Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за договором споживчого кредиту. В позовній заяві зіслався на те, що 05.08.2020 року між Кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та [PERSON] , був укладений договір споживчого кредиту №1096/20. Згідно умов договору споживчого кредиту, позивачем були надані [PERSON] кредитні кошти у сумі 20 000,00 грн., строком на 24 місяці, починаючи з 05.08.2020 року до 04.08.2022 року, а відповідач [PERSON] зобов`язався повернути отриманий кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит був отриманий відповідачем 16.08.2020 року, що підтверджується видатковим касовим ордером №167 від 06.08.2020 року на суму 20 000,00 грн. Відповідно до умов договору споживчого кредиту №1096/20 від 05.08.2020 року відповідач [PERSON] зобов`язався погашати заборгованість по договору споживчого кредиту щомісячно у період з 10 по 16 число кожного місяця згідно з графіком платежів повернення кредиту та сплати процентів (відсотків) по договору споживчого кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом. Кредит мав бути повністю повернутий відповідачем у строк до 04.08.2022 року. Відповідач повинен був повернути 20 000,00 грн. суму кредиту та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесенні платежів відповідно до п. 6.2 договору споживчого кредиту, проте відповідач не належним чином виконував свої зобов`язання по договору споживчого кредиту. Порушення у виконанні зобов`язань виявились в тому, що відповідач несвоєчасно здійснював платежі в погашення кредитної заборгованості, тим самим порушив запланований графік повернення кредиту. Строк дії Договору споживчого кредиту №1096/20 від 05 серпня 2020 року закінчився 04 серпня 2022 року, але з врахуванням п.4.2. Договору споживчого кредиту, «якщо на дату закінчення строку, вказаного в п.4.1. Договору, є неповернений залишок кредиту і Кредитодавець до закінчення цього строку не звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за Договором, строк дії цього Договору автоматично подовжується на 24 місяці, тобто до 04 серпня 2024 року з врахуванням положень п.4.2. цього Договору», проте кредитна заборгованість не погашена та залишок за кредитом складає 13 940,00 грн. (20 000,00 (сума кредиту) - 6 060,00 (фактично сплачено кредиту) = 13 940,00 грн.). Згідно до Договору споживчого кредиту та розрахунку заборгованості [PERSON] повинен повернути: залишок по кредиту - 13 940,00 грн.; проценти, нараховані за користування кредитом - 11 281,66 грн. (27 151,66- 15870,00 = 11 281,66 грн.). Тобто заборгованість становить 25 221 (двадцять п`ять тисяч двісті двадцять одна) грн. 66 коп. В якості забезпечення виконання зобов`язань відповідачем перед позивачем по поверненню кредиту, сплати відсотків за користування кредитом і сум штрафних санкцій, між Кредитною спілкою «Союз-Дніпро», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] був укладений договір поруки № 1096/20 від 05.08.2020 року. Відповідно до умов договору поруки відповідачі [PERSON] , [PERSON] прийняли на себе зобов`язання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобов`язанням відповідача [PERSON] , визначених договором споживчого кредиту. З метою врегулювання спору в досудовому порядку відповідачам направлялися вимоги про погашення поточної заборгованості за кредитом з проханням погасити існуючу заборгованість, але відповідачі проігнорували вимоги позивача та самоусунулись від виконання зобов`язань. Станом на 16.01.2024 року заборгованість [PERSON] за договором споживчого кредиту №1096/20 від 05.08.2020 року складає 25\~221, 66 грн. В зв`язку з вищенаведеним, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором споживчого кредиту №1096/20 від 05.08.2020 року в розмірі 25 221,66 грн. з яких: 13 940,00 грн. залишок по кредиту; 11 281,66 грн. проценти нараховані за користування кредитом та судовий збір в розмірі\~\~3028,00 грн. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача КС «Союз-Дніпро» - Нетесана Т.П., надіслала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника КС «Союз-Дніпро». Позов підтримує, просить задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відзиву на позовну заяву не надали. Клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1,2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (ст. 264 ЦПК України). Судом встановлено, що між Кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та [PERSON] було укладено Договір споживчого кредиту №1096/20 від 05.08.2020 року, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 20 000 грн. 00 коп. строком до 4 серпня 2022 року, зі сплатою відсотків за користуванням кредитними коштами (а.с.5-7). Факт отримання коштів [PERSON] підтверджується копією видаткового касового ордеру №167 від 06.08.2020 року на суму 20 000 грн. 00 коп. (а.с. 9). Відповідно до умов Договору споживчого кредиту № 1096/20 від 05.08.2020 року [PERSON] зобов`язався погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно у період з «10» по «16» число кожного місяця згідно з графіком платежів повернення кредиту та сплати процентів (відсотків) по Договору споживчого кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом. Кредит мав бути повністю повернутий відповідачем у строк до 4 серпня 2022 року (а.с.5-7). Відповідач повинен був повернути 20 000,00 грн. - суму кредиту та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесені платежів відповідно п. 6.2. Договору споживчого кредиту. Строк дії Договору споживчого кредиту № 1096/20 від 05.08.2020 року закінчився 04.08.2022 року, але сума кредиту не погашена та залишок за кредитом складає 13\~940 грн. 00 коп. (20 000,00 (сума кредиту) 6 060,00 (фактично сплачено кредиту)=13 940,00 грн.). П.4.2. Договору споживчого кредиту, визначено «якщо на дату закінчення строку, вказаного в п.4.1. Договору, є неповернений залишок кредиту і Кредитодавець до закінчення цього строку не звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за Договором, строк дії цього Договору автоматично подовжується на 24 місяці, тобто до 04 серпня 2024 року з врахуванням положень п.4.2. цього Договору». Пунктом 7.1 договору встановлено, що для забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед кредитодавцем за цим договором укладають договір поруки. 05.08.2020 року між кредитною спілкою «Союз-Дніпро» (кредитодавець) та [PERSON] (поручитель), [PERSON] (поручитель), [PERSON] (позичальник) укладений договір поруки №1096/20, згідно п. 1.1 якого поручитель добровільно бере на себе обов`язки по зобов`язаннях позичальника, які виникають з умов кредитного договору №1096/20 від 05.08.2020 року (а.с. 8). Згідно розділу 2 договору поруки поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитодавцем у повному обсязі, тобто, за повернення кредиту, процентів, за сплату додаткових процентів та відшкодування збитків, завданих кредитодавцю. Згідно п. 4.3. договору поруки поручитель ознайомлений з умовами кредитного договору. Згідно розрахунку заборгованості відповідачі мають заборгованість за договором споживчого кредиту у сумі 25\~221 грн. 66 коп., з яких: - заборгованість за кредитом 13 940 грн. 00 коп.; - проценти нараховані за користування кредитом 11 281 грн. 66 коп. (а.с. 4). На адресу відповідачів направлялися вимоги про погашення заборгованості за кредитом з проханням погасити існуючу заборгованість, але відповідачі проігнорували вимоги позивача, та самоусунулися від виконання зобов`язань (а.с.10-12). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що «за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти». Частина 1 ст. 509 ЦК України зазначає, що «зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку». Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язань боржником. Положеннями ст.554 ЦК України встановлено, що у випадку порушення боржником зобов`язання, яке забезпечено порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідачі порушуючи виконання умов Договору кредиту в односторонньому порядку, всупереч ст. ст. 526, 530, 629 ЦК України, припинили повертати основну суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом. Тим самим відповідачі порушили норми ст. 1054 ЦК України, згідно з якою позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки, та ст. 1049 ЦК України, відповідно до якої позичальник зобов`язаний повернути позику в строк та в порядку, встановленому договором. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Цією ж статтею ЦК передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідачі не виконують (неналежно виконували) обов`язки щодо своєчасного повернення основної суми заборгованості по кредиту та сплати відсотків за користування Кредитом. Відповідно до статей 12,81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідачів заборгованості. У свою чергу відповідачами не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ними зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості перед позивачем. З врахуванням викладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи, що п. 35 Постанови № 10 ВСС України Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах, солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено, а тому суд вирішує питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. З відповідачів на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн., пропорційно до задоволених позивних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved