому продукти харчування, одяг, проїзд, проживання в гуртожитку, лікування. Відповідач коштів добровільно не надає, постійно потрібно «випрошувати», говорить, щоб син ішов сам заробляти собі на життя. Перед тим як син їхав на навчання відповідач передав 5 тисяч гривень і згодом 1 тисячу гривень. Вказує, що вона у місяць постійно витрачає більше 10 тисяч гривень на забезпечення сина. Пояснює, що син не може піти працювати, оскільки навчається на денній формі та має серйозні вади зору з дитинства, потребує оперування. Пояснює, що відповідач має фінансову можливість допомагати синові, оскільки займається підприємницькою діяльністю, а саме, має баню у с. Лазірки, послуги надає постійно до цього часу. Зазначає, що батьки відповідача [PERSON] та [PERSON] , окрім нього, мають ще трьох дітей, які також постійно надають їм допомогу. Представник позивача адвокат Чумарний А.І. у судовому засіданні вказав, що позивач витрачає щомісячно кошти в розмірі орієнтовно 12 тисяч гривень на утримання сина, а саме: на дорогу, продукти харчування, на проживання, оплату за гуртожиток, придбання лінз. Пояснив, що відповідач не бажає добровільно надавати допомогу сину у необхідному обсязі, хоча [PERSON] є людиною забезпеченою, займається підприємницькою діяльністю, має можливість фінансово допомагати. Вказав, що підтвердженням продовження діяльності відповідача є сторінки в соціальній мережі, де вказано, що надаються послуги «карпатський чан та баня» та «експрес вітання від ведмедя [PERSON] » із зазначенням телефону відповідача і підписом « [PERSON] ». 04.03.2024 року представник відповідача адвокат Антіхович В.В. у судовому засіданні вказав, що відповідач не визнає позов у повному обсязі. Вважає, що зі вказаними позовними вимогами повинен був звертатися сам син, а не мати, оскільки він уже є повнолітнім та проживає в іншому місті. Крім того, пояснив, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти у заявленому розмірі, оскільки він припинив здійснювати підприємницьку діяльність, у зв`язку з інвалідністю. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами здійснює секретар судового засідання. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить відповідне свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, актовий запис № 5 від 12.10.2005 року (а.с.06). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи № 12-24/19-03 від 27.11.2019 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом зі своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.04 зворот, 05 зворот). Відповідно до довідки № 290 від 23.08.2023 року, виданої Національним університетом біоресурсів і природокористування України, [PERSON] , [INFO] , навчається на 1 курсі денної форми навчання за спеціальністю «Харчові технології», факультет харчових технологій та управління якістю продукції АПК Національного університету біоресурсів і природокористування України, навчання за державним замовленням. Рік вступу - 14.08.2023 року, рік закінчення - 30.06.2027 року (а.с. 06 зворот). З квитанції від 09.08.2023 року та платіжної інструкції від 10.08.2023 року вбачається, що [PERSON] здійснено оплату в загальному розмірі 8800,00 грн за проживання в гуртожитку № 9 з 10.08.2023 року по 30.06.2024 року (а.с. 08, 09). Згідно з посвідченням серії [NUMBER] від 02.02.2021 року, протоколом засідання ЛКК № 114 від 09.07.2018 року та протоколом засідання ЛКК № 83 від 09.05.2023 року, виданими Дитячою міською клінічною лікарнею Полтавської міської ради, випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 3791 від 17.05.2023 року, [PERSON] має діагноз: [PERSON] , вроджена ускладнена високого ступеня з астигматизмом міопія обох очей, у зв`язку з чим йому була оформлена соціальна допомога по інвалідності дитинства (а.с. 10-12). Консультаційним висновком спеціаліста № 043884 від 15.0.2024 року, виданого ТОВ «Медичний центр «Світогляд», підтверджено, що [PERSON] за результатами дослідження має діагноз: дегенеративна міопія високого ступеню з астигматизмом, амбліопія середнього ступеню обох очей (а.с. 87-90). З пенсійного посвідчення № [NUMBER] (серія [NUMBER] ), виданого 12.04.2023 року (термін дії до 31.03.2024 року) та витягу про призначення пенсії, вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] , має інвалідність ІІ групи, встановлену 13.03.2023 року, та йому призначена пенсія у сумі 2093,00 грн (а.с. 39-40). Згідно з довідкою сімейного лікаря № 85 від 24.11.2023 року, [PERSON] , [INFO] , станом на дату видачі довідки, знаходився на лікуванні в Лазірківській АЗПСМ на денному стаціонарі з діагнозом: гіпертонічна хвороба 2 ст., кризовий стан (а.с. 40 зворот). Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить відповідне свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 106 від 16.10.1978 року (а.с.41). З довідки № 0254272 та витягу з медичної карти стаціонарного хворого № 3331, вбачається, що [PERSON] , 1956 року народження, має інвалідність ІІ групи з 20.11.2008 року (а.с. 42-43). З виписки № 8717/871 із медичної карти стаціонарного хворого (неврологічне відділення) від 28.09.2023 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , мав діагноз: ішемічний інсульт в басейні ПСМА з легким порушенням лівої руки на фоні ГХ ІІІ, виписаний з відділення в стабільному стані (а.с. 43 зворот-44). На виконання ухвали суду від 17.01.2024 року ГУ ДПС у Полтавській області надано довідку про доходи за період з 1 кварталу 2023 року по 3 квартал 2023 року батьків відповідача. Згідно з довідкою встановлено, що за вказаний період по [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , відсутня інформація про доходи; [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , всього за вказаний період має нарахований дохід: 17515,53 грн (СФГ «ТАТІАНА»), 300,99 грн (Управління соціального захисту населення Лубенської РДА; 6832,29 грн (СФГ «ТАТІАНА»), 305,98 грн (Управління соціального захисту населення Лубенської РДА (а.с. 93-94). Крім того, на підтвердження доводів щодо утримання [PERSON] батьків, стороною відповідача було надано чеки № 88169, № 88165 № 7084 про придбання ліків (а.с. 107-108). Однак суд не приймає до уваги вказані чеки, оскільки з них не можливо встановити, хто саме здійснював оплату за ними та кому вони належать. На виконання ухвали суду від 02.11.2023 року ГУ ДПС у Полтавській області надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 2 кварталу 2023 року по 3 квартал 2023 року відповідача [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Всього за вказаний період сума нарахованого доходу становить 644548,40 грн (ПІБ фізичної особи підприємця - [PERSON] ) (а.с.24,25). Крім того, відповідачем було долучено відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 1 кварталу 2023 року по 4 квартал 2023 року відповідача [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Всього за вказаний період сума нарахованого доходу становить 644548,40 грн (ПІБ фізичної особи підприємця - [PERSON] ) (а.с. 105). На підтвердження можливості відповідачем сплачувати аліменти в розмірі 5000,00 грн щомісячно стороною позивача надано суду скріншоти сторінок з соціальної мережі «Instagram», як доказ того, що відповідач займається підприємницькою діяльністю через розповсюдження реклами на публічному сайті (а.с. 83-86). Однак, суд не приймає до уваги скріншоти сторінок з соціальної мережі «Instagram», як доказ того, що відповідач займається підприємницькою діяльністю через розповсюдження реклами на публічному сайті, оскільки з них не вбачається дата, коли саме їх було зроблено та неможливо встановити, що саме відповідач здійснює вказану діяльність. З довідок АТ «УКРСИББАНК» від 09.02.2024 року № 23/62-1-06/33 та № 22/62-1-06/33 вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] , має рахунок в банку за яким в період з 01.10.2023 року по 31.12.2023 року, та в період з 01.01.2024 року по 08.02.2024 року операції по рахунку не здійснювалися (а.с. 106). У відповідності з п.п. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою ВРУ № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При цьому, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Згідно ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Відповідно до вимог ст. ст. 182, 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, а саме: брати участь у матеріальних витратах на утримання дитини зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 200 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Відтак з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд погоджується з доводами позивача про те, що син, який має проблеми зі здоров`ям, потребує матеріальної допомоги на період навчання, оскільки навчається на денній формі навчання. Водночас, відповідачем не надано належних доказів на підтвердження того, що він припинив свою підприємницьку діяльність та не отримує грошових коштів від неї. Крім того, інвалідність відповідачу встановлена 13.03.2023 року (І квартал), чим він і обґрунтовує припинення будь-якої діяльності, а дохід у розмірі 644548,40 грн ним отриманий протягом ІІ - ІІІ кварталу 2023 року. Водночас, суд враховує, що відповідач має інвалідність та непрацездатних батьків. Враховуючи, надані докази та заяви сторін, а також встановлені обставини та факти, суд дійшов висновку, про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп., щомісячно. При цьому, визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення [PERSON] навчання - 12.10.2028 року. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання позивачем освіти, граничний термін сплати аліментів, визначений ст.199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина до дати закінчення навчання, а за умови продовження останньою навчання - до досягнення 23 років. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову. Відповідно до статті 430 ЦПК України рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Outcome: partial