Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-14 00:00:00

05.03.2024 до суду найшла вищезазначена заява, якою представник позивача [PERSON] у справі за його позовом до АТ «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, просить прийняти докази, що підтверджують понесені позивачем витрати за надану йому правничу допомогу на суму 10 000,00 грн. та стягнути вказану суму витрат з відповідача. Суду надано докази направлення заяви з додатками відповідачу та третім особам. Перевіривши та оцінивши надані позивачем з цією заявою і наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. На момент надходження заяви справу № 213/78/24 судом розглянуто. Рішенням від 05.03.2024 задоволено позовні вимоги [PERSON] до АТ «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Р.І., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Оскільки, в позові було зазначено про очікувану вартість судових витрат і вказано що докази їх понесення позивачем будуть надані у встановлені ч.8 ст.141 ЦПК України строки, але на момент розгляду справи такі докази були відсутні, тому питання про розподіл витрат на правничу допомогу судом не було вирішено. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Оскільки справа розглядалася в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін, то і заява про ухвалення додаткового рішення розглядається без виклику сторін. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст.134 ЦПК України разом з позовною заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Нормою ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послу і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Як роз`яснено в п.47 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16.11.2000 № 13-рп/2000; Рішення від 30.09.2009 № 23-рп/2009; Рішення від 11.07.2013 № 6-рп/2013). Згідно з матеріалами справи, позивачем 25.10.2023 укладено Договір № 12/1 про надання адвокатських послуг з адвокатом Мартинюк М.Р., підписано Додаток № 1 до договору, відповідно до якого Клієнт оплачує Адвокату гонорар у сумі 10000 грн. за надання правової допомоги згідно п.1.1 Договору. Оплата вказаної суми підтверджена копією платіжної інструкції № @2PL125501 від 21.12.2023 року, в якій призначенням платежу вказано: оплата за надання правової допомоги [PERSON] , договір № 12/1, тобто позивачем підтверджено сплату адвокату коштів в сумі 10000,00 грн. за надання правничої допомоги. Згідно зі ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено, то понесені ним витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача. Заява позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу і докази понесення таких витрат подані до суду в установлені нормами ЦПК України строки, попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат і заяву стосовно їх розміру, позивач подав з позовною заявою, відповідач заперечень щодо стягнення витрат у вказаному позивачем розмірі не надіслав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе заяву представника позивача задовольнити.

Outcome: approved