Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства «Сенс Банк» ( колишній «Альфа-Банк»), третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Попляк Володимир Володимирович, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 16025 від 30.04.2020, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з нього заборгованості на користь АТ «Альфа-Банк» грошових коштів в розмірі 29\~364, 84 грн, а також стягнути з АТ «Альфа-Банк» на його користь судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що\~19.11.2023 йому стало відомо, що відкрито виконавче провадження ВП 62476729 відносно нього. До цього позивач не знав, що виконавче провадження відкрито, оскільки документи щодо будь-яких вимог на його адресу не надходили. Предметом стягнення є заборгованість перед АТ «Альфа-Банк» у розмірі 29\~364, 84 грн та винагороду приватному виконавцю у розмірі 2\~936, 49 грн. Приватний виконавець Попляк В.В. відкрив виконавче провадження ВП 62476729 від 04.07.2020 та здійснив арешт банківського рахунку позивача. Підставою для відкриття виконавчого провадження став виконавчий напис № 16025 від 30.04.2020 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною. З метою з`ясування причин та підстав виникнення заборгованості він звернувся в телефонному режимі на гарячу лінію АТ «Альфа-Банк». В телефонній розмові працівники АТ «Альфа-Банк» повідомили, що заборгованість виникла в наслідок не виплачених строк коштів відповідно до умов кредитного договору укладеного з АТ «Альфа-Банк». Вважає, що даний виконавчий напис № 16025 від 30.04.2020 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. є незаконним та таким, що вчинений з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, у зв`язку з чим виникає необхідність визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Представник відповідача АТ «Сенс Банк» С.М. Кравцова надала до суду відзив на позовну заяву про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, згідно якого просила у задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що 01.12.2022\~року АТ\~«Альфа-банк»\~змінило найменування з Акціонерне\~товариство "Альфа\~-Банк»\~на Акціонерне\~товариство «Сенс\~Банк"\~без зміни\~організаційно-правової\~форми, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 01.12.2022 року. Таким чином, належним Відповідачем по справі на час пред`явлення позовної заяви є АТ «Сенс Банк». Вважають, що дана позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: позивачем не заперечується, що між сторонами укладено кредитний договір. Взяті за кредитними договором зобов`язання Банк виконав належним чином та у повному обсязі, кредитні кошти були отримані позивачем у повному обсязі. Позивачем умови кредитного договору виконувалися неналежним чином, порушувалися строки повернення кредитів та сплати процентів. Неналежне виконання позивачем взятих за кредитним договором зобов`язань призвело до виникнення простроченої заборгованості. Посилання позивача в позовній заяві на погашення заборгованості не відповідає дійсності і не підтверджене жодними доказами. Позовна заява взагалі не містить посилань на відсутність у позивача заборгованості або на -неповноту чи неправильність здійснених кредитором розрахунків заборгованості. При поданні даної позовної заяви позивач не наводить жодних розрахунків, не доводить відсутність заборгованості чи наявності боргу у меншому розмірі, ніж визначений кредитором на час звернення до Приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Згідно пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого Постановою КМУ від 29 червня 1999 року N 1172, який регулює даний різновид правовідносин, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подаються: а) \~ \~ \~ \~оригінал кредитного договору; б)засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Подання будь-яких інших документів для вчинення написів даної категорії не передбачено. Всі необхідні документи були передані стягувачем нотаріусу разом із заявою про вчинення виконавчого напису. Посилання ж позивача на нібито на відсутність вимоги в нотаріальній справі, є лише його припущенням, що не підтверджене жодними доказами. Таким чином,\~безспірність заборгованості\~підтверджують документи,\~передбачені Переліком,\~а нотаріус\~під час\~вчинення виконавчого\~напису не\~встановлює права\~та обов`язки\~учасників правовідносин,\~а лише\~перевіряє наявність\~необхідних документів. Позивачем жодним чином не доведено, що в нього наявний інший розмір заборгованості перед Кредитором, адже - не надано доказів того, що на час вчинення виконавчих написів, сума заборгованості була іншою ніж та, яка вказана нотаріусом, жодних доказів відсутності заборгованості або існування заборгованості в іншому розмірі, ніж зазначено у виконавчому написі, позивачем не надано, та позивачем взагалі не доведено, чим саме порушуються його права\~вчиненням виконавчого\~напису для\~погашення заборгованості\~за Кредитним\~договором при\~існуючій та\~неспростованій сумі боргу. Таким чином, подання позивачем позовної заяви, за наявності заборгованості перед відповідачем, розмір якої ним не спростовано, є спробою ухилення боржника від виконання взятих на себе зобов`язань. Також вважаю за необхідне повідомити, що предметом стягнення є виключно заборгованість за тілом кредиту та процентами за його користування. Відтак, саме з метою уникнення можливих спорів щодо наявності заборгованості або її розмірів, відповідач не скористався своїм абсолютно правомірним правом на отримання неустойки. Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження своєї позиції. Зауваження позивача в позовній заяві про те, що між сторонами начебто існує спір про розмір заборгованості також жодних чином не обґрунтовані. Очевидно, що дії позивача, який оспорює виконавчий напис, суперечать його передній поведінці, а саме підписанню кредитного договору, згідно з яким позивач (позичальник) безумовно погодився з тим, що у разі неналежного виконання взятих на себе зобов`язань Банк отримує право стягнення заборгованості в судовому або позасудовому порядку. При цього право вибору способу захисту порушеного права належить кредитору. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивач звернувся до суду в листопаді 2023 року, тобто із пропуском строку позовної давності оскільки оспорюваний виконавчий напис вчинено і пред`явлено до примусового виконання 30.04.2020 року, що підтверджується копіями матеріалів виконавчого провадження провадження, які містяться в матеріалах справи (зокрема постановою про відкриття виконавчого провадження від 04.07.2020 року, копія якої направлялася позивачу). Таким чином твердження позивача про те, що він дізналася про існування оскаржуваного виконавчого напису у 2023 році не підтверджено жодним доказом і спростовуються матеріалами справи і виконавчого провадження. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити у повному обсязі, справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача АТ «Сенс Банк» в судове засідання не з`явився, згідно наданого суду відзиву на позовну заяву, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. та приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Попляк В.В. у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, письмових пояснень не надали. Згідно ч. 1\~ст. 223 ЦПК України,\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Згідно зі ст. ст.\~12, 13 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. У відповідності до ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 30.04.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис № 16025 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Сенс Банк» ( колишній АТ «Альфа-Банк») заборгованості у розмірі 29\~364, 84 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляком В.В. 04.07.2020 було відкрито виконавче провадження № 62476729 на підставі виконавчого напису №16025, вчиненого 30.04.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. Постановою приватного виконавця від 01.12.2022 замінено сторону виконавчого провадження з АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК». Статтею 18 ЦК України\~встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами та\~посадовими особами\~органів місцевого\~самоврядування встановлюється\~Законом\~«Про нотаріат»\~та\~іншими актами\~законодавства України\~(частина\~перша статті\~39\~Закону України\~«Про нотаріат»\~).\~Цим актом\~є зокрема,\~Порядок вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України,\~затверджений\~наказом Міністерства\~юстиції України\~22\~лютого 2012\~року№296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»\~). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14\~Закону України «Про нотаріат»\~та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі ст. ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 18 ЦК України, стаття 87 Закону України «Про нотаріат»). Аналогічні положення містяться у Порядку, зокрема, згідно з п.п. 1.1 - 1.2 п. 1 глави 16 розділу ІІ Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п. 2.2 п. 2 гл. 16 р. ІІ Порядку). Підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172\~(далі - Перелік). Пунктом 2 Переліку встановлено, що для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст.ст.\~15, 16, 18 ЦК України, статей\~50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23.06.2020 справа № 645/1979/15-ц. Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Позивач в позові зазначає, що при винесенні оскаржуваного виконавчого напису нотаріус не переконався у безспірності заборгованості, їй не було надіслано жодної письмової вимоги, вона не мала можливості подати заперечення щодо вчиненого виконавчого напису. Натомість з 10.06.2017 набрав чинності\~Закон України «Про споживче кредитування», який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в України та застосовується до регулювання правовідносин банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб. Відповідно до ч.4 ст.16 Закон України «Про споживче кредитування»\~у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Як вбачається з матеріалів справи, належні та допустимі докази на підтвердження одержання [PERSON] направленої стягувачем (кредитодавцем) вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань АТ «Альфа-Банк» не були надані нотаріусу при вчиненні спірного виконавчого напису, що свідчить про порушення законодавчої вимоги щодо належного повідомлення споживача, а тому позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості за кредитним договором та можливості або оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Наявність між сторонами спору щодо заборгованості за кредитним договором, порушення порядку повідомлення [PERSON] про вимогу щодо усунення порушення договору є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Отже, відповідачем не надано суду належних доказів, які надавались ним приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. на підтвердження безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов`язання боржника [PERSON] , а тому суд приходить до висновку, що пред`явлена до стягнення сума заборгованості не могла бути перевірена нотаріусом на предмет її безспірності. Жодних доказів на спростування позиції позивача відповідачем до суду не надано. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивачу по даній справі стало відомо, що відкрито виконавче провадження ВП 62476729 відносно нього - 19.11.2023. До цього позивач не знав, що виконавче провадження відкрито, оскільки документи щодо будь-яких вимог на його адресу не надходили. В зв`язку з чим строк позовної давності не пропущений. Отже, суд дійшов висновку про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~на відповідача покладається стягнення понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн. На підставі ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, \~ЗУ «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений\~Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5,\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172,

Outcome: approved