Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2023 року в особі представника засобами поштового зв`язку звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, відповідно до якої просила суд: стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання спільної малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та до досягнення донькою повноліття; стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі частки доходу відповідача щомісячно до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 5\~000 грн. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що позивач та відповідач з 18 червня 2022 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Позивач зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося та наразі сторони не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Від цього шлюбу позивач та відповідач мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю та перебуває на повному її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання спільної дитини не надає, хоча є працездатним, має задовільний стан здоров`я, не має інших утриманців та отримує кошти від оренди будинків. Між позивачем та відповідачем не досягнуто домовленості про матеріальне утримання дитини. Враховуючи, що малолітня донька сторін проживає з матір`ю, а позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та не може самостійно забезпечувати себе та дитину матеріально, в той же час відповідач отримує високу заробітну плату, виникла необхідність стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років. Наведене зумовило [PERSON] звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 вересня 2023 року, головуючим суддею у справі визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 21 вересня 2023 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] та її представник, адвокат Солдаткін О.С., у судове засідання не з`явилися, натомість представником позивача [PERSON] через систему «Електронний суд» подано заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити без участі позивача та її представника на підставі наявних в матеріалах справи документів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки та дружини у визначеному [PERSON] розмірі. В частині стягання витрат на професійну правничу допомогу просив відмовити. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 18 червня 2022 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 466 (а.с. 5). Також судом встановлено, що сторони у справі, є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , про що Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 04 листопада 2022 року складено відповідний актовий запис № 586, згідно з яким в графі батько записаний « [PERSON] », в графі мати « [PERSON] », на підставі чого видане свідоцтво про народження Серії [NUMBER] , яке долучене до матеріалів справи в копії (а.с. 6). Відповідно до довідки про доходи, наданої ТОВ «Тедіс Україна» 14.03.2023 року за вих. № 112-ЗП, вбачається [PERSON] працює у ТОВ «Тедіс Україна» на посаді оператора комп`ютерного набору та з 18.01.2022 року по 25.10.2025 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років (а.с. 7). На момент звернення до суду, спільна дитина сторін у справі, мешкає разом із матір`ю, тобто позивачем у справі, та перебуває на повному її утриманні. Інших неповнолітніх дітей відповідач не має, є працездатним, осіб похилого віку на утриманні не має. Відповідач матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини в добровільному порядку не надає. Доказів протилежного відповідач не надав. Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до частини 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин 1, 2 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд, із врахуванням обставин, визначених ст. 182 СК України, дійшов висновку, що для забезпечення гармонійного розвитку дитини та забезпечення її потреб, вважає за доцільне визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше\~десяти прожиткових\~мінімумів для\~дитини відповідного\~віку щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви, а саме з 19 вересня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття. Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку суд зазначає наступне: Питання утримання дружини батьком дитини врегульовано нормами\~Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 2\~ст. 84 Сімейного кодексу України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років. Частина 4\~ст. 84 СК України\~визначає право на утримання вагітної дружини, а також дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За правилами ч. 1\~ст. 80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1\~ст. 79 СК України\~аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Отже, для призначення судом утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині. При цьому наявність у матері дитини з якою остання проживає будь-якого доходу, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки незалежно від свого доходу, вона отримує право на утриманні від батька дитини, якщо він має можливість надавати таку допомогу. Положеннями ч. 1\~ст. 75 СК України\~визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачем, а також те, що дитина потребує догляду, суд погоджується з доводами позивача, що у неї виникло право на отримання аліментів від відповідача на утримання починаючи з подання позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Оскільки, станом на момент розгляду справи в суді дитині не виповнилося три роки, суд вважає за можливе задовольнити позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня подачі позову, а саме 19 вересня 2023 року, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] включно. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд керується вимогами ст.141 ЦПК України та ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої позивача звільнено від сплати судового збору. Враховуючи,\~що позивачем\~було пред`явлено\~дві вимоги\~про стягнення\~аліментів, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 2\~147,20 гривень (по 1 073,60 гривень за кожну з вимог). Крім того, позивач просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати на професійну\~правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн., які документально підтверджені договором № 08/09 про надання професійної правничої допомоги від 08 вересня 2023 року (а.с. 12-13), актом № 1 про прийняття-передачу наданих послуг від 11 вересня 2023 року (а.с. 14), платіжною інструкцією (а.с. 15), у зв`язку із чим суд вважає вимоги позовної заяви в цій частині також обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved