Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебувала на розгляді цивільна справа № 705/1156/20 за позовом [PERSON] , [PERSON] до ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «ХАЛАХУР І КО» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості з орендної плати. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 січня 2024 року позовну заяву задоволено, без вирішення питання розподілу судових витрат, а саме в частині відшкодування сплаченого позивачами судового збору та витрат на правничу допомогу. 16.01.2024 представник позивачів [PERSON] та [PERSON] адвокат Сандугей І.В. звернувся до суду із письмовою заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «ХАЛАХУР І КО» на користь [PERSON] витрат на правничу допомогу адвоката у сумі 8 000,00 гривень. Заяву обґрунтовує тим, що позивачем понесено витрати на оплату правової допомоги адвоката Сандугея І.В., який представляв інтереси позивачів в суді. Відповідно до договору про надання правової допомоги № 21/09/22 від 21.09.2022 (пункт 4.2) за надання правової допомоги, відповідно до даного договору, клієнт сплачує адвокату гонорар відповідно до додатку до договору. В додатку 1 до договору передбачено погодинну ставку за годину роботи адвоката - 1500 грн, а також 4000 грн за поїздку в судове засідання. Оплата здійснюється протягом 15 днів з дати підписання акту прийому-передачі. 15.01.2024 між [PERSON] та адвокатом Сандугей І.В. було підписано акт прийому-передачі наданих послуг з правової допомоги, відповідно до якого загальний розмір гонорару становить 25 000,00 гривень. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Сума гонорару більша, ніж було вказано в попередньому розрахунку, що викликано додатковими судовими засіданнями. Зауважує, що двічі судові засідання відкладалися саме з вини відповідача, який ухилявся від отримання судових повісток, не з`являвся до суду, що ставало підставою для відкладення засідань, в тому числі засідання 18.09.2023 та 06.12.2023. 23.02.2024 до суду надійшла уточнена заява представника позивачів [PERSON] та [PERSON] адвоката Сандугея І.В. про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить стягнути з ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «ХАЛАХУР І КО» на користь позивачів витрати на сплату судового збору та стягнути на користь [PERSON] понесені витрати на правову допомогу адвоката в сумі 25 000,00 гривень. У судове засідання сторони не з`явились, причини неявки невідомі, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Перевіривши матеріали справи № 705/1156/20 та доводи заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, суд доходить таких висновків. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебувала цивільна справа № 705/1156/20 за позовом [PERSON] , [PERSON] до ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «ХАЛАХУР І КО» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості з орендної плати. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 січня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «ХАЛАХУР І КО» на користь [PERSON] заборгованість з орендної плати за землю у сумі 41 612 (сорок одна тисяча шістсот дванадцять) гривень 70 копійок; стягнуто з ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «ХАЛАХУР І КО» на користь [PERSON] заборгованість з орендної плати за землю у сумі 25 102 ( двадцять п`ять тисяч сто дві) гривні 62 копійки. 16.01.2024 представник позивачів направив до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, яка отримана судом 16.01.2024 за вх. № 1199, про стягнення судових витрат та надав докази на підтвердження понесених витрат за надання професійної правничої допомоги. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією № 0.0.1654797208.1 від 19.03.2020 позивачем [PERSON] при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2522,40 гривень. Враховуючи, що судом при ухваленні 12 січня 2024 року рішення у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «ХАЛАХУР І КО» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості з орендної плати не було вирішено питання про розподіл судових витрат, що включають у тому числі судовий збір, а позовні вимоги задоволені у повному обсязі, відтак з ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «ХАЛАХУР І КО» на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у сумі 2522,40 гривень. Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої ). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.12.2020 у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19). Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 753/15687/15-ц, від 26.08.2018 у справі № 753/15683/15, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 910/3929/18 та інших. Отже, з аналізу наведених норм законодавства встановлено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З матеріалів справи вбачається, що позивачам [PERSON] та [PERSON] надавалась правнича допомога адвокатом Сандугеєм Ігором Вікторовичем, який здійснює свою діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 000313 від 16.03.2018, виданого Радою адвокатів Чернігівської області, та останній представляв інтереси позивача [PERSON] за: Договором про надання правової допомоги від 21.09.2022; позивача [PERSON] за: Договором про надання правової допомоги від 20.06.2023. На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвокатом Сандугеєм І.В. до заяви про ухвалення додаткового рішення додано копію Договору № 21/09/22 про надання правової допомоги [PERSON] та акт прийому-передачі наданих послуг з правової допомоги від 15.01.2024, який складений адвокатом Сандугеєм І.В. та [PERSON] , відповідно до якого загальний розмір гонорару відповідно до Договору становить 25 000,00 гривень. З урахування вищевикладеного, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved