Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

Представниця відповідача [PERSON] звернулась до суду з вищевказаною заявою. Зазначала, що У провадженні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебувала справа № 212/8482/20 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору за результатами розгляду справи якої рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.02.2024 в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено в повному обсязі. Просила стягнути з КБ «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14300570) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) судові витрати у сумі 25 500, 00 грн., які складаються з витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.03.2024 року вказану заяву прийнято суддею до розгляду та призначено судове засідання з викликом учасників. Представник позивача в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду, причини неявки не повідомили, будь-яких клопотань на адресу суду від них не надходило. Представниця відповідача - адвокат Співак В.А. подала через канцелярію суду заяву про розгляд заяви щодо стягнення судових витрат без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.02.2024 в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено в повному обсязі. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3 ст. 133 ЦПК належать витрати на професійну правничу допомогу, які за змістом ст. 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення. Ч. 3 ст. 141 ЦПК закріплено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц. 01.11.2023 між [PERSON] (КЛІЄНТ) та адвокатським об`єднанням «Ліга сова» (АДВОКАТСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ) був укладений договір про надання професійної правничої допомоги № 11/01/24. Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг до договору про надання професійної правничої допомоги №11/01/23 від 01.11.2023 від 27.02.2024 року адвокатське об`єднання «Ліга Сова», на виконання договору про надання професійної правничої допомоги №11/01/23 від 01.11.2023, надало [PERSON] юридичні послуги вартістю 17500 грн., детальний опис яких вказаний в п. 1 цього Акту, а саме: усна консультація щодо порядку, строків та підстав оскарження заочного рішення згідно вимог чинного законодавства України; усна консультація щодо розрахунку та фактичної суми заборгованості «Клієнта» по АТ КБ «Приват Банк»; аналіз судової практики по стягненню кредитної заборгованості; зустріч з клієнтом для узгодження правової позиції за уточненою позовною заявою АТ "КБ Приват Банк" по справі №212/8482/20; складання заяви про перегляд заочного рішення від 25.02.2021 року; підготовка клопотання про витребування доказів; складання розрахунку отриманих та внесених грошових коштів відповідачем; складання пояснень щодо позовної заяви; прибуття адвоката до суду для участі у судових засіданнях у справі №212/8482/20 судові засідання - 25.01.2024, 15.02.2024, 26.02.2024 (а.с. 184). Згідно договору про надання юридичної (правничої) допомоги №11/01/23 від 01.11.2023 року встановлено, що в разі, якщо буде досягнуто мету представництва (прийнято судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог по справі №212/8482/20 за позовом АТ КБ «Приват Банк», «Клієнт» додатково сплачує «Адвокатському об`єднанню» суму у твердому розмірі під відкладальною умовою пропорційно розміру задоволених позовних вимог з розрахунку 8000,00 грн. за відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, що є частиною гонорару «Адвокатського об`єднання». Заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу банк не надав. У постанові від 19\~лютого 2020 року у справі №\~755/9215/15-ц (провадження №\~14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що\~з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. У додатковій постанові Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. У додатковій постанові Верховного Суду у складі Касаційного циільного суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. Крім того, згідно з пунктом пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Суд вважає необґрунтованим стягнення правничої допомоги на суму 1000 грн. за прибуття адвоката до суду для участі у судових засіданнях 15 лютого 2024 року та 26 лютого 2024 року, оскільки судові засідання за участі адвоката у ці дати не проводились. Таким чином,\~узв`язку із відмовою у задоволені позовних вимог, витрати відповідача на професійну правничу допомогу у сумі 24 500,00 грн. підлягають стягненню з позивача. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved