Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

24.11.2023 ТОВ "Бізнес позика" звернулось до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором № 442388-КС-001 про надання кредиту від 05.01.2022 у розмірі 24 337 грн 52 к., а також понесені витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду. ТОВ "Бізнес позика" 12.02.2022 направлено [PERSON] , пропозицію укласти Договір № 442388-КС-001 про надання кредиту. 05.01.2022 [PERSON] , прийняв пропозицію щодо укладення Договір № 442388-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених Банком. Зі своєї сторони ТОВ "Бізнес позика" направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-8571, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 05.01.2022 між ТОВ "Бізнес позика" та [PERSON] було укладено Договір № 442388-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ "Бізнес позика" надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (надалі - Правила, а разом - Договір). Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 0.91358938 процентів за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2 Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. ТОВ "Бізнес позика" свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Також, 18.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 442388-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, відповідно до умов якої ТОВ "Бізнес позика" надало позичальнику додатково кредит у сумі 5 000,00 к., комісія пов`яязана з наданням додаткового кредиту - 750,00 грн. Боржник [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, та станом на 02.11.2023 з урахуванням часткового погашення кредиту заборгованість відповідача за Кредитним договором становить 24 337 грн 52 к, що складається з: 13 770 грн 32 к - сума прострочених платежів по тілу кредита; 10 567 грн 20 к. - сума прострочених платежів по відсотках; 0 грн 00 к. сума прострочених платежів за комісією. На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав та інтересів ТОВ "Бізнес позика", що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 12 грудня 2023 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 10.01.2024. 10.01.2024 та 30.01.2024 судові засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. 29.02.2024 належним чином повідомлені учасники повторно в судове засідання не з`явилися. Представник позивача Мишевська Н.М.І. до канцелярії суду надала заяву, в якій просила судовий розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, рекомендованими листами, направленими на його адресу місця реєстрації судом та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки суду [PERSON] не повідомив, відзив на позов не надавав, будь яких заяв з процесуальних питань, в тому числі й щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно зі статтею 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України та враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку: Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що [PERSON] 01.01.2022 з метою отримання кредиту підписав Договір №442388-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма.) з ТОВ "Бізнес позика" електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-8571, згідно умов якого отримав кредит у розмірі 10 000 грн 00 к. на засадах строковості, поворотності та платності, строком на 16 тижні до 27.04.2022, процентна ставка за кредитом в день 0,91358938 фіксована, комісія за надання кредиту - 1 500 грн 00 к. Орієнтовна загальна вартість кредиту - 18 800 грн 00 к. Орієнтовна реальна річна процентна ставка - 5432,43 %. (а.с. 18-19). Відповідно до пункту 7 цього Договору позичальник підтвердив, що він ознайомлений з Договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті Кредитодавця, повністю розуміє усі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погодився неухильно дотримуватися їх, та відповідно укладає договір. Згідно з пунктом 13 Договору , невід`ємною частиною цього Договору є Додаток № 1 - Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки.Т Позивачем до позову надано Пропозицію (оферта) укласти Договір №442388-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма.) від 05.01.2022 та Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір №442388-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма.) від 05.01.2022 (а.с. 20-21, 22-23). Крім того, між [PERSON] та ТОВ "Бізнес позика" 18 січня 2022 року укладено Додаткову угоду 1 до Договору № 442388-КС-001 про надання кредиту від 05.01.2022 (Споживчий кредит. Електронна форма), яка підписана електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-8252, згідно до умов якої [PERSON] додатково отримав кредит у розмірі 5 000 грн 00 к. (а.с. 26-27, 28-29,30-31). Відповідно до умов Додаткової угоди 1, кредит збільшується на 5 000 грн 00 к. та кредитодавець, на умовах викладених в Договорі, збільшує суму кредиту, а Позичальник отримує збільшену суму кредиту та зобов`язується повернути, Кредит збільшений на 5 000 грн 00 к. у строки та на умовах викладених у Договорі. Відповідно до пункту 2 Додаткової угоди 1, після збільшення суми кредиту загальна сума отриманого кредиту та неповернутого позичальником складає 15 000 грн 00 к. Також, відповідач одноразовим ідентифікатором підписав Паспорти споживчого кредиту на отримання кредиту. З копій платіжних доручень, сформованих в системі ТАС Рау 05.01.2022 та 18.01.2022, вбачається, що [PERSON] від ТОВ "Бізнез позика" були проведенні платежі: 05.01.2022 на суму 10 000 грн 00 к. та 18.01.2022 на суму 5 000 грн 00 к. (а.с. 37, 38). З витребуваної судом у АТ КБ "Приватбанк" Виписки по рахунку відкритого на ім`я [PERSON] , за період з 05.01.2022 по 02.11.2023№153348510000026200114191310, який відкритий на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 12.02.2022 по 02.11.2023, вбачається, що [PERSON] отримав кредитні кошти 05.01.2022 у розмірі 10 000 грн 00 к. та 18.01.2022 у розмірі 5 000 грн 00 к. (а.с. 72-81). У порушення зазначених умов договору відповідач зобов`язання за договором №442388-КС-001 від 05.01.2022 та Додатковою угодою 1 від 18.01.2022 до договору, належним чином не виконав відповідач станом на 03.11.2023 має заборгованість у загальному розмірі 24 337 грн 52 к. з яких: 13 770 грн 32 к. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 10 567 грн 20 к. - сума прострочених платежів по процентах (а.с. 11-15). Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 Цивільного кодексу України). Положення статті 6 та 627 Цивільного кодексу України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Матеріали справи свідчать про те, що Кредитний договір №442388-КС-001 від 05.01.2022 про надання кредиту та Додаткова угода 1 від 18.01.2022 до цього Договору укладені в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. Навідміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно частини 1 статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення частини 1 статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до частин 1, 2 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Нормою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами статті 12 цього закону, передбачено поняття "підпис у сфері електронної комерції". Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно статті 640 Цивільного кодексу України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно статті 642 Цивільного кодексу України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 статті 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до статей 526, 615 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно з положеннями статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 Цивільного кодексу України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини1 статті 1048 та частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18. Відповідно до умов Кредитного договору №442388-КС-001 від 01, встановлено відсостокову ставку за користування кредитом у розмірі 0,91358938% в день у межах строку кредиту. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості відповідно до Кредитного договору №442388-КС-001 від 05.01.2022 та Додаткової угоди 1 до цього Договору від 18.01.2022 в загальному розмірі 24 337 грн 52 к. За таких обставин, позовна заява ТОВ "Бізнес позика" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню у повному обсязі в межах заявлених вимог. Згідно зі статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved