Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

Зміст позовних вимог У грудні 2023 року [PERSON] , через представника - адвоката Павловську Яну Вадимівну, звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що у подружжя немає спільних неповнолітніх дітей. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство не ведеться. Даний шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, у зв`язку з чим вона наполягає на його розірванні. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 13 грудня 2023 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 06 лютого 2024 року розгляд справи відкладено на 13 березня 2024 року. У судовому засіданні 13 березня 2024 року представник позивачки позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позові, уточнила, що з 2021 року сторони не проживають разом, просила розірвати шлюб та не надавати строк на примирення. 22 лютого 2024 року від відповідача на електронну пошту суду надійшла заява, підписана кваліфікованим електронним підписом, в якій відповідач просить суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Фактичні обставини справи, встановлені судом Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 995, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 07.10.2015. Сторони не мають спільних неповнолітніх дітей. Норми права та мотиви суду Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, примирення є неможливим. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved