Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини на момент повноліття дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 17.01.2007 року, стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] на її користь у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення донькою повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, почитанаючи з 11.12.2006 року. З 01.03.2020 року по 22.09.2023 року відповідач [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на тримання доньки [PERSON] в розмірі 136038,01 грн. Заборгованість нарахована згідно даних Головного управління статистики у Дніпропетровській області щодо середньої заробітної плати у м. Кривому Розі, а також відповідно до вимог п.3 3, ст. 195 Сімейного Кодексу України, п. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджується довідкою - розрахунком АСВП №30556350 від 04.10.2023 за №76/1.1. Позивач [PERSON] намагалася вирішити з відповідачем питання сплати заборгованості в добровільному порядку, але він ухиляється від сплати боргу. У зв`язку з тим, що відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.03.2020 по 22.09.2023, позивач вимушена звернутись до суду з позовом по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини на момент повноліття дитини. Ухвалою суду від 18 січня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні вимоги наполягала з підстав, викладених в позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, відзиву не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи і інші докази, вважає, що позов в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 9 - копія свідоцтва про народження). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2007 року, стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення нею повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.12.2006 року (а.с. 10 - копія рішення суду). Відповідно до довідки-розрахунку наданої Довгинцівським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розу Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом на 22.09.2023 (на момент повноліття дитини) становить 136038,01 грн. (а.с.11 - довідка-розрахунок). Згідно ч.2, ч.3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначено ст.ст. 194-197 СК України та ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон). За змістом зазначених норм законодавства розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем. У разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернуто на майно боржника. При цьому звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи-підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії, та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби, за власною ініціативою; і інших передбачених законом випадках. Пунктом 12 розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5 встановлено, що виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості має бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України. Стягнення аліментів за виконавчими листами за минулий час провадиться в межах трирічного строку, що передував пред`явленню виконавчого листа до виконання (п. 15 Інструкції). Відповідно до ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Таким чином діючим законодавством передбачено стягнення заборгованості із сплати аліментів не шляхом ухвалення судового рішення, а в межах виконавчого провадження. Спір щодо розміру заборгованості по сплаті аліментів (а не про стягнення заборгованості) вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом ( ч .2-3, ч. 4 ,9 ст. 74 Закону). Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права та свободи (ст. 383 ЦПК України). Виходячи зі змісту вищенаведених законодавчих норм, спір щодо розміру заборгованості за аліментами виникає між стороною виконавчого провадження (стягувачем та/чи боржником) і державним виконавцем, до компетенції якого законодавець відніс обчислення розміру заборгованості за аліментами. Стягнення заборгованості за аліментами за рішенням суду сімейне законодавство (ч. 3 ст. 194 СК України) передбачає лише у випадку відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника (ст. 187 СК України). У даному випадку стягнення аліментів на утримання дитини з одного з подружжя відбувалося за рішенням суду. Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються за рішенням суду, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів. Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та Закону України «Про виконавче провадження» у контексті обставин даної справи, сам факт наявності у відповідача заборгованості по аліментам за період з 01.03.2020 року по 22.09.2023 рік згідно розрахунку державного виконавця від 04.10.2023 р. розмір якої на час ухвалення цього рішення не оспорений ні стягувачем, ні боржником у порядку, встановленому законом (ст. ст. 383-384 ЦПК України), не може бути прийнятий судом в якості підстав для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку за окремим рішенням суду. Адже права стягувача аліментів є захищеними в силу закону, оскільки виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні у Державній виконавчій службі і обчислена державним виконавцем заборгованість підлягає стягненню у рамках виконавчого провадження про стягнення аліментів, по сплаті яких і виникла ця заборгованість. За таких обставин у суду немає підстав вважати порушеним право позивачки на отримання заборгованості по аліментам у порядку, визначеному ст. ст.194-195 СК України, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», а тому в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити в поному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed