Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

В жовтні 2023 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Летичівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому району Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) про визнання батьківства. Позов обґрунтований тим, що з лютого 2013 року позивач разом з [PERSON] , у зв`язку зі збройною агресією російської федерації переїхали проживати в с. Горбасів Хмельницького району Хмельницької області. Після спільного проживання в них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Однак [PERSON] на час народження спільної доньки [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , а тому актовий запис про народження вчинено відповідно до ст.133 Сімейного кодексу України. Далі в позові зазначено, що на даний час внести зміни до актового запису про народження неможливо, оскільки [PERSON] померла [INFO] . З дати народження Христини позивач опікується нею, визнає своєю донькою. Відповідно до рішення виконавчого комітету Летичівської селищної ради №190 від 28.09.2023 року встановлено опіку над дитиною, позбавленої батьківського піклування [PERSON] , [INFO] . На підтвердження того, що позивач є біологічним батьком [PERSON] є висновок молекулярно- генетичного дослідження № 39651 від 26.09.2023 року. Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженця м. Сніжне Донецької області батьком [PERSON] , [INFO] , яка народилась в смт. Летичів, Летичівський район, Хмельницька область. 06.12.2023 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя було відкрите провадження та справу призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання на 18.01.2024. 18.01.2024 року ухвалою суду підготовче судове засідання закрито та справу призначено до судового розгляду на 19.02.2024. Позивач та його представник- адвокат Вусатюк О.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, прохали їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом в встановленому законом порядку, відзиву на позов, заяв чи клопотань не надавав. Представник третьої особи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, 14.02.2024 надали суду заяву, в якій зазначили про розгляд справи за їх відсутності, стосовно задоволення позовних вимог покладаються на розсуд суду. Дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, судом встановлено наступні обставини та визначені відповідні до них правовідносини. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданий Сніжнянським МВ УМВС України в Донецькій області від 30.08.2001 [PERSON] народився [INFO] в м. Сніжне, Донецька область Україна, рнокпп [NUMBER] (а.с.5-7, 50-51). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Сєверної селищної ради у місті Сніжному Донецької області, повторно виданого 18.07.2023 Летичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), гр. [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Сніжне, Донецька область, Україна та [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Донецьк, Донецької області, Україна зареєстрували шлюб 22.07.2011 про що було вчинено актовий запис № 24. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « [PERSON] » (а.с.14). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Летичівського районного управління юстиції у Хмельницькій області від 02.12.2014, актовий запис №146 та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народженні № 00041672818 від 03.10.2023, [PERSON] народилася [INFO] , матір`ю дитини зазначено [PERSON] , батьком [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ст. 133 СК України (а.с.15-16). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 29.08.2023 Летичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому району Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) [PERSON] померла [INFO] в смт. Летичів, Хмельницький район, Хмельницька область, актовий запис № 291 (а.с.9). Відповідно до рішення Виконавчого комітету Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 28.09.2023 № 190 про встановлення опіки над [PERSON] , [INFO] , встановлено опіку та призначено опікуна [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 04.10.2023 № 6810-5002984284 [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] та має фактичне місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с 10). Відповідно до довідки виданою Летичівською селищною радою Хмельницького району Хмельницької області від 29.08.2023 №193, [PERSON] , [INFO] , станом на 29.08.2023 року дійсно проживає без реєстрації разом з [PERSON] [INFO] , яка доводиться йому матір`ю, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до довідки виданою Летичівською селищною радою Хмельницького району Хмельницької області від 29.08.2023 №195 зазначено, що [PERSON] , [INFO] , дійсно проживав з 2013 року по 2018 рік у фактичних шлюбних відносинах з гр. [PERSON] , [INFO] , без реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Відповідно до довідки виданою Летичівською селищною радою Хмельницького району Хмельницької області від 29.08.2023 №197 зазначено, що [PERSON] , [INFO] , дійсно проживає без реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] з дати народження і по теперішній час (а.с.13). Згідно висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження № 39651 від 26.09.2023, [PERSON] [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в межах проведеного дослідження вірогідність батьківства складає 99,999994% (а.с.17-25, 54-71). Статтею 51 Конституції України, частинами другою-третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України). Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Відповідно до статті 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до частин першої-третьої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Стаття 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. За матеріалами справи жодна заінтересована особа не заявляла про застосування строку позовної давності. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька. Як роз`яснено у підпунктах 6, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатися одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі, судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням того, що жоден доказ не має для суду наперед установленого значення. Він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). У відповідності до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини («Jevremovic v. Serbia», заява № 3150/05, пункт 109, рішення ЄСПЛ від 17 травня 2007 року). Судом встановлено і це підтверджено матеріалами справи, що з 2013 року позивач та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у [PERSON] народилася донька [PERSON] . У вищевказаний період [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбу з гр. [PERSON] , тому останнього зазначили батьком її дитини. [INFO] [PERSON] померла, шлюб вона за життя не розірвала. Позивач проживає наразі з дитиною, піклується про неї, призначений її опікуном та визнає своє батьківство. Відповідач по справі не заперечував про виключення даних про його батьківство з актового запису про народження, відзиву на позов не надавав. За поясненнями позивача відповідач після реєстрації шлюбу з [PERSON] разом не проживав, вони розірвали свої стосунки ще до 2013 року. Згідно ст. 22 Закону Україні «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану, в тому числі про народження дитини, проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Як вбачається з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року за №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до пункту 2.16.2 цих Правил за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду. Суд, з урахуванням інтересів дитини, вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів та матеріалів, враховуючи встановлені судом обставини, приходить до висновку про наявність підстав для встановлення батьківства, тому також підлягають задоволенню вимоги щодо внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.

Outcome: approved