Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

08 січня 2024 року до Деснянського районного суду міста Києва звернулась [PERSON] ( [ADDRESS] ) з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. До участі в справі в якості заінтересованої особи було залучено - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві (м. Київ, пров. Музейний, 2Д). В обґрунтування заяви, зазначає, що [INFO] померла її мати [PERSON] , [INFO] , яка на момент смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері заявниці - вона відкрила спадкову справу №801/2023 від 05.12.2023 року у 16 Київській державній нотаріальній конторі. Однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що з моменту смерті мами пройшло більше шести місяців, а на момент смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] одна, а вона [PERSON] не була зареєстрована разом з померлою за вище вказаною адресою, тому видати Свідоцтво про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] в нотаріуса немає можливості. У зв`язку з цим відкрилася спадщина на майно померлої [PERSON] , до якого входять нерухоме майно, а саме: частини квартири [ADDRESS] належить її покійної мами на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 21.06.1993 року. Інша частини квартири [ADDRESS] належить їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] - чоловіка її мами (її вітчима). Крім заявника, в її батька - вітчима і мами дітей більше не було. В неї з батьками були прекрасні, ніжні, турботливі, доброзичливі відносини. Заявник допомагала завжди фінансово своїм батькам, щоб вони могли достойно жити, лікуватися, поїхати на відпочинок, не відмовляти собі у продуктах харчування, оскільки, прожити на пенсію двом літнім людям було дуже складно. Після себе [PERSON] залишила заповіт, і вона являється єдиною спадкоємицею після її смерті. В липні 2020 році заявник приїхала назавжди в Україну, оскільки її мати вже не змогла самостійно себе обходити, потребувала стороннього догляду так як їй було уже 92 роки. Оскільки вона має громадянство Канади, то одразу подала документи на Дозвіл на імміграцію в Міграційну службу України, що підтверджують відмітки в її паспорті громадянина Канади з проставленими штампами про видачу документів на Дозвіл, оскільки покидати маму в її безпорадному стані було неприпустимо. Дозвіл на імміграцію вона отримала із запізненням тільки в травні 2022 року, тому що росія здійснила повномасштабне вторгнення в Україну. Відповідно до ЗУ « Про імміграцію» як тільки в серпні 2020 році вона подала документи на отримання Дозволу на імміграцію в Україну, то їй згідно законодавства заборонялося виїжджати за межі України. Так як, вона уже на пенсії, в Києві була її мама, живе донька за покликом совісті доглянути свою маму і дожити свої літа, вона повернулася назавжди проживати в Україну. Станом на сьогодні, після отримання Дозволу на імміграцію в травні 2022 року, нею отримано Посвідку на постійне місце проживання в Україні. На момент смерті її мами [PERSON] , вона знаходилась в Україні та проживала разом з нею постійно. 22 жовтня 2022 року,її мати, [PERSON] дала згоду на те, щоб вона зареєструвалася у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Відмітки про її проживання за вище вказаною адресою проставлені Державною міграційною Службою щодо продовження її місця перебування в Україні в її канадському паспорті. Крім того, зауважує, що вона також є співвласником разом з мамою вище вказаної квартири. Покійна мама через свій поважний вік постійно хворіла, мала проблеми серцево-судинної системи, остеохондроз. Згідно виписки з медичної карти [PERSON] страждала на остеохондроз хребта та частково потребувала сторонньої допомоги при пранні, купанні, приготуванні їжі, здійснення покупок та отриманні послуг, мала гіпертонічну хворобу серця. Є свідки заявника друзі та сусіди, донька, які можуть підтвердити її проживання разом з покійною матір`ю за адресою [ADDRESS] . Клопотання про виклик свідків буде подано на підготовчому судовому засіданні. Її сусіди по будинку: [PERSON] та [PERSON] підписали 20 грудня 2023 року в ЖЕД №302 Акт, що дійсно підтверджують обставини, що вона дійсно проживала і доглядала свою маму до самої її смерті. Подруга [PERSON] , [PERSON] та донька [PERSON] також прийдуть до суду та підтвердять її проживання з покійною мамою. Таким чином, оскільки вона, як спадкоємець за законом постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, то вона вважається особою, яка прийняла спадщину. Посилаючись на викладені обставини справи, заявник просить суд: Витребувати спадкову справу за померлою у 16 КДНК за покійною мамою [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] . Встановити факт, постійного проживання [PERSON] [INFO] , однією сім`єю разом з спадкодавцем - її матір`ю [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] з липня 2020 року і на момент смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10 січня 2024 року відкрито провадження в справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення. Витребувано з 16 Київської державної нотаріальної контори завірену належним чином копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 05.02.2024 року на адресу суду на виконання ухвали від 10.01.2024 року Центральне міжрегіональне управління Міністерство юстиції (м. Київ) Шістнадцята київська державна нотаріальна контора направила завірену належним чином копію спадкової справи № 801/2023 до майна померлої [INFO] гр.. [PERSON] . Під час розгляду справи були допитані свідки на боці заявника - сусіди: [PERSON] та [PERSON] . Суду пояснили, що [PERSON] є донькою померлої [PERSON] , що дійсно вона проживала разом з останньою до самої смерті, доглядала її та опікувалася нею, оскільки [PERSON] хворіла та потребувала догляду. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступного висновку. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. З матеріалів справи встановлено наступне. [PERSON] , народилась [INFO] про, що 05 листопада 1946 року зроблений актовий запис №2464. 27 червня 1969 року Заявниця одружилась з [PERSON] , про що 27 червня 1969 року в органах державної реєстрації актів цивільного стану Київського міського відділу державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зроблений актовий запис №4475. Після одруження [PERSON] взяла прізвище чоловіка [PERSON] . Батьками Заявниці згідно свідоцтво про народження є: - мати - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00042762192 від 16.12.2023 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] від 03.08.1952 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у місті Києві зроблено актовий запис №1076. Прізвище після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 01 серпня 1979 року Шепетовським г/о ЗАГС Хмельницької області, актовий запис №246. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до копії Свідоцтва про право власності на житло від 21.06.1993 року відділ приватизації державного житлового фонду Ватутінської районної державної адміністрації посвідчив, що квартира яка знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної спільної (сумісної або часткової) власності [PERSON] та [PERSON] в рівних долях та БТІ записано у реєстрову книгу №1875 від 29.06.1993 року. Окрім цього 19.11.2009 року в П`ятнадцятій київській державний нотаріальній конторі видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON] , реєстровий №7-1985, згідно якого право власності на частини квартири [ADDRESS] перейшло до [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, яке видане Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із частини квартири [ADDRESS] . За життя [PERSON] залишила заповіт на ім`я своїй дочки [PERSON] , відповідно до якого на випадок її смерті заповіла належну їй на праві власності частину квартиру [ADDRESS] . Даний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гарбузовим В.Г. 02.09.2004 року та зареєстрований в реєстрі за № Г-7705. [PERSON] 05.12.2023 року звернулася із заявою до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] матері - [PERSON] на підставі якої було заведено спадкову справу №801/2023. Однак, відповідно листа від 06.12.2023 року вих. №501/0214 державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Вірнік І.Є. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, на підставі того що остання не була зареєстрована разом з померлою. Окрім цього судом було встановлено і той факт, що [PERSON] є громадянином Канади та 19 травня 2022 року отримала Дозвіл на імміграцію в Україну. Заявою від 22 жовтня 2022 року посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бессараб О.В., [PERSON] дала згоду на те, щоб [PERSON] зареєструвалася у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Відмітки про її проживання за вище вказаною адресою проставлені Державною міграційною Службою щодо продовження її місця перебування в Україні в її канадському паспорті. Згідно Акту ЖЕД № 302 від 20.12.2023 року підписаного начальником О.Пчілка, сусідами по будинку: [PERSON] та [PERSON] , підтверджено що [PERSON] дійсно проживала і доглядала свою маму [PERSON] з липня 2020 року по 16 лютого 2022 року до самої її смерті. Відповідно до ч.7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в ст.315 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Згідно з п. 7 Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Факт, що просить встановити заявник, має юридичне значення. Спору про право не існує. У відповідності до ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин у зв`язку з неможливістю оформлення спадщини після померлої мами. За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту родинних відносин між особами, і факт родинних відносин, який просить встановити заявник, підтверджується письмовими матеріалами справи, а також поясненням допитаних у судовому засіданні свідків, суд доходить висновку, що вимоги заявника є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає встановленим той факт, що [PERSON] проживала однією сім`єю разом з спадкоємцем - матір`ю [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] з липня 2020 року і на момент смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Виходячи з вищенаведеного, вимога заявника про встановлення факту постійного проживання, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved