Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшов позов ПрАТ «Страхова група «Тас», за результатом розгляду якого представник позивача просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь 38 475,00 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу та судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору. В обґрунтування позову вказує, що 15.03.2020 року приблизно о 14 годині 50 хвилин в м. Києві по вул Пирогівській шлях, 3 за участю забезпеченого ТЗ Mitsubishi Lancer, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та ТЗ Mercedes-Benz Actros, д.н. [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.05.2020 року (справа №752/7544/20) відповідача визнано винним у вчиненні зазначеного ДТП. У результаті зазначеної ДТП було пошкоджено ТЗ Mercedes-Benz Actros, д.н. [NUMBER] , що підтверджується вказаною постановою. Враховуючи наявність Полісу, власник пошкодженого ТЗ Mercedes-Benz Actros, д.н. [NUMBER] , звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» з повідомленням про ДТП. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Mercedes-Benz Actros, д.н. [NUMBER] , було проведено огляд, про що складено протокол огляду ТЗ (дефектну відомість) та ремонту, відповідно до якого вартість ремонту Mercedes-Benz Actros, д.н. [NUMBER] , складає 43 475,92 грн. Внаслідок цього позивачем на підставі зібраних документів та заяви власника про страхове відшкодування складено Страховий акт № 09886/51/920 від 07.05.2020 року на суму 38 475,00 грн. та здійснено виплату в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №97652 від 12.05.2020 року. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.05.2020 року (справа №752/7544/20) встановлено, що відповідач залишив місце ДТП, а тому відповідач зобов`язаний на підставі положень пп. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон України № 1961-IV) відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу в розмірі 38475,00 грн. Ухвалою судді від 08.08.2023 року за вказаною позовною заявою відкрито провадження та вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. З матеріалів позову вбачається, що адресою відповідача визначена адреса [ADDRESS]. Разом з тим, за відомостями ІТС «Реєстр територіальної громади м. Києва», [PERSON] , не знайдено. Вбачається, що відповідач не зареєстрований у підсистемі Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, та не має Електронного кабінету, тому направлення судової повістки про виклик до суду у спосіб визначений ст. 14 ЦПК України не можливе. Отже, повідомлення відповідача здійснювалось в порядку ч.ч. 11, 12 ст. 128 ЦПК України, а саме, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Порядок публікації оголошень на веб-порталі судової влади України визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Згідно матеріалів справи, іншої адреси відповідача не встановлено, аніж адреса: [ADDRESS] . Адреса місця реєстрації відповідача не підтверджена у процесуальний спосіб, а тому повідомлення відповідача про розгляд справи шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення та/або до електронного кабінету користувача ЄСІТС неможливе, тому судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. ПрАТ «СГ «ТАС» було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів AO 5490359. Забезпеченим ТЗ за Полісом є Mitsubishi Lancer, д.н. [NUMBER] . Відповідно до копії постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 18.05.2020 по справі № 752/7544/20 [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зазначеною постановою встановлено, що 15.03.2020 року приблизно 14 год. 50 хв. в м. Києві по вул. Пирогівський шлях 3, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Міцубіші», реєстраційний номер [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, при виникненні небезпеки для руху не вжив заходів для зменшення швидкості руху для безпечного об`їзду перешкоди, а в разі необхідності аж до повної зупинки ТЗ, у результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Мерседес», реєстраційний номер [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Після чого покинув місце ДТП. Тобто вчинив дії, якими порушив вимоги п.п. 2.10а), 12.1, 12.3 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. ПрАТ «СГ«ТАС» отримало повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталась 15.03.2020 року приблизно 14 год. 50 хв. в м. Києві по вул. Пирогівський шлях 3, за участю автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та ТЗ Mercedes-Benz Actros, д.н. [NUMBER] . Позивачем складено Страховий акт № 09886/51/920 від 07.05.2020 року на суму 38 475,00 грн. та здійснено виплату в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 97652 від 12.05.2020 року. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до пп. в) п. 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Судом встановлено, що позивач у повному обсязі виплатив потерпілій страхове відшкодування в сумі 38 475,00 грн. за пошкодження автомобіля, який постраждав у дорожньо-транспортній пригоді, що сталась за участю та з вини відповідача, який після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач обґрунтовано вимагає відшкодування відповідачем в страхового відшкодування в межах фактичних затрат в сумі 38 475,00 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, що має наслідком їх задоволення в повному обсязі. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 684,00 грн. Однак, як вбачається з відповіді Подільського районного суду м. Києва від 03.01.2024 року, квитанція про сплату судового збору в розмірі 2 684,00 грн. відсутня та зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України не здійснювалося, відповідно до матеріалів справи, які надійшли через систему «Електронний суд» до Подільського районного суду м. Києва. Отже, враховуючи те, що позивач при зверненні до суду не сплатив суму судового збору в розмірі 2 684,00 грн., однак дана цивільна справа розглянута по суті та судом вирішено задовольнити вимоги позивача, тому підлягає до стягнення з відповідача на користь держави сума судового збору в розмірі 2 684,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved