Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що 30 жовтня 2007 року з відповідачем уклали шлюб, від якого у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На утримання дітей судовим наказом від 11 лютого 2021 року стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частки всіх доходів відповідача. Зазначає, що для [PERSON] понесені такі додаткові витрати: 23 серпня 2023 року були замовлені окуляри вартістю 2 300,00 грн; 13 вересня 2023 року проведена фото полімерна реставрація (стоматологічні послуги) вартістю 7 300,00 грн; плата за навчання у музичній школі №6 Криворізької міської ради за період з 17 січня 2023 року по 07 вересня 2023 року складає 1 500,00 грн. Для [PERSON] : для зайняття плаванням придбано знаряддя для плавання: окуляри вартістю 189,00 грн, дошка для плавання 699,00 грн., сумка спортивна 264,00 грн - загальна сума витрат 1 651,00 грн; планшет для навчання придбаний 04 березня 2023 року у мережі магазинів «Comfy» вартістю 5 998,00 грн; придбання вакцин: 18 серпня 2021 року в сумі 757,90 грн, 09 лютого 2022 року - 687,42 грн, 18 травня 2022 року - 730,00 грн. Крім того, для оздоровлення обох дітей було придбано путівки до ТзОВ відпочинковий комплекс «Верховина» для [PERSON] вартістю 9 600,00 грн, для [PERSON] вартість 7 000,00 грн. (період оздоровлення 16 жовтня 2023 року по 29 жовтня 2023 року), також квитки на проїзд до місця відпочинку: на потяг вартістю 1 375,53 грн, на автобус - 860, 00 грн, загальна сума витрат на відпочинок склала 18 835, 53 грн. Загальна сума додаткових витрат на дітей складає 39 759, 85 грн. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача 19 879,93 грн. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В ході розгляду справи надала пояснення, в яких підтвердила всі обставини, які викладені в позові, зазначила, що у них з відповідачем важкі взаємовідносини, діти відмовляються спілкуватись з батьком. Дітям потрібно розвиватись, потребують оздоровлення, а це додаткові витрати. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її та відповідача участі, а також відзив та письмові пояснення, відповідно до яких Позовні вимоги визнають частково, в частині витрат пов`язаних з придбанням [PERSON] окулярів на суму 2 300,00 грн. Проти інших заявлених вимог заперечують. З приводу витрат пов`язаних з оплатою за навчання у музичної школі [PERSON] та витрат на придбання товарів для заняття плаванням [PERSON] , вказує, що ці витрати не можна вважати додатковими, оскільки такі не викликані особливими обставинами, відносяться до витрат пов`язаних з загальним розвитком дітей, і є не обов`язковими, а добровільним волевиявленням одного із батьків, у даному випадку матері. Також розмір цих витрат незначний та повністю охоплюються розміром аліментів, які стягується з відповідача на користь позивача за судовим наказом Високопільського районного суду Херсонської області. Заборгованість по сплаті аліментів у відповідача відсутня. Крім того, позивачем не надано доказів, які б підтверджували оплату на придбання дитячих окулярів для плавання на суму 189,00 грн. Що стосується додаткової витрати на придбання планшету для навчання [PERSON] , то вона не підтверджена належними доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину в розумінні ст. 185 СК України. Саме по собі навчання дитини у шкільному навчальному закладі не може свідчити, що витрати, пов`язані з навчанням у ньому викликані особливими обставинами. Позивачем наданий висновок лікаря-спеціаліста чотирьохрічної давнини, яким дійсно було рекомендовано Даміру санаторне- курортне лікування. За цей час дитина могла одужати. Актуальної інформації про стан здоров`я [PERSON] та потреби у санаторно - курортному лікуванні позивачем не надано. Крім того, у висновку лікаря рекомендовано санаторне-курортне лікування, а відповідно копії наданої позивачем путівка до відпочинкового комплексу, що не відноситься до санаторно-курортного закладу. Позивачем не надано доказів про оплату вартості путівки. Вказує, що факт надання стоматологічних послуг з фотополімерної реставрації [PERSON] не доведено. Щеплення [PERSON] проведено вакциною, яка придбана за бажанням матері, у зв`язку з відмовою від проведення щеплень державною вакциною. Протипоказань для проведення щеплень державною вакциною на момент огляду не було. Тобто в придбанні позивачем препаратів для проведення щеплення не було необхідності, а викликано лише її бажанням. Також вказує, що між відповідачем та [PERSON] , [INFO] укладений шлюб. Мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує допомогу при народженні дитини у розмірі 860, 00 грн. Відповідач працює на ПАТ «Центральний Гірничо-збагачувальний комбінат». Середня заробітна плата з відрахуванням податків та аліментів складає 10 450,78 грн. Сукупний дохід сім`ї відповідача з трьох осіб складає 11 310,78 грн. Тоді як позивач працює на АТ « Південний гірничо- збагачувальний комбінат», має щомісячний дохід у вигляді заробітної плати. Є внутрішньо переміщеною особою та відповідно отримує державну допомогу в розмірі 2 000,00 грн на себе і 3 000,00 грн на кожну дитину. А також за рішенням суду з відповідача на користь позивача перераховуються аліменти в середньому розмірі 5 226, 87 грн. У зв`язку з не доведенням позивачем додаткових витрат, необхідність яких була викликана особливими обставинами просить суд частково задовольнити позов. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Ухвалою суду від 27 грудня 2023 року відкрито провадження у справі. Дослідив матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 30 жовтня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, який 12 квітня 2021 року було розірвано. [INFO] народився [PERSON] та [INFO] народилась [PERSON] , батьками яких є сторони. [PERSON] 06 червня 2022 року взята на облік внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою. [PERSON] проводились три щеплення, вартість вакцини склала 757,90 грн, 687,42 грн, 730,00 грн, що підтверджується карткою профілактичних щеплень та квитанціями. Відповідно до квитанцій від 23 серпня 2023 року на ім`я [PERSON] замовлено окуляри. Відповідно до квитанції від 17 серпня 2022 року та Акту виконаних робіт [PERSON] сплачено 6 100,00 грн та 1 200, 00 грн за стоматологічні послуги з фотополімерної реставрації, пацієнтом зазначена [PERSON] . Позивач працює в АТ «ПівдГЗК» машиністом крана з 23 січня 2019 року по теперішній час. З 11 червня 2021 року відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] отримує допомогу при народження дитини [PERSON] , 2021 року народження у розмірі 860,00 грн щомісячно. Як видно з договору про надання освітніх послуг, характеристики [PERSON] навчається у музичній школі №6 Криворізької міської ради та плата за навчання за період з 17 січня 2023 року по 07 вересня 2023 року складає 1 500,00 грн, що підтверджується відповідними квитанціями. [PERSON] є вихованцем відділення плавання КПНЗ «ДЮСШ №2», що підтверджується довідкою від 29 вересня 2023 року. Відповідно до видаткових накладних від 24 червня 2023 року та 11 липня 2023 року та квитанції від 13 липня 2023 року позивачем придбано дошку для плавання, сумку спортивну та окуляри для плавання. Відповідно до платіжної інструкції та квитанції 04 березня 2023 рокупозивачем придбано планшет у мережі магазинів «Comfy» вартістю 5 998,00 грн. [PERSON] та [PERSON] мають захворювання, що підтверджується медичною документацією. Як видно із копії путівок ТзОВ відпочинковий комплекс «ВЕРХОВИНА», останні видані на ім`я [PERSON] в період з 16 жовтня 2023 року по29 жовтня 2023 року, ціна- 9 600,00 грн, на ім`я [PERSON] в період з 16 жовтня 2023 року по29 жовтня 2023 року, ціна- 7 000,00 грн. Відповідно до білетів, вартість проїду склала: потяг - 1 375,53 грн, автобус - 860,00 грн. Відповідно до довідки та характеристики [PERSON] навчається у КГ №98 КМР за дистанційною формою навчання. Відповідач працює у ПРАТ «ЦГЗК» та його загальний дохід в період з січня 2023 року по грудень 2023 року складає 233 701,65 грн, сума стягнутих аліментів - 31 361,22 грн. Відповідно до відповіді ФОП [PERSON] від 15 січня 2024 року [PERSON] проведено три щеплення, вакцина для яких придбана матір`ю за бажанням, від проведення щеплень державною вакциною вона відмовилась. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які врегульовані Сімейним Кодексом України. На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно з ч.1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У постанові від 04 грудня 2019 року у справі №320/383/19 КЦС ВС зробив висновок, що додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у виді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у виді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з хворобою дитини. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України у справі №6-1489цс17 вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати. Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 16 жовтня 2019 року у справі №219/1766/18, такі особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті (постанова від 16 жовтня 2019 року). Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018року у справі №761/6933/17, постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №766/22653/17. Відповідно до частини 2 статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разова, періодично або постійно. У пункті 18 постанови Пленуму Верховного суду України від 15травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до статті 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами, якими є розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо, на що потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Отже, додаткові витрати на дитину присуджуються за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю розвитку певних здібностей у дитини, талантів, чи необхідністю лікування, реабілітації у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини аліментів, які стягуються на утримання дитини, тобто на звичні для неї потреби - харчування, одяг, розваги, тощо. Наявність і потребу в додаткових витратах має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. При цьому, розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Так, позивачем доведено понесення додаткових витрат у зв`язку потребою дітей на оздоровлення та відпочинок, розвиток та лікування. Проте, заявлені позивачем вимоги щодо стягнення додаткових витрат на оплату вакцини для здійснення щеплення сину [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки позивач могла скористатися безоплатним отриманням у закладах охорони здоров`я цієї вакцини, гарантованої державою, однак на свій розсуд обрала придбання вакцини за власні кошти. Тому в цій частині заперечення відповідача суд приймає до уваги. Проте твердження відповідача про те, що позивачем не підтверджено отримання дочкою [PERSON] стоматологічних послуг стпростовуються наданим позивачем Актом виконаних робіт від 13 вересня 2023 року, де пацієнтом зазначена саме [PERSON] . Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Враховуючи викладене, вимоги розумності та справедливості, часткове визнання відповідачем позову в сумі 2 300,00 грн, те, додаткові витрати повинні нести обоє батьків, матеріальне становище сторін, стан здоров`я дітей, з метою забезпечення потреб та інтересів дітей, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню у сумі 17 704,61 грн. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову, а вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 956,12 грн.

Outcome: partial