Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

26.09.2022 [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, укладений між представником продавця за довіреністю від 10.12.2019 [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Богатирчуком Анатолієм Миколайовичем від 07.05.2020 р. № 1565. Короткий виклав доводів позивача, заперечень відповідача Позов [PERSON] обґрунтований тим, що початку грудня 2019 року вона випадково зустріла в м. Бердичеві знайомого [PERSON] , який запропонував їй допомогу, а саме буде довічно її доглядати та утримувати, а вона передасть у власність йому свою однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Вона погодилася та через кілька днів [PERSON] привіз її до приватного нотаріуса Богатирчука А.М., де вона підписала документи. [PERSON] сказав, що всі документи в порядку і буде її відтепер доглядати. Вона думала, що підписала договір довічного утримання, але як з`ясувалось нещодавно, це була довіреність від 10.12.2019 року [PERSON] на продаж її квартири. [PERSON] знав, що у неї хронічне психічне захворювання і вона перебуває на обліку психіатра в м. Бердичеві, чим і скористався. У подальшому [PERSON] неодноразово (за півтора роки - 3 рази) перевозив її з речами речами в орендовані квартири. Постійно погрожував, що вб`є її і спалить квартиру. До себе в квартиру вона не могла потрапити, замки були змінені. 30.07.2021 року вона вернулася до Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області щодо перешкоджання проживання у квартирі. Лише в грудні 2021 року [PERSON] повідомив, що він продав її квартиру [ADDRESS] та попередив, щоб вона не зверталася до поліції, бо наслідки будуть тяжкими. Вона дуже злякалася за своє життя і тому не звернулася до правоохоронних органів. Вона проживає у чужих людей. Копію договору купівлі-продажу вона отримала від нотаріуса 11.05.2022. Вона не давала згоди на відчуження її квартири [PERSON] . [PERSON] вона не знає. Коштів за продану квартиру вона не отримувала. Відзив на позовну заяву від відповідачів до суду не надходили. У судовому засіданні відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечив із тих підстав, що про договір довічного утримання мови не було. Була домовленість про продаж квартири [PERSON] . Остання надала йому довіреність на продаж, а він передав їй гроші за квартиру. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 28.09.2022 позовна заява [PERSON] була залишена без руху через несплату судового збору. Ухвалою судді від 25.10.2022 [PERSON] звільнено від сплати судового збору. Ухвалою судді від 14.11.2022 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду, у справі відкрито загальне позовне провадження, до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучено приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округу Богатирчука Анатолія Миколайовича. Протокольною ухвалою суду від 20.03.2023 у приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округу Богатирчука Анатолія Миколайовича копію договору купівлі-продажу від 07.05.2020 № 1565 та всі документи, наявні у нотаріальній справі. Ухвалою суду від 20.03.2023 у справі призначено судово-психіатричну експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 27.04.2023 провадження у справі поновлено у зв`язку із надходження клопотання експерта. Ухвалою суду від 15.05.2023 задоволено клопотання експерта, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 25.05.2023 провадження у справі поновлено для витребування медичних документів. Ухвалою суду від 30.05.2024 витребувано медичні документи [PERSON] , провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 17.11.2023 провадження у справі поновлено у зв`язку із надходженням матеріалів експертизи без виконання через непроведення позивачкою оплати. Протокольною ухвалою суду від 05.12.2023 підготовче провадження закрито. У судовому засіданні позивачка підтримала позов. Пояснила, що 10.12.2019 вона зустрілася із ріелтором [PERSON] та розповіла, що у її квартирі перекрили газ, наявні борги. Боцян сказав, що допоможе їй з оплатою боргів та буде надавати їй допомогу. Вони пішли до нотаріуса, де вона підписала документи. Копії документів їй не надали. У травні 2020 року [PERSON] їй сказав, що треба переїхати на іншу квартиру, а в цій він буде робити ремонт. Він вивіз усі її речі. Вона була під дією ліків та нічого не пам`ятає. Він її завіз на [ADDRESS] , де вона проживала до жовтня 2020 року. Навесні 2021 року [PERSON] перевіз її на вул. Пушкіна. Коли вона пішла до нотаріуса, той повідомив, що документи в [PERSON] . У липні 2021 року вона переїхала на третю квартиру. Взимку 2021 року вона перейшла жити до чужих людей. У свою квартиру вона не змогла потрапити. У [PERSON] вона просила ключі від своєї квартири, а він вимагав повернути їй гроші. Восени 2022 року вона звернулася до суду. Вона не писала розписок щодо отримання грошей. Ніяких грошей від [PERSON] вона не отримувала. Боцяна вона знала як ріелтора. Вважала, що у нотаріуса підписувала довічне утримання. Кілька разів Боцян їй надавав кошти на ліки. Представник позивачка адвокат Позняк І.С. підтримала позов. Позивачка відмовилася від допиту її в якості свідка, а також від допиту свідка [PERSON] та така відмова прийнята судом, зважаючи на позцію представника поизвачка та відповідача. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечив та пояснив, що в грудні 2019 року до нього звернулася [PERSON] із проханням продати її квартиру, на що він погодився. Думав спочатку собі купити квартиру, проте на той час не було усіх документів. Вони оформили довіреність у нотаріуса. Цю довіреність [PERSON] показала комусь із своїх родичів. Через кілька днів вони зустрілися та [PERSON] передала йому документи на квартиру, а він їй передав за квартиру обумовлені 5000 доларів США, про що остання написала розписку. Із квартири [PERSON] виїхала десь через місяць після надання довіреності. Він допоміг їй з авто для перевезення речей. Речей [PERSON] він безпосередньо не перевозив. Протягом часу із грудня 2019 до травня 2020 року [PERSON] мала можливість відкликати довіреність, проте вона цього не зробила. Він сплатив борги за квартиру, полагодив квартиру та продав квартиру по довіреності в травні 2020 року, повернувши собі грошові кошти, які передав [PERSON] та витратив на оплату боргів, виготовлення документів. [PERSON] була у нотаріуса та відповідала на всі запитання. Не було підстав вважати, що вона не усвідомлює значення своїх дій. [PERSON] витратила кошти, які він передав за квартиру, а тепер вимагає повернення їй квартири. Ні про яке довічне утримання ним позивачки не було домовленості. Він не надавав утримання [PERSON] . [PERSON] самостійно винаймала собі квартири та витрачала гроші. Коли гроші закінчилися, вона стала вимагати повернення квартири. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Від третьої особи без самостійних вимог, приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчука Анатолія Миколайовича будь-яких заяв не надходило. Фактичні обставини, встановлені судом Відповідно до довіреності від 10.12.2019 року [PERSON] уповноважила [PERSON] проводити збір та підготовку документів для укладання договорів відчуження належної їй квартири [ADDRESS] після цього продати належну їй квартиру [ADDRESS] за ціну та на умовах йому відомих. Довірень посвідчена приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчуком А.М. та дійсна до 10.12.2022. У довіреності вказано, що текст довіреності [PERSON] , уважно прочитаний, жодних помилок не виявлено. Зміст статей 237, 238, 239, 240, 241, 244, 245, 248, 250 ЦК України статей глави 8 Сімейного кодексу та ст. 172 Податкового кодексу їй роз`яснено (а.с. 105). Відповідно до договору купівлі-продажу від 07.05.2020 року [PERSON] , в інтересах якої діяв за довіреністю [PERSON] продала, а [PERSON] купив однокімнатну квартиру, корисною площею 27,0 кв. м., житловою площею 12,3 кв. м. [ADDRESS] за 113\~805 гривень. Договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчуком А.М., зареєстрваоний в реєстрі № 1565 (а.с. 88) Відповідно до довідок лікаря-психіатра від 21.05.2021 та 04.04.2022 та [PERSON] отримує психіатричну допомогу із приводу хронічного психічного захворювання F61 ( а.с. 6). Відповідно до КТ головного мозку від 11.05.2022 у [PERSON] виявлено кт-ознаки залишкових явищ перенесеного інсульту в басейні гілок правої середньої мозкової артерії (а.с 7). Відповідно до листа начальника Бердичівського РВП Мельничука О. від 09.08.2021 [PERSON] повідомлено, що під час розгляду її заяви від 30.07.2021 щодо прийняття мір до [PERSON] , який перешкоджає проживати їй у квартирі [ADDRESS] , встановлено що квартира продана [PERSON] та підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні (а.с. 12). У довідці ДОП сектору ДОП відділу превенції Бердичівського РВП Стремецького О. від 05.08.2021 вказано, що під час перевірки заяви [PERSON] встановлено, що 30.07.2021 до Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області надійшла заява від [PERSON] про прийняття мір до [PERSON] , який перешкоджає заявниці проживати у власній квартирі. Під час опитування [PERSON] , остання пояснила, що зверталася в агентство нерухомості про допомогу в продажі її квартири та купівлі іншої квартири. За попередньою домовленістю їй допомагав ріелтер [PERSON] . На даний час вона відмовилася від продажу квартири [ADDRESS] , однак в дану квартиру вона потрапити не може, так як в ній замінені двері. Під час опитування [PERSON] останній пояснив, що він за попередньою домовленістю з [PERSON] , допомагав останній продати її квартиру [ADDRESS] . Ним було знайдено покупця, де нотаріально 07.05.2020 між покупцем [PERSON] та продавцем [PERSON] було складено договір купівлі продажу даної квартири. Продавець квартири отримав кошти. Будь яких незаконних дій з його сторони не було. Підстав для внесення відомостей до ЄРДР не встановлено (а.с. 12). Із копії технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] вбачається, що його виготовлено 26.12.2019 (а.с. 74-75). Відповідно до власноручно написаної розписки від 17.12.2019 [PERSON] вказала, що вона продала свою кварталу для [PERSON] за п`ять тисяч у.е. п`ять тисяч США. Всі кошти вона отримала, переоформлення взяв за свійц разунок та виплатив усі борги по квартирі. Претензій не має (а.с. 76). Відповідно до власноручно написаної розписки від 17.12.2019 [PERSON] вказала, що вона продала квартиру за адресою по [ADDRESS] для [PERSON] . Кошти всі отримала, претензій до нього не має, всім задоволена (а.с. 77). Норми права застосовані судом, аналіз доводів сторін, висновки суд Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша\~статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним (пункт 2 частини другої\~статті 16 ЦК України). Відповідно до частин першої - третьої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Відповідно до частини першої статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним). Відповідно до статей\~16,\~203,\~215 ЦК України\~для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України) Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Зазначаючи про недійсність договору купівлі-продажу [PERSON] посилалася на відсутність у неї волевиявлення на надання нею довіреності [PERSON] на продаж її квартири та її волі на продаж квартири. Зміст викладених позивачем обставин, якими [PERSON] , обґрунтовувала позовні вимоги, зокрема, про те, що вона вважала, що у нотаріуса підписала не довіреність на продаж квартири, а договір довічного утримання, за яким [PERSON] мав її довічно доглядати, свідчить, що позивачка пред`явила цей позов із підстав наявності в неї дефекту сприйняття дійсної юридичної природи вчинюваних правочинів. У довіреності, від 10.12.2019, яку\~\~видала [PERSON] на ім`я\~ [PERSON] вказано, що вона видана на підставі усної домовленості. Відповідно до ч. 3\~ст. 244 ЦК України,\~довіреністю є\~письмовий документ,\~що видається\~однією особою\~іншій особі\~для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Тобто довіреність - це письмовий документ, якому притаманні ознаки: є одностороннім правочином, форма завжди є письмовою, метою є набуття зміна чи припинення цивільних прав довірителя. Видача довіреності є одностороннім правочином, що здійснюється на власний розсуд довірителя та підписується тільки довірителем,\~\~довіреність заснована на довірі між\~\~довірителем та представником, а договір доручення підписується\~\~довірителем і повіреним, і обов`язки сторін чітко визначаються договором. У матеріалах справи відсутні докази, що між сторонами був укладений\~\~договір доручення, що відповідач взяв на себе зобов`язання щодо виконання доручень позивача, що сторони визначили яким чином\~\~повірений має звітувати перед довірителем. Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі статтею 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (частина перша статті 229 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Під помилкою розуміється неправильне, помилкове, таке, що не відповідає дійсності уявлення особи про природу чи елементи вчинюваного нею правочину. Законодавець надає істотне значення помилці щодо: природи правочину; прав та обов`язків сторін; властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність; властивостей і якостей речі, які значно знижують можливість використання за цільовим призначенням. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним на підставі\~статті 229 ЦК України\~повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також те, що вона має істотне значення. Під природою правочину слід розуміти сутність правочину, яка дозволяє відмежувати його від інших правочинів. Причому природа правочину охоплюватиме собою його характеристику з позицій: а) оплатності або безоплатності (наприклад, особа вважала, що укладає договір довічного утримання, а насправді уклала договір дарування); б) правових наслідків його вчинення (наприклад, особа вважала, що укладає договір комісії, а насправді це був договір купівлі-продажу з відстроченням платежу). Під час розгляду справи позивачкою не надано належних та допустимих доказів того, що на час підписання нею довіреності на продаж квартири, вона мала намір укласти договір довічного утримання. Також позивачкою не надано доказів, що було досягнуто домовленості між [PERSON] та нею ( [PERSON] ) щодо істотних умов договору довічного утримання. [PERSON] також не надала доказів, що на час видання довіреності вона перебувала у такому стані здоров`я, що не нездатна була усвідомити зміст правочину. У матеріалах\~справи відсутні\~ належні і допустимих доказів щодо неправильного сприйняття [PERSON] фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення. Наступна зміна рішення позивача або ставлення до його наслідків після укладення такого правочину, не повинні створювати уявлення про наявність такої помилки у позивача станом на момент укладення оспорюваного правочину. Доводи позивачки, що вона не отримувала грошових коштів за продаж квартири, спростовано розписками, долученими відповідачем [PERSON] до матеріалів справи. Доводи позивачки, що [PERSON] кілька разів надавав їй грошові кошти на утримання та те, що [PERSON] погрожував їй, перевозив позивачку із одного житла у інше, вказуючи, що у спірній квартирі проводиться ремонт, також не доведено доказами. Тому, за таких встанавлених обставин, у задоволенні позовних вимог суд відмовляє за безпідставності. Розплоді судових витрат Оскільки суд у задоволенні позовних вимог відмовив, позивачку від сплати судового збору звільнено, а інші учасники про компенсацію судових витрат не заявляли, підстави для вирішення питання розподілу судових витрат відсутні.

Outcome: dismissed