Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ 1.1. 11.08.2023 до Корольовського районного суду міста Житомира надійшов позов [PERSON] (далі - позивач) до [PERSON] (далі також - відповідач), в якому позивач просив: (1) позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; (2) стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 від усіх видів її доходів щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття сина. 1.2. Поданий позов обґрунтовувався тим, що з 20.11.2020 по 09.03.2023 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народився син - [PERSON] . Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати із відповідачем, питання про визначення місця проживання дитини не вирішувалося, оскільки позивач - військовослужбовець ЗСУ та з 02.04.2022 був мобілізований на військову службу до в/ч [NUMBER] . 1.3. З 19.04.2023 дитина була відібрана від матері та поміщена до КНП «Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків» Житомирської обласної ради, де він знаходився на повному державному утриманні та вихованні з 01.05.2023. 1.4. Посилаючись на те, що відповідач не цікавиться життям та здоров`ям дитини, не працює, не навчається, не допомагає матеріально, веде асоціальний спосіб життя, шо проявляється у схильності до зловживання алкоголем та наркотичними засобами, не звертає уваги на норми моралі, вимоги суспільства, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності позивач просив позбавити відповідача батьківських прав щодо сина та стягнути з неї аліменти на сина до досягнення ним повноліття. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 21.09.2023 відкрито провадження у справі №296/7766/23, справу вирішено розглядати у загальному позовному провадженні, призначено підготовче засідання на 14.11.2023. 2.2. 14.11.2023 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні з повідомленням сторін. 2.3. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні надала усні пояснення аналогічні зазначеним у позовній заяві, просила позов задовольнити. 2.4. Відповідач повідомлялась про розгляд справи шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення на останню відому адресу місця проживання, однак матеріали повернуті до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та публікацією оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України ([INFO]). В матеріалах позовної заяви міститься нотаріально завірена заява відповідача про розгляд за її відсутності справи за позовом [PERSON] про позбавлення батьківських прав. 2.5. Представник органу опіки та піклування у судовому засіданну підтримала позов, подала затверджений висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. 2.6. Враховуючи, що відповідач з опублікуванням оголошення про виклик до суду в силу частини 11 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, не надходження відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. 20.11.2020 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса, актовий запис №964, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07.09.2022. 3.2. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.09.2022, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис за № 1453. 3.3. 09.03.2023 заочним рішенням Корольовського районного суду міста Житомира у справі № 296/5828/22 шлюбу між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 3.4. [PERSON] є військовослужбовцем ЗСУ та з 02.04.2022 був мобілізований на військову службу до в/ч [NUMBER] , де перебуває на даний час, що підтверджується копією довідки форми 5 від 04.08.2023 №3131, виданої солдату [PERSON] та копія довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 07.08.2023 №3139. 3.5. 03.03.2023 [PERSON] взято на облік, як таку, що проживає в сім`ї, в якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання батьківських обов`язків, що підтверджується копією наказу начальника Служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради Ольги Бібли №32-П від 03.03.2023. 3.6. 19.04.2023 малолітнього [PERSON] за заявою [PERSON] направлено до закладу інституційного догляду та виховання дітей, що підтверджується копією рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №473 від 19.04.2023. 3.7. 01.05.2023 [PERSON] з педіатричного відділення №3 стаціонару комунального підприємства «Дитяча лікарня імені В.Й. Башека» Житомирської міської ради було передано головному спеціалісту служби (управління) у справах дітей Шуляк О.В. для подальшого влаштування до КНП «Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків» Житомирської обласної ради, де він знаходився на повному державному утриманні та вихованні з 01.05.2023 до 09.08.2023, що підтверджується копією повідомлення про влаштування дитини на цілодобове перебування від 01.05.2023 №122/03-14, копією повідомлення від 01.05.2023 №04/4-515 та копією Акту про факт передачі дитини від 09.08.2022 №12. 3.8. Відповідач [PERSON] здійснювала домашнє насильство відносно своєї бабусі, [PERSON] , 1937 року народження, що підтверджується копією листа Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області за вих. № 12478/201/04/2022 від 19.08.2022 та копією листа Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області за вих. №5324/201/01/2023 від 06.04.2023. 3.9. [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності, зокрема: - постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 16.09.2022 у справі №296/5224/22 відповідача визнано винною у вчиненні 02.08.2022 правопорушення за ст.184 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення; - постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 18.05.2023 у справі №296/1240/23 відповідача визнано винною у вчиненні 17.01.2023 правопорушення за ст.184 КУпАП та справу про адмінправопорушення закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності; - постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 24.05.2023 у справі №296/3109/23 її визнано винною у вчиненні 25.03.2023 правопорушення за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн; - постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 06.06.2023 у справі №296/2784/23 її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.184 ч.2 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у сумі 1700 грн.; - постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 19.07.2023 у справі №296/6040/23 її визнано винною у вчиненні 16.06.2023 правопорушення за ст.173-2 ч.1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн. 3.10. 06.04.2023 встановлено, що [PERSON] «... залишає дитину на бабусю, [PERSON] , постійно провокує конфлікти з нею, часу з дитиною не проводить, не займається лікуванням та розвитком сина». «На момент обстеження дитина, [PERSON] , проявляє симптоми недолікованої хвороби, капризує, голодна. Мати, [PERSON] , визнає свою неспроможність виконувати батьківські обов`язки належним чином, визнає проблему зловживання спиртними напоями та наркотичними речовинами. На пропозицію влаштувати дитину до обласного будинку дитини відразу погодилася. В результаті бесіди дитину госпіталізовано до КП «Дитяча лікарня ім. В.Й. Башека» Житомирської міської ради, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 06.04.2023. 3.11. 31.08.2023 [PERSON] передала свого сина на виховання [PERSON] , що підтверджується заявою, посвідченою 31.08.2023 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Клименюк Н.Б. зареєстрованою в реєстрі за №2413 та довіреністю на уповноваження [PERSON] представляти інтереси малолітнього [PERSON] , посвідченою 31.08.2023 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Клименюк Н.Б. зареєстрованою в реєстрі за №2414. 3.12. [PERSON] добровільно відмовилася від виховання та утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, просила суд розглянути справу про позбавлення її батьківських прав за її відсутності, що підтверджується оригіналом заяви, посвідченої 01.08.2023 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Клименюк Н.Б. та зареєстрованою в реєстрі за №2438. 3.13. Рішенням виконкому Житомирської міської ради №9 від 03.01.2024 затверджено висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] . ІV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ 4.1. Статтею 51 Конституції України та статтею 5 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. 4.2. За змістом пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятій Резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 (далі - Конвенції про права дитини) слідує, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. 4.3. Згідно статей 18, 19 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 4.4. За змістом частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. 4.5. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 4.6. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. 4.7. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 4.8. За змістом частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків дитини, разом з яким проживає дитина. 4.9. Частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 4.10. Відповідно до частини другої статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. 4.11. Згідно з частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ 5.1. Встановлено, що між сторонами виникли спірні сімейні правовідносини щодо позбавлення відповідача батьківських прав щодо її малолітнього сина, у зв`язку із невиконанням нею батьківських обов`язків та стягнення коштів на утримання дитини. 5.2. З матеріалів справи слідує та в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із батьком. 5.3. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" судам роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. 5.4. Відповідно до правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду, зокрема від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18, від 13 жовтня 2021 року у справі № 359/8130/19, позбавлення батьківських прав за пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України має такі особливості: ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками; позбавлення батьківських прав є виключною мірою, що тягне за собою правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини, передбачені статтею 166 СК України. 5.5. Під час розгляду справи представник позивача стверджувала, що відповідач не цікавиться життям та здоров`ям дитини. Поки син перебував із відповідачем, остання його неодноразово залишала на свою бабусю, [PERSON] , 1937 року народження, та йшла з дому на декілька днів. Наразі матеріальної допомоги на утримання сина не надає. 5.6. Вказані обставини у своїй сукупності вказують на свідоме нехтування [PERSON] своїх батьківських обов`язків стосовно її сина [PERSON] , 2021 року народження, оскільки вона упродовж тривалого часу життям, розвитком, станом здоров`я сина не цікавиться, матеріально його не забезпечує, самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. 5.7. Зі змісту висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконкому Житомирської міської ради №9 від 03.01.2023 вбачається, що з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та інтересів дитини орган опіку та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] . 5.8. Ураховуючи наявність обставин, як свідчать про ухиляння відповідача [PERSON] від виховання її малолітнього сина [PERSON] , 2021 року народження, шляхом тривалого свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками, приймаючи до уваги висновок опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, виходячи із найкращих інтересів дитини, який проживає, виховується та матеріально забезпечується позивачем, Суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування крайнього заходу - позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його дитини [PERSON] . 5.9. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів на дитину, суд звертає увагу, що утримання батьками своєї дитини є їх конституційним обов`язком, а позбавлення особи батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. 5.10. Враховуючи рівний обов`язок кожного з батьків матеріально утримувати своїх дітей, суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліментів на сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову - 11.08.2023 до досягнення дитиною повноліття. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 6.1. За правилами частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з задоволенням позову (і) з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати зі сплати судового збору за вимогу немайнового характеру про позбавлення батьківських прав у розмірі 1 073 гривень 60 коп., а також (іі) з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір за вимогу майнового характеру про стягнення аліментів у розмірі 1 073 гривень 60 коп, оскільки позивач в силу статті 5 Закону "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору за подання до суду позову з вказаною позовною вимогою.

Outcome: approved