Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

У квітні 2023 року начальник Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Марина Гончарук звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить суд: 1) позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; 2) стягнути з [PERSON] аліменти на утримання її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини від усіх її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на особовий рахунок дитини, відкритий в банківській установі, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття; 3) стягнути з [PERSON] аліменти на утримання її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини від усіх її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на особовий рахунок дитини, відкритий в банківській установі, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказано, що через ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків та зловживання останньою алкогольними напоями, вона перебувала під соціальним супроводом Білоцерківського міського центру соціальних служб та через невиконання нею умов договору знята з такого супроводу. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.04.2022 відмовлено у задоволенні позову служби до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів, однак відповідач продовжує вести нездоровий спосіб життя, не працює, відмовляється від запропонованого їй соціального супроводу, не йде на контакт із фахівцем із соціальної роботи, не виконує рекомендацій. За заявою відповідача її діти були влаштовані до сім`ї патронатного вихователя. Зважаючи на те, що [PERSON] не змінила свого ставлення до виконання батьківських обов`язків з виховання дітей, позивач змушений звернутись до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 07.06.2023 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні. 11.07.2023 ухвалою суду підготовче засідання у справі закрито та призначено розгляд справи по суті. В судовому засіданні представник позивача Махаринський Г.В. позов підтримав, просив задовольнити, надав пояснення щодо ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків відносно синів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав відносно дітей. Вказує, що не вживає алкоголь та не має залежності, працює та отримує орієнтовно 8 000 грн. на місяць, зробила ремонт в кімнаті, любить дітей, а помилки були внаслідок впливу на неї попереднього чоловіка, періодично зустрічається з дітьми, в догляді за ними буде допомагати бабуся. Адвокат відповідача в судовому засіданні заперечувала відносно позову у зв`язку з недоведеністю вимог. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.06.2012, актовий запис № 1115. Відомості про батька дитини записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України, що вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00031188068 від 11.06.2021. Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.05.2014, актовий запис № 715. Відомості про батька дитини записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України, що вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00031187869 від 11.06.2021. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.04.2022 у справі № 357/9974/21 відмовлено в задоволенні позову Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів, попереджено [PERSON] про необхідність змінити ставлення до своїх обов`язків щодо дітей: [PERSON] та [PERSON] , вказано, що у разі ухилення від виконання батьківських обов`язків вона може бути позбавлена батьківських прав та зобов`язано Службу у справах дітей Білоцерківської міської ради здійснювати контроль за виконанням [PERSON] своїх батьківських обов`язків. З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що вказане рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили 10.05.2022. 19.10.2022 директор Білоцерківської гімназії № 11 звернувся до Служби у справах дітей БМР з листом, в якому просив притягнути до відповідальності за невиконання батьківських обов`язків [PERSON] зазначивши, що учні навчального закладу [PERSON] та [PERSON] на онлайн уроки виходять частково, завдань не виконують, роботи не здають, зі слів сусідів, майже весь день граються у дворі, бабуся [PERSON] жаліється, що не може вплинути на хлопців, бо вони її не слухають, мати хлопців схильна до вживання спиртних напоїв, зі слів бабусі інколи буває відсутня вдома по декілька днів, тому вихованням дітей займається вона. 04.11.2022 Білоцерківським міським центром соціальних служб здійснено візит за адресою проживання [PERSON] разом з дітьми за адресою: [ADDRESS] . Під час візиту в квартирі відчувались звуки, однак двері ніхто не відчинив. Зі слів сусідів, [PERSON] регулярно зловживає алкогольними напоями разом із співмешканцем, який має схильність до прояву агресії відносно дітей. Мати дітей регулярно залишає їх вдома, в тому числі в нічний час, діти галасливо себе поводять, проявляють зневажливе ставлення до дорослих, вживають нецензурну лексику відносно зауважень, нікого не слухають, пізно лягають спати. На момент візиту 08.11.2022 ознак перебування в помешканні не було, мати в телефонному режимі повідомила, що її немає вдома, наполягала на зустрічі з фахівцем, однак на заплановану зустріч не з`явилась. Зі слів сусідів, [PERSON] третій день додому не з`являється, відповідальність за забезпечення потреб дітей частково перейняла на себе бабуся, однак ефективного впливу на них не має. Білоцерківським міським центром соціальних служб розроблено індивідуальний план соціального захисту малолітніх дітей та визначено фахівця із соціального Центру для супроводу родини [PERSON] , що підтверджується листом № 388/02-15 від 09.12.2022. Згідно з листом Білоцерківського міського центру соціальних служб № 90/02-15 від 14.02.2023, [PERSON] від запропонованого соціального супроводу Центру відмовилась, на контакт із фахівцем не йде, рекомендації не виконує, в телефонному режимі 07.02.2023 від співпраці з Центром категорично відмовилась. 04.11.2022 Служба у справах дітей БМР звернулась до Білоцерківського РУП з листом № 1446/03-03 щодо притягнення [PERSON] до відповідальності за ухилення від виконання нею батьківських обов`язків щодо здобуття малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] повної загальної середньої освіти. 05.12.2022 відповідач [PERSON] звернулась до Служби у справах дітей БМР з заявою, в якій просила влаштувати її дітей в патронатну сім`ю у зв`язку зі складними життєвими обставинами. На підставі наказу Служби у справах дітей БМР № 125/03-11 від 19.12.2022 та відповідно до рішень Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 869 від 27.12.2022, № 219 від 14.03.2023, № 494 від 13.06.2023, № 719 від 12.09.2023, [PERSON] та [PERSON] влаштовано до сім`ї патронатного вихователя [PERSON] . [PERSON] неодноразово запрошували на засідання Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради з приводу неналежного виконання нею батьківських обов`язків щодо [PERSON] та [PERSON] , однак вона не з`являлась. В матеріалах справи містяться характеристики Білоцерківської гімназії № 11 на дітей відповідача. Так, [PERSON] протягом 2022-2023 навчального року перебував на змішаній формі навчання та працював за допомогою асистента вчителя. [PERSON] зарекомендував себе як старанний учень, на уроках мовчазний, неактивний, не справляється самостійно з навчальною діяльністю, повільно запам`ятовує навчальний матеріал, має короткотривалу пам`ять. Участь у справах класу не брав, під час очного навчання завдання класного керівника виконував повністю, із задоволенням ходив до школи. За період проживання в сім`ї [PERSON] почав виконувати всі домашні роботи вчасно та систематично підключався до онлайн уроків. Мати жодного разу не поцікавилась навчанням сина, не приділяла належної уваги його вихованню, часто не приводила дитину до школи без поважних причин, з`являлась в школі в нетверезому стані, іноді після уроків дитину забирали незнайомі чоловіки, на зауваження адміністрації щодо проблем у навчанні та вихованні не реагувала. Відповідно до характеристики [PERSON] , хлопчик весь 2022-2023 навчальний рік перебував на дистанційному навчанні, має середній рівень успішності з усіх предметів, навчанням не цікавиться, на онлайн уроки почав систематично виходити, коли перейшов у прийомну сім`ю, на уроках постійно відволікається, веде себе байдуже, не справляється самостійно з навчальною програмою, повільно запам`ятовує навчальний матеріал, домашнє завдання виконує за допомогою дорослих. Участь у справах класу не брав, під час очного навчання завдання класного керівника виконував частково. Хлопчик став успішним у навчанні коли потрапив у прийомну родину, почав виконувати всі домашні роботи вчасно та систематично підключався до онлайн уроків. [PERSON] має декілька друзів за межами навчального класу, з однокласниками не спілкується. Мати жодного разу не поцікавилась навчанням [PERSON] , попередньо приходила до гімназії на запит адміністрації у стані алкогольного сп`яніння, на зауваження щодо проблем у навчанні та вихованні не звертала уваги, а лише обіцяла. За даними листів Білоцерківського міського центру соціальних служб № 430/02-15 від 21.08.2023 та № 537/02-15 від 09.10.2023, [PERSON] не відвідує регулярно дітей, які перебувають у патронатній сім`ї, не надала потрібних документів для реструктуризації боргу, не дотрималась умов щодо оформлення державної допомоги малозабезпеченим сім`ям, соціальної допомоги одиноким матерям, моніторингові візити унеможливились через зміну місця проживання [PERSON] , у питанні щодо літного відпочинку мати не проявила зацікавленості. Відповідно до довідок ТОВ "Росава Тайерс" № 36/63 від 08.09.2023 та № 36/80 від 28.11.2023, [PERSON] дійсно працює в складальному цеху/ВВГШ на посаді учня фліперувача бортових кілець. 26.10.2023 [PERSON] переведена учнем фарбувальника гумових виробів у складальному цеху на основне виробництво, що вбачається з листа ТОВ "Росава Тайерс" № 36/389 від 27.02.2024, а згідно довідки № 36/10 від 26.02.2024, [PERSON] з 30.07.2023 працює на посаді фарбувальника гумових виробів (наказ № 512 від 28.07.2023). 07.11.2023 [PERSON] перебувала на робочому місці на території основного виробництва підприємства ТОВ «Росава Тайерс» в період з 18:27 год. до 07:13 год. 08.11.2023, що підтверджується довідкою товариства та табелем використання робочого часу. Згідно з рішенням Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 552 від 11.07.2023, доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. В судовому засіданні з`ясована думка дітей в присутності психолога [PERSON] . Малолітній [PERSON] зазначив, що йому 9 років, навчається в 4-му класі, улюблений урок - математика, живе в будинку з дядею [PERSON] та Тьотею [PERSON] і братом [PERSON] (патронатні вихователі), зі школи забирає дядя [PERSON] . Вказує, що хотів би жити з мамою, часто з нею бачиться, коли буває у бабусі. Як жив з мамою, вона готувала їжу, сам ходив до школи, бо вона недалеко, бувало таке, що мама не приходила додому. Мама раніше пила (алкоголь), а зараз ні, вірить їй, бо та довго не п`є, тому що спостерігав по її поведінці і по запаху, коли вона приходить до патронатних вихователів або телефонує, може зрозуміти це по тому, як вона говорить. Вважає, що мама теж хоче з ними жити. Малолітній [PERSON] зазначив, що йому 11 років, навчається в 6-му класі, 8 місяців проживає з тьотею [PERSON] та дядею [PERSON] на [ADDRESS] , трішки подобається з ними жити. Вважає, що до них забрали, бо не вчив уроки. Раніше проживав з мамою. Вказує, що йому було б краще жити з мамою, коли повернеться до мами, то буде вчити уроки. Якщо вона не прийде додому, то зателефонує в Службу. Зараз мама дзвонить і вони зустрічаються, також спілкується з бабусею, яку мама слухається. Психолог засвідчила, що ніякого тиску на дітей в судовому засіданні не було, діти чесно відповідали і є дуже контактними, гарно фізично та інтелектуально розвинені. Свідок [PERSON] зазначив, що є помічником патронатного вихователя. Діти [PERSON] і [PERSON] потрапили до них 20.12.2022 , в них було вуличне виховання, в навчанні діти були запущеними, їх знання не відповідали шкільній програмі. Загалом хлопці непогані, але потребують уваги. Наразі ходять у секцію з футболу, в них спостерігається позитивна динаміка. Відповідач бачилась з дітьми в середньому один раз на десять днів, але за ініціативи бабусі або дітей. Зустрічались на Леваневського , щоб ближче до бабусі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала покази, зазначивши, що є фахівцем із соціальної роботи Білоцерківського соціального центру соціальних служб та з 2020 року знає родину відповідача. Була проведена оцінка потреб та запропонований соціальний супровід, від якого відповідач у 2022 році відмовилась, відповідач не докладала зусиль до соціального супроводу, називала різні причини, в тому числі відсутність грошей. Її співмешканець [PERSON] спонукав до випивання, вона його слухала, потім почала жити з новим співмешканцем [PERSON] . Фахівець вказує, що до того, як діти почали проживати в патронатній родині, 5-7 разів бачилась з відповідачем, двічі та сама приходила, інші рази бачились на вулиці випадково, при цьому [PERSON] не була у стані алкогольного сп`яніння. За направленням Центру відповідач відвідувала в лікарні № 4 клінічного психолога, психіатра та нарколога, отримувала консультації. Фахівець не може з`ясувати який спосіб життя [PERSON] веде наразі, оскільки відповідач не надає документів на підтвердження змін. Зазначила, що на [ADDRESS] (адреса реєстрації відповідача з дітьми) були умови для проживання дітей. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала покази, зазначивши, що проживає за адресою: [ADDRESS] , та є сусідкою відповідачки на одному поверсі, знає її 9 років. Засвідчила, що після того, як у неї забрали дітей не бачила її п`яною, в цьому році жодного разу п`яною не бачила. Проживає [PERSON] то тут, то в свого чоловіка, максимум може бути відсутньою день чи два. Відповідач любить дітей, а вони її, з дітьми проблем не було. [PERSON] працює, в кімнаті завжди чисто і порядок, не бачила, щоб вони (діти) у людей їсти просили. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала покази, зазначивши, що проживає за адресою: [ADDRESS] , у сусідньому з відповідачем під`їзді. [PERSON] є її донькою. Підтверджує, що як діти почали проживати в патронатній родині, відповідач перестала пити і це головне. Саме горілка призвела до цієї ситуації. Бачить, що донька змінилась. Відповідач ходить на роботу. Опіки бабусі їм не потрібно, бо у дітей є мама. Свідок удвох з [PERSON] відвідують дітей, відповідач їх любить і вони її люблять, дзвонить їм та спілкується, діти хочуть до мами. Вважає, що у неї вистачить сил виховувати дітей. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Пленум Верховного Суду України в п. 15, 16 постанови № 3 від 30.03.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16.07.2015 (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п. 100) З огляду на вказане, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав, тобто природніх прав, наданих батькам щодо дітей на їх виховання, захист їх інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дітьми, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за обставин саме цієї справи не доведено. Відповідач приходила в судові засідання та наполегливо просила суд не позбавляти її батьківських прав, оскільки вона любить дітей, хоче спілкуватись та проживати з ними, вказувала, що довгий період не вживає алкоголь, працює, з допомогою бабусі зможе забезпечити догляд за дітьми. Малолітні діти [PERSON] та [PERSON] , які висловили думки в судовому засіданні у присутності психолога, на думку суду, є досить відкритими та контактними, що свідчить про відсутність жорстокого поводження з дітьми, в тому числі з боку матері. В матеріалах справи відсутні акти про залишення відповідачем дітей в небезпеці та рішень відповідних органів про притягнення до відповідальності за невиконання батьківських обов`язків [PERSON] . При вирішенні судом питання щодо позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення матері до дітей та дітей до матері, спільне бажання спілкуватися і жити разом, недоведеності свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, а також те, що матір дітей проти позбавлення батьківських прав заперечує, знаходила можливість та бажання приймати участь в судових засіданнях, інтереси якої під час розгляду справи представляла адвокат. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду від 13.03.2019 року у справі № 631/2406/15-ц. Суд також звертає увагу, що після ознайомлення відповідача з матеріалами справи, вона з`являлась майже на всі судові засідання, скористалась послугами адвоката, що свідчить про її небайдужість до своїх дітей. Суд враховує попереднє судове рішення про відмову у позбавленні [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] і [PERSON] та попередження відповідача про зміну ставлення до дітей. Суд вважає, що відповідач в силу своїх психологічних особливостей дещо піддається сторонньому впливу і схильна до невиконання своїх батьківських обов`язків, але зважаючи на думку дітей, покази свідків, бабусі дітей (матері відповідача) та ставлення самої відповідачки до дітей, суд дійшов до висновку, що позбавлення її батьківських, тобто природніх прав є надмірним тягарем і суперечить інтересам дітей. В силу ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Враховуючи фактичні обставини справи, на думку суду, лише самого висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та встановлення факту неналежного виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей, згідно із положеннями діючого в Україні сімейного законодавства, є недостатнім для позбавлення особи батьківських прав. За таких обставин, враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд вважає, що у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав [PERSON] слід відмовити. У зв`язку з наведеними висновками суду також не підлягають вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання власних дітей.

Outcome: dismissed