Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг централізованого опалення посилаючись на те, що він надає послуги з централізованого опалення місць загального користування будинком, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . У квартирі [ADDRESS] цього будинку зареєстровані та проживають відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яким відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для проведення розрахунків. Відповідачі тривалий час не платять за послуги з централізованого опалення місць загального користування будинком,\~на їхні попередження про необхідність розрахуватись не реагують. У зв`язку з несплатою за надані послуги у відповідачів утворилась заборгованість за період з 01.11.2021 по 31.05.2023 р. у сумі 2010,92 грн. У зв`язку з цим просив стягнути з відповідача вказану заборгованість, заборгованість за абонентське обслуговуванні за період з 01.11.2021 по 31.05.2023 р. в сумі 410,78 грн. та судові витрати в сумі 2684 грн. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13 вересня 2023 року позов МКП «Чернівцітеплокомуненерго» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості був задоволений, але ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18 грудня 2023 року вказане заочне рішення за наслідками його перегляду було скасоване і справу призначено до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи. Представником відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] адвокатом Павалюк Г.В. було подано до суду відзив, в якому зазначено, що квартира [ADDRESS] відключена\~від центрального\~опалення та\~постачання гарячої\~води ще\~з 24\~листопада 2006\~року.У квартирі демонтовано прилади опалення по всій квартирі, стояки центральної системи опалення, що проходять транзитом у квартирі, є заізольованими, а стояк гарячого водопостачання - опломбований. З огляду на вказане, з 24.11.2006 р. у належній відповідачам квартирі припинено постачання теплової енергії, як центрального опалення, так і постачання гарячої води. Квартира Відповідачів відключена від центрального опалення та постачання гарячої води 17 років, а Відповідачі не вчиняли жодних дій направлених на укладення з Позивачем договору, тому відсутні підстави вважати, що між позивачем та відповідачами укладений вказаний Договір. Передумовою для покладення на споживача витрат є наявність циркуляції. Зазначає, що у багатоквартирному будинку [ADDRESS] місця загального користування не опалюються. Таку послугу, як постачання теплової енергії для опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будинку, МКП «Чернівцітеплокомуненерго» фізично не може надавати Відповідачам, як споживачам, по причині відсутності в МЗК стояків, відсутності відгалужень від цих стояків (точки передачі послуги з опалення МЗК від виробника - споживачам), а також відсутності, приєднаних до цих відгалужень опалювальних приладів (радіаторів), які б могли опалювати МЗК та допоміжні приміщення. Державних стандартів для «термоізольованих розподільчих трубопроводів» які використовуються як «опалювальні прилади», не існує, адже згідно державних стандартів трубопроводи належать до окремих категорій «труби» та «магістральні трубопроводи». Функціональним призначенням термоізольованих розподільчих трубопроводів системи опалення будинку, прокладених в підвалі або на горищі є транспортування теплової енергії (вода, пар) в опалювальні прилади споживача. MKП «Чернівцітеплокомуненерго» не має технічних можливостей постачати теплову енергію в МЗК і тому не може їх опалювати. З огляду на вказане, позивач ніколи не надавав відповідачам комунальну послугу з централізованого опалення місць загального користування та допоміжних приміщень. Крім того, вказала, що позивач не навів правомірного обґрунтування нарахованого розміру абонентської плати, вихідних даних, котрі він використовував під час обчислення розміру абонентської плати, та обмежився лише констатуванням факту, що заявлений до стягнення розмір абонентської плати є меншим ніж максимально дозволений розмір, встановлений КМУ, та не залежить від кількості осіб, що проживають у квартирі та розміру спожитих послуг, що у свою чергу не може визнаватися належним та достатнім обґрунтуванням правомірності заявленої вимоги. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з письмовою заявою в якій позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив, просить справу розглянути в її відсутність. Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] адвокат Павалюк Г.В. в останнє судове засідання не з`явилась, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та відзив відповідача на позов та об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані та проживають в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виданою Відділом ведення реєстру територіальної громади ЧМР (а.с.9). Вказана квартира [ADDRESS] відключена від центрального опалення та постачання гарячої води з 24 листопада 2006 року, що підтверджується відповідним актом, складеним за участю повноважного представника МКП «Чернівцітеплокомуненерго» (а.с. 46). Відповідно до змісту даного акту, у квартирі демонтовано прилади опалення по всій квартирі, стояки центральної системи опалення, що проходять транзитом у квартирі, є заізольованими, а стояк гарячого водопостачання - опломбований. Із змісту Довідки МКП «Чернівцітеплокомуненерго» від 28.11.2006 р. №890, вбачається, що Позивач повідомив [PERSON] про те, що у зв?язку з від?єднанням від системи центрального опалення та влаштування автономного опалення у квартирі, нарахування з 23.11.2006 р. виконуватись не будуть (а.с. 47). Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315, якою встановлено порядок визначення обсягів спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування. Згідно з статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Положеннями частини першої статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VIII також передбачено, що договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Як вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2021 року набрав чинності укладений між міським комунальним підприємством «Чернівцітеплокомуненерго» та відповідачами типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, в порядку, визначеному ч. 5 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII, текст якого оприлюднений на офіційному веб-сайті позивача та на офіційному веб-сайті Чернівецької міської ради та типова форма якого затверджена постановами Кабінету Міністрів України №830 від 21 серпня 2019 року та № 1182 від 11 грудня 2019 року (а.с. 12-13). Відповідно до абз. 1,2 ч. 5 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" y разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Водночас, розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Отже, законодавством факт укладення вказаного договору пов`язується зі спливом 30-денного строку з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги, якщо протягом цього строку співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. У матеріалах справи відсутні докази того, що співвласники багатоквартирного будинку, в якому розташоване житлове приміщення відповідачів, приймали рішення про вибір моделі договірних відносин або уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що між сторонами договірні відносини врегульовані саме типовим індивідуальним договором від 01 жовтня 2021 року, копія якого додана позивачем по справі, що є публічним договором приєднання (а.с. 12-13). Статтею 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» №2119-VIII від 22.06.2017 передбачено, що витрати оператора (їх складових частин) відшкодовується споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги плати за абонентське обслуговування за умови укладення індивідуальних договорів та з урахуванням особливостей, визначених цим Законом і Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно з статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Таким чином, споживач, за умови отримання ним відповідних послуг, несе обов`язок щодо оплати отриманої теплової енергії. Відповідно до положень ч. 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правила №630), централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Опалювальна площа (об`єм) будинку - загальна площа (об`єм) приміщень будинку, в тому числі у разі опалення площа (об`єм) сходових кліток, ліфтових та інших шахт. Пунктом 18 Правил № 630 визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Матеріали справи містять рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №813/24 від 20.10.2021 року Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 23.06.2021 року №450/13 Про доповнення до Інвестиційної програми МКП Чернівцітеплокомуненерго на 2020-2021 року та встановлення МКП Чернівцітеплокомуненерго тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послугу з постачання теплової енергії (а.с.136-140). Пунктом 2. даного рішення встановлено МКП Чернівцітеплокомуненерго протягом опалювального періоду 2021-2022 р. до кінцевих споживачів комунальних послуг категорії населення тарифи на послуги з постачання теплової енергії та тарифи на теплову енергію на рівні 1204,62 грн./Гкал (з ПДВ). Постачання теплової енергії житловим будинкам в період 2021-2023 рр., в тому числі будинку [ADDRESS] здійснювалось на підставі: розпорядження Чернівецького міського голови від 21.10.2020 року №379-р, згідно з яким опалювальний сезон 2020-2021 рр. в м. Чернівцях розпочато з 22.10.2020 року (а.с. 142) та з 14.04.2021 року - закінчено (а.с. 141). Опалювальний сезон 2021-2022 рр. в м. Чернівцях розпочато Розпорядженням Чернівецького міського голови від 07.10.2021 року №477-р будівлях житлового та нежитлового фонду з 18.10.2021 року (а.с. 143) та з 08.04.2022 року в будівлях житлового та нежитлового фонду - завершено, відповідно до Розпорядження Чернівецького міського голови від 07.04.2022 року №189/10 (а.с. 144). Рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №654/34 від 04.11.2022 року вирішено розпочати опалювальний сезон 2022-2023 рр. на території Чернівецької територіальної громали з 07.11.2022 року (а.с. 145) та закінчено - з 11.04.2023 року, відповідно до рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №226/8 від 11.04.2023 року (а.с.146). Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною. Згідно з пунктом 28 Правил № 630 споживачі, які відмовились від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, оплачують послуги з централізованого опалення МЗК будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Пунктом 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019 визначено, що розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. Умовно-постійна частини тарифу для приміщень, вбудованих в житлові будинки/нежитлові будівлі розраховується згідно з даними теплового навантаження будівлі, пропорційно опалюваній площі приміщення споживача. Відповідно до п.14 Правил № 830 відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Відповідно до пункту 24 цих Правил визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, - за розрахунковим або середнім обсягом споживання) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі ведення обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в порядку, визначеному статтею 10 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання. Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води. Якщо проектом на будівлю/будинок було передбачено встановлення приладів опалення у місцях загального користування та допоміжних приміщеннях, але вони були демонтовані, то для забезпечення нормативної температури у цих приміщеннях такі прилади опалення повинні бути відновлені виконавцем послуг з управління багатоквартирним будинком. У підпункті 13 пункту 45 Правил надання послуги з постачання теплової енергії зазначено, що у разі відключення приміщення індивідуального споживача від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку він зобов`язаний відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції). Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку і житлових, і нежитлових приміщень. Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення. Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку. Відсутність окремих елементів системи опалення в приміщенні не свідчить про те, що теплова енергія не споживається. Тому твердження представника відповідачів про те, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» не має технічних можливостей постачати теплову енергію в МЗК і тому не може їх опалювати (наприклад: опалювати сходову клітку) судом до уваги не беруться. Пунктом 5 типового індивідуального договору також передбачено, що обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення (а.с. 12-13). Тому твердження представника відповідачів, зазначені у відзиві на позовну заяву про те, що витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення покладаються виключно на споживачів, квартири яких підключені до ЦСО, а на власників квартир, які мають індивідуальне опалення законодавець не покладає обов`язок оплачувати дані витрати, не є вірними та суперечать положенням Типового індивідуального договору. У п. 32 Типового договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. За умовами п. 34 Типового договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Згідно з п. п. 3 п. 41 Типового договору споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором. Постановою Верховного суду від 22 грудня 2020 року по справі №311/3489/18 визначено, що споживач, який відключений від системи централізованого опалення, зобов`язаний брати участь у загальних витратах на опалення, зокрема, місць загального користування. Така позиція Верховного суду ґрунтується на тому, що спільним майном у багатоквартирному будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. З 25 січня 2019 року почала діяти Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315, якою встановлено порядок визначення та розподілу між споживачами обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень. Відповідно до вказаної Методики загальний обсяг спожитої теплової енергії, визначений за допомогою вузла комерційного обліку теплової енергії, складається з наступних основних складових: - обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача; - обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування (МЗК) та допоміжних приміщень будинку; - обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення обсягу теплової енергії, який надходить від ділянки транзитного трубопроводу. Визначення обсягу теплової енергії, витраченої на опалення МЗК та допоміжних приміщень (QМЗК), здійснюється відповідно до розділу III цієї Методики. Розподіл цього обсягу здійснюється серед споживачів за категоріями приміщень згідно з додатком 1 до цієї Методики пропорційно до їх загальних/опалюваних площ/об`ємів. Відповідно до п.8 вказаної Методики у разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення (Qз.б.поп.проект), може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку (Qопбуд): для 1-5 поверхової будівлі/будинку - 25 %; для 6-10 поверхової будівлі/будинку - 20 %; для будівлі/будинку вище 10 поверхів - 15 %; для будівель/будинків комбінованої поверховості - відсоток, визначений як середнє арифметичне значення вищевказаних відсотків в залежності від поверховості частин будівлі/будинку. В опалювальному сезоні 2021-2022 рр., до внесення змін в Методику розподілу згідно з п.2 розділу V, як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку - 8%. З помісячного розрахунку для квартири [ADDRESS] , судом встановлено, що площа будинку становить 3309,7 кв.м., площа квартир з ЦО - 2898,4 кв.м, площа квартир з автономним опаленням - 411,3 кв.м., площа квартири №41 -78 кв.м., поверховість будинку - 9 поверхів (а.с. 147-148). З чого слідує, з урахуванням поверховості будинку (9 поверхів), застосування коефіцієнту 8% в період з листопада 2021 року по квітень 2022 року та застосування коефіцієнту 20% в період з листопада 2022 року по квітень 2023 року, що відображено у помісячному розрахунку, є таким, що відповідає методології обрахунку обсягу теплової енергії витраченої на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку. У помісячному розрахунку позивачем також надано інформацію щодо складових сум нарахувань за послугу з постачання теплової енергії з листопада 2021 року по квітень 2022 року, з листопада 2022 року по квітень 2023 року по квартирі [ADDRESS] та інформацію щодо розподілу тепла (Гкал) між квартирами будинку [ADDRESS] та місцями загального користування, що в грошовому еквіваленті становить (обсяг витрачений на ЗБП * тариф 1204,62 грн.): листопад 2021 р. - 83,73 грн., грудень 2021 р. - 131,86 грн., січень 2022 р. - 169,05 грн, лютий 2022 р. - 138,70 грн., березень 2022 р. - 116,51 грн., квітень 2022 р. - 16,29 грн., листопад 2022 р. - 172,17 грн., грудень 2022 р. - 338,73 грн., січень 2023 р. - 223,25 грн., лютий 2023 р. - 345,71 грн., березень 2023 р. - 189, 90 грн., квітень 2023 р.- 85,01 грн. Згідно із п.12 розд. ІV Методики №315 обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень. Як передбачено шостим розділом «Посібника та доповнення до Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» КТМ 204 Україна 244-94, затвердженим Наказом Держбуду України від 30 лютого 2001 року №82, втрати теплової енергії на ділянці мережі від межі розподілу до місця установки опалювальних приладів відноситься до втрат абонента (споживача). Тому співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі. МКП «Чернівцітеплокомуненерго» здійснює нарахування за послуги з теплопостачання місць загальногокористування та забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та не здійснює додаткових нарахувань, а виставляє нарахування за ту частку теплової енергії, яка надійшла до будівлі (врахована вузлом комерційного обліку) та в середині була витрачена на опалення місць загального користування та забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення. Обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньо будинкової системи опалення приймається, як частка від загального обсягу теплової енергії, спожитої на опалення будівлі при подачі теплоносія в опалювальні приміщення від центрального теплового пункту теплорегулюючої/когенераційної установки. Законодавство не передбачає залежності від наявності приладів опалення у місцях загального користування для здійснення розподілу теплової енергії на такі місця. Нормативно-правовими актами, що регулюють спірні правовідносини не передбачено звільнення споживачів від обов`язку з оплати теплової енергії, витраченої наопаленнямісцьзагальногокористування, у разі відсутності окремих опалювальних приладів, оскільки система опалення(теплопостачання) складається не лише з приладівопалення, а й трубопроводів та арматури. Відтак, відсутність приладів опалення в окремому під`їзді багатоквартирного будинку не підтверджує відсутність системи опалення у місцях загального користування всього будинку. Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» №417-VIII від 14.05.2015 року, визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку та регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного обладнання) житлового будинку і є його невід`ємною частиною. Таким чином, всі співвласники будинку (власники квартир), в тому числі і власники квартир з індивідуальним опаленням, повинні брати участь у загальних витратах на опалення будинку пропорційно займаній площі житла. Судом перевірено та встановлено, що відповідачам нарахування за надану комунальну послугу проводилось відповідно до тарифів на теплову енергію, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, що підтверджується дослідженим помісячним розрахунком. Крім того, твердження представника відповідачів щодо відсутності даних про обладнання місць загального користування засобами обліку теплової енергії не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, які надані суду МКП Чернівцітеплокомуненерго на адвокатський запит представника відповідачів. Зокрема, відповідно до акту постановки приладу обліку теплової енергії на облік взято лічильник тепла за адресою: [ADDRESS] та встановлено прилади обліку згідно ТУ: 07.09.2020 р. теплообчислювач Sensus PoluStat, зав.№ 00016864, б/н. З листопада 2020 року вузол обліку споживача взято на облік для виконання розрахунку за теплову енергію та опломбовано з відтиском АВ (а.с. 151). Комерційний прилад обліку теплової енергії встановлено НВП ЕВРІКА, згідно з технічними умовами №184 від 01.01.2017 року (а.с. 153). Згідно з актом зняття показників теплової енергії від 23.11.2021 року було знято показники приладу обліку типу Sensus PoluStat за адресою: [ADDRESS] , на момент перевірки показники приладу обліку склали Q - 01688,267, V - 14359,190, Н - 050691,00 (а.с. 152). Крім того, теплолічильник PoluStat зав.№ 00016864, витратомір DN - 40 б/н, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніку №1030-Т, чинного до 03 липня 2024 року, відповідає вимогам експлуатаційної документації (зв. а.с. 151). Матеріали справи також містять дані загальнобудинкового лічильника №10804626 за адресою: [ADDRESS] з 01.11.2021 по 16.01.2024 рр. (а.с. 170-213). Тому, внаслідок невиконання своїх обов`язків, передбачених переліченими вище нормами законодавства, відповідачі заборгували позивачу за надані послуги за опалення місць загального користування будинком за період 01.11.2021 року по 31.05.2023 року в сумі 2010,92 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.10). Відповідачами контррозрахунок суми заборгованості заявленої позивачем до стягнення суду не наданий, їх доводи про неправильність та неповноту його проведення жодним доказом не підтверджуються, а тому є голослівними і не можуть бути прийняті судом до уваги, в зв`язку з чим розрахунок заборгованості відповідачів, здійснений позивачем у відповідності до п.8 розділу 4 Методики, суд вважає належним та допустимим доказом, оскільки такий по суті фактично не оспорено. Крім того, твердження представника відповідачів про те, що вони не користуються наданими позивачем послугами централізованого опалення на загальнобудинкові потреби, у зв`язку із тим, що квартира відключена від централізованого опалення, через встановлення індивідуального опалення, не може слугувати підставою для звільнення їх від обов`язку по сплаті за даний вид послуг. Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. З урахуванням викладеного, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги з постачання теплової енергії станом на час ухвалення рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також, згідно п.6 ст.4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VIII споживачами, які отримують послуги теплопостачання, здійснюється плата за абонентське обслуговування. Плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю послуги для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних із здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами у багатоквартирному будинку, та у випадках, визначених Законом, також і витрати на обслуговування лічильників теплової енергії. Розмір плати за абонентське обслуговування затверджується внутрішнім наказом по підприємству та визначається виконавцем комунальних послуг за їх фактичними витратами у розрахунку на 1 абонента/міс. Плата за абонентське обслуговування не є комунальною послугою, тому не затверджується органом місцевого самоврядування. Відповідно до наказу підприємства N?156 від 30.09.2021р. плата за абонентське обслуговування, яке надає міське комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго» 01.11.2021 року складала: - 11,36 гривень на місяць (з ПДВ) без урахування витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії; - 21,62 гривень на місяць (з ПДВ) з урахуванням витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача) (а.с. 149). Починаючи з 01.08.2023 р. відповідно до наказу N?80 від 28.07.2023 «Про встановлення плати за абонентське обслуговування на послугу з постачання теплової енергії» плата за абонентське обслуговування, яке надає міське комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго» складає: - 15,91 гривень на місяць (з ПДВ) без урахування витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії; - 28,66 гривень на місяць (з ПДВ) з урахуванням витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача) (а.с. 150). Плата за абонентське обслуговування (по кожній комунальній послузі) має фіксований розмір у розрахунку на 1 абонента (споживача) в місяць та сплачується протягом року щомісячно. Розмір абонентської плати не залежить від кількісних показників спожитих комунальних послуг. Разом з цим, як встановлено судом, відповідачі не здійснювали плату за абонентське обслуговування, внаслідок чого у них утворилась відповідна заборгованість в сумі 410,78 грн. за період з 01.11.2021 року по 31.05.2023 року (а.с.11). Враховуючи вище викладене, позовні вимоги і в цій частині також є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім цього, згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідачів у рівних частинах необхідно стягнути судовий збір у розмірі 894,66 грн. з кожного, який був сплачений позивачем при поданні позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved