Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника [PERSON] звернувся до Звенигородського районного суду Черкаської області з заявою про встановлення належності правовстановлюючого документу, а саме просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , місце народження: с. Стецівка, Звенигородського району, Черкаської області, яка померла [INFO] , свідоцтво про смерть видане Ватутінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №119, державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ЧР №010483 виданого 21.02.2002 року Стецівською сільською радою Звенигородського району Черкаської області на ім`я [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначає, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом та за законом після смерті своєї бабусі, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , протягом встановленого законодавством піврічного строку, заявник звернувся до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Побіянської Н.Б., з заявою про прийняття спадщини за заповітом. До складу спадщини, після смерті [PERSON] входить земельна ділянка для ведення товарно-сільськогсподарського виробництва, площею 2,0318 га., розташована в межах Ватутінської ОТГ (с. Стецівка Звенигородського району Черкаської області), кадастровий номер 7121287200:02:004:0698, яка за життя належала спадкодавиці відповідно до державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ЧР №010483 від 21.02.2002р. та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.04.2021р. №НВ-71 16184582021. Зі спливом піврічного строку встановленого на прийняття спадщини, враховуючи раніше подану заяву, заявник звернувся до нотаріуса з вимогою видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку кадастровий номер 7121287200:02:004:0698, але, всупереч очікуванням, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії аргументовану тим, що наданий в підтвердження права власності померлої [PERSON] державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ЧР №010483 від 21.02.2002р. та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.04.2021р. №НВ-7116184582021, містить дані про власника « [PERSON] » а не « [PERSON] », що унеможливлює ідентифікацію власника майна з особою спадкодавиці, відтак, відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджував би наявність такого спадкового майна як земельна ділянка для ведення товарно- сільськогосподарського виробництва, площею 2,0318 га., розташованої в межах Ватутінської ОТГ (с. Стецівка Звенигородського району Черкаської області), кадастровий номер 7121287200:02:004:0698. Таким чином виникла необхідність у зверненні до суду з відповідними вимогами про встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі - [PERSON] , а саме - державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ЧР №010483 від 21.02.2002 року та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.04.2021р. №НВ-71 16184582021. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 12.01.2024 заяву було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків. Заявник вчасно та в повному обсязі усунув недоліки, які були зазначені в ухвалі суду від 12.01.2024 року. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 19.02.2024 було відкрито провадження та призначено розгляд заяви. Разом з тим було витребувано у приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Побіянської Н.Б., матеріали спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Перед початком судового засідання від заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи Ватутінської міської ради у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника надійшла заява про розгляд справи без їх представника. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини. Відповідно до заповіту від 06.11.2002 року зареєстрованого в реєстрі за № 99 посвідченого секретарем Стецівської сільської ради, [PERSON] , 1932 року , на випадок її смерті, заповіла державний акт на право на земельну частку (пай) серії ІІ-ЧР № 010483, № 786, що зареєстрований в книзі 21.02.2002 року [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 24.04.2023р. виданим Ватутінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ), актовий запис №119. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданої приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Побіянською Н.Б.,[PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що наданий в підтвердження права власності померлої [PERSON] державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ЧР №010483 від 21.02.2002р. та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.04.2021р. №НВ-7116184582021, містить дані про власника « [PERSON] » а не « [PERSON] », що унеможливлює ідентифікацію власника майна з особою спадкодавиці, відтак, відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджував би наявність такого спадкового майна як земельна ділянка для ведення товарно- сільськогосподарського виробництва, площею 2,0318 га., розташованої в межах Ватутінської ОТГ (с. Стецівка Звенигородського району Черкаської області), кадастровий номер 7121287200:02:004:0698. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , бабуся заявника вказана як « [PERSON] ». Як вбачається з копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, зазначено, що « [PERSON] » одержала ідентифікаційний номер [NUMBER] . Відповідно до заповіту від 06.11.2002 року, посвідченого секретарем Стецівської сільської ради, [PERSON] , [PERSON] , 1932 року народження, зробила розпорядження: «виданий мені державний акт на право на земельну частку (пай) серія ІІ-ЧР №010483, що зареєстрований в Книзі 21.02.2002 року, за №786, заповідаю: [PERSON] ». Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.04.2021р. №НВ-7116184582021, вбачається, що даний документ виданий на запит [PERSON] , та в послідуючому, по ходу документа, вбачається, що у графі інформація про власника земельної ділянки, вказано « [PERSON] . Дані факти також підтверджуються копією спадкової справи 236/2023, відкритої після смерті [INFO] [PERSON] . Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За положеннями пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Встановлення факту належності [PERSON] Державного акту серії ІІ-ЧР №010483, виданого 21.02.2002 року на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,0318 га., розташована в межах Ватутінської ОТГ (с.Стецівка, Звенигородського району, Черкаської області, кадастровий номер 7121287200:02:004:0698 необхідно заявнику для реалізації його спадкового майна, іншим способом, окрім судового, він захистити свої права не може. На підставі викладеного вище, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається заявник в обґрунтування своїх вимог, були підтверджені сукупністю наданих доказів, в яких містяться правильно зазначені його ім`я, по батькові та прізвище.

Outcome: approved