Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

20 листопада 2023 року [PERSON] , заінтересована особа: УСЗН ВК НМР, звернувся до Нетішинського міського суду з заявою щодо встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що заявник - є єдиною особою, яка здійснює постійний сторонній догляд на безоплатній основі за своїм батьком, [PERSON] , 1964 року народження, який є інвалідом І групи, довічно, та, за висновком МСЕК, потребує постійного стороннього догляду. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначено, що: [PERSON] , 1964 року народження, - є батьком заявника [PERSON] , за яким останній здійснює постійний догляд, оскільки, батько - [PERSON] , згідно висновку МСЕК від 22 вересня 2022 року, має захворювання та порушення опорно-рухового апарату, є інвалідом І групи «Б», за загальним захворюванням, довічно, періодично перебуває на стаціонарному лікуванні, має діагноз ішемічний інсульт в басейні лівої середньої мозкової артерії, правобічний параліч, тотальне порушення мови (моторна та сенсорна афазія), у зв`язку з чим, самостійно не пересувається і не самообслуговується, і, відповідно, потребує постійного догляду, тобто, надання соціальної послуги по догляду на непрофесійній основі від фізичної особи, згідно акту оцінки потреб сім`ї/особи - заявник [PERSON] проживає разом з своїм батьком [PERSON] по [ADDRESS] , і, як єдиний син, здійснює постійно допомогу по догляду за батьком, який не може самообслуговуватись, оскільки, є ліжкохворим, користується інвалідним візком, для чого потрібна чоловіча сила, тож, дружина [PERSON] - [PERSON] не може надавати таку допомогу, так як є особою похилого віку, що підтверджується копією пенсійного посвідчення, при цьому, інші особи, які можуть надавати таку допомогу, а саме, донька, [PERSON] фактично проживає за кордоном, де перебуває в статусі постійного місця проживання, відповідно до ст.13 Закону «Про соціальні послуги» - фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону, без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, та є, серед іншого, особами з інвалідністю першої групи, громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями, невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися, згідно Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсацій особам, які надають послуги на непрофесійній основі, затвердженого Постановою КМ України №859 від 23 вересня 2020 року, - факт постійного надання соціальних послуг (догляду) інвалідам та хворим, які не здатні до самообслуговування та потребують постійної сторонньої допомоги, може бути встановлений структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних у містах Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад за місцем проживання /перебування осіб, яким надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, рішенням УСЗН ВК НМР про призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, від 12 жовтня 2023 року заявнику [PERSON] відмовлено в призначенні компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, оскільки, середньомісячний сукупний дохід перевищує рівень прожиткового мінімуму для сім`ї, відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про соціальні послуги» - чинниками, які можуть зумовити складні життєві обставини є: а) похилий вік, часткова або повна втрата рухової активності, нам`яті, в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують «тривалого лікування», психічні та поведінкові розлади, у тому числі, внаслідок вживання психотропних речовин; інвалідність, відповідно до ст.1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» - обмеження життєдіяльності це помірно виражена, виражена або значно виражена втрата особою внаслідок захворювання, травми (її наслідків) або вроджених вад здатності до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності нарівні з іншими громадянами, враховуючи, що у Постанові Пленуму ВС України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику про встановлення фактів, що має юридичне значення» зазначено вичерпний перелік заяв, які не можуть розглядатися судами, серед яких не вказано про факт здійснення догляду за інвалідом або за особою, яка за висновком медичного закладу, має І групу інвалідності та потребує постійного стороннього догляду, - виникла необхідність встановлення факту, що [PERSON] , [INFO] , є єдиною особою, яка здійснює постійний сторонній догляд на безоплатній основі за батьком - [PERSON] , 1964 року народження, який є інвалідом І групи, довічно, та, за висновком МСЕК, потребує постійного стороннього догляду, що і слугувало підставою для звернення до суду. 20 листопада 2023 року у цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа: УСЗН ВК НМР, - про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 20 листопада 2023 року (а.с.48), - відкрито провадження, в порядку окремого провадження, з призначенням справи до розгляду в судовому засіданні. Заявник [PERSON] , будучи своєчасно та належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання - не з`явився, надавши до суду заяву (вх. №357/24 від 18 січня 2024 року (а.с.58), щодо можливості розгляду справи за його відсутності, однак, за участі свого представника - адвоката Котюк Т.А.. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] - адвокат Котюк Т.А., підтримавши обґрунтування заявлених вимог, вважала за необхідне задовольнити заяву в повному обсязі, встановивши факт, що має юридичне значення, а саме, що заявник [PERSON] - є єдиною особою, яка здійснює постійний сторонній догляд на безоплатній основі за своїм батьком, [PERSON] , 1964 року народження, який є інвалідом І групи, довічно, та, за висновком МСЕК, потребує постійного стороннього догляду, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Представник заінтересованої особи: Управління соціального захисту населення ВК НМР - Риштун І.А., не заперечуючи, за наявністю підстав, щодо задоволення висунутих вимог, у вирішенні поставленого питання поклалась на розсуд суду. У судовому засіданні встановлено: відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади ВК НМР за №2023/008746799 від 27 жовтня 2023 року (а.с.8) та копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Нетішинським МВ УМВС України в Хмельницькій області 05 вересня 2003 року (а.с.10-11) - [PERSON] , [INFO] , проживає по [ADDRESS] , відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади ВК НМР за №2023/009427964 від 17 листопада 2023 року (а.с.9) та копії паспорта громадянина України: ІD-картка [NUMBER] , дата видачі - 09 грудня 2019 року, орган, що видав, - 6812 (а.с.14) - [PERSON] , [INFO] , проживає по [ADDRESS] , відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Нетішинським міськвиконкомом Славутського району Хмельницької області 28 серпня 1987 року(а.с.13), батьком заявника - [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , про що свідчить актовий запис за №375 від 28 серпня 1987 року, із дослідженої довідки КНП НМР «СМСЧ міста Нетішин» за №883-1 від 23 червня 2022 року (а.с.16) вбачається, що [PERSON] , 1964 року народження, проживаючий по [ADDRESS] , перебував на стаціонарному лікуванні в соматичному відділенні з діагнозом: ішемічний інсульт в басейні лівої середньої мозкової артерії, правобічний параліч, тотальне порушення мови (моторна та сенсорна афазія), із дослідженої довідки КНП НМР «СМСЧ міста Нетішин» за №123 від 17 травня 2023 року (а.с.17) вбачається, що [PERSON] , 1964 року народження, проживаючий по [ADDRESS] , є інвалідом І групи за діагнозом: наслідки ішемічного інсульту в басейні лівої СМА, тощо, з вираженим порушенням координації кінцівок, згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААГ №043221 (а.с.18) та форми індивідуальної програми реабілітації інваліда, що видається МСЕК, за №1447 від 22 вересня 2022 року(а.с.19-19/об.с) - 22 вересня 2022 року [PERSON] , [INFO] , Шепетівською міжрайонною МСЕК, на підставі акту огляду МСЕК №946 від 22 вересня 2022 року, встановлено першу «Б» групу інвалідності, причина інвалідності - загальне захворювання, довічно, з зазначенням потреби стороннього догляду, згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Нетішинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький) 09 березня 2021 року (а.с.21) - 09 березня 2021 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у Нетішинському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький) зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №25 від 09 березня 2021 року, відповідно до пенсійного посвідчення серія [NUMBER] (№ [NUMBER] (а.с.20) - [PERSON] , [INFO] , має право на отримання пенсії - за вислугу років, довічно, із досліджених копій довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, в тому числі, на предмет вживання психоактивних речовин, КНП НМР «СМСЧ міста Нетішин» за №2695 від 14 квітня 2023 року (а.с.22) та довідки про проходження медичного огляду КНП НМР «СМСЧ міста Нетішин» за №151 від 14 квітня 2023 року (а.с.23) - [PERSON] , [INFO] , за результатами огляду, не має протипоказань, зокрема, психіатричних, у тому числі, спричинених вживанням психоактивних речовин, для виконання професійних обов`язків - обов`язків начальника дільниці, відповідно до копії рішення Управління соціального захисту населення Нетішинської міської ради - про призначення/перерахунок компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від 12 жовтня 2023 року (а.с.24) - заявнику [PERSON] , на звернення останнього від 02 жовтня 2023 року - відмовлено у призначенні компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, у зв`язку з тим, що середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї, відповідно до копії довідки КП НМР «Благоустрій» про доходи №566 від 27 жовтня 2023 року (а.с.25) - [PERSON] , працюючий на посаді начальника дільниці по обслуговуванню електромереж КП НМР «Благоустрій», з 01 квітня 2023 року до 30 вересня 2023 року отримав загальну суму доходу у розмірі 115502 гривні 65 копійок, із дослідженого акту оцінки потреб сім`ї/особи Нетішинського ТЦСО від 30 жовтня 2023 року (26-29) вбачається, що проведеним обстеженням за місцем проживання особи - [PERSON] , [INFO] , по [ADDRESS] , встановлено, що останній є інвалідом І групи, підгрупа «Б», недієздатний, не працює, є особою похилого віку, дружина особи - [PERSON] , [INFO] , дієздатна, не працює та є особою похилого віку, син особи - [PERSON] , [INFO] , дієздатний, працює у КП «Благоустрій», донька особи - [PERSON] , [INFO] , дієздатна, не працює, фактично проживає за кордоном, внук особи - [PERSON] , [INFO] , дієздатний, фактично проживає за кордоном, внук особи - [PERSON] , [INFO] , дієздатний, фактично проживає за кордоном, відповідно до висновку оцінки погреб особи від 30 жовтня 2023 року (додаток 2 до акта оцінки потреб сім`ї/особи (а.с.30) - [PERSON] , [INFO] , на час оцінювання, є особою з інвалідністю І групи, підгрупа «Б» (з 22 вересня 2022 року, довічно), ліжкохворий, повністю втратив працездатність і погребує постійної опіки, не здатний до самообслуговування, необхідний постійний цілодобовий сторонній догляд. Так, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси - у спосіб, визначений законом, дотримуючись завдань та основних засад цивільного судочинства, якими є - справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, і судовий захист - є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників судового процесу. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.4 ЦПК України), що, окрім того, закріплено у ст.16 ЦК України, за приписами якої - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тож, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених ЦПК України випадках, і учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору - на власний розсуд (ст.13 ЦПК України). Водночас, суд вирішуючи справи, застосовує при розгляді проваджень - Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) і Протоколи до останньої, згоду на обов`язковість яких надано ВР України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ (ст.10 ч.4 ЦПК України). Крім того, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах ВС (ст.263 ч.4 ЦПК України). Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про - встановлення фактів, що мають юридичне значення (ст.293 ч.2 п.5) ЦПК України). Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: … згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (п.1 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року). Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян, і умовами, за наявності яких звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення, являється те, що згідно із законом означені факти породжують юридичні наслідки, тобто, від останніх залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, і встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети, не пов`язаної з наступним вирішенням спору про право. Тож, за приписами ст.315 ч.1 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами, 2) перебування фізичної особи на утриманні, 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення, 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Однак, означений у ст.315 ч.1 ЦПК України перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З огляду на зазначене, аналіз указаних норм закону свідчить, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від встановлених фактів залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення факту, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення, - позасудовий і судовий. Таким чином, судовий порядок встановлення факту, що має юридичне значення, використовується лише у випадку, коли чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку його встановлення. Конституція України гарантує, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом (ст.46). Процедуру та підстави отримання статусу фізичної особи, яка надає соціальні послуги з догляду, вирішення питання можливості оформлення постійного догляду за особою, що потребує постійного стороннього догляду, визначено Законом України «Про соціальні послуги», Порядком підготовки та перепідготовки фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності, затвердженим Постановою КМ України №430 від 01 червня 2020 року, Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, затвердженим Постановою КМ України №1040 від 06 жовтня 2021 року, Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого Постановою КМ України №859 від 23 вересня 2020 року, Порядком організації надання соціальних послуг, затвердженого Постановою КМ України №587 від 01 червня 2020 року. Згідно ст.16 Закону України «Про соціальні послуги» - догляд вдома, денний догляд є базовою соціальною послугою. Соціальні послуги - це дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають, особі/сім`ї можуть надаватися одна або одночасно декілька соціальних послуг (ст.13 Закону України «Про соціальні послуги»). Отримувачі соціальних послуг - особи/сім`ї, які належать до вразливих груп населення та/або перебувають у складних життєвих обставинах, яким надаються соціальні послуги (ст.1 Закону України «Про соціальні послуги»). Надавачі соціальних послуг, зокрема, є фізичні особи, які включені до розділу "Надавачі соціальних послуг" Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг (ст.1 Закону України «Про соціальні послуги»). За положеннями ст.13 Закону України «Про соціальні послуги» - фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до Закону України «Про соціальні послуги», без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є особами з інвалідністю I групи; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями. Крім того, фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду, на підставі Закону України «Про соціальні послуги», без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд, відповідно до встановленого порядку. Згідно ст.11 Закону України «Про соціальні послуги» - до уповноважених органів системи надання соціальних послуг належать: 1) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, 2) Рада міністрів АР Крим, місцеві державні адміністрації, 3) виконавчі органи міських рад міст обласного значення, рад об`єднаних територіальних громад. Відповідно, для отримання підтвердження факту здійснення догляду за особою з інвалідністю надавач соціальної послуги з догляду вдома має бути включений до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, який на місцевому рівні ведуть виконавчі органи місцевих рад та за заявою особи підтверджують такий статус шляхом видачі протягом 30 днів безкоштовної довідки про здійснення догляду за особою з інвалідністю. Отже, догляд вдома, денний догляд є базовою соціальною послугою, для отримання якої зацікавлена особа має звернутись із відповідною заявою про надання соціальної послуги за місцем свого проживання до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчого органу міської ради міст обласного значення, ради об`єднаної територіальної громади, який, після оцінювання потреби особи/сім`ї у соціальних послугах, приймає рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг, яке може бути оскаржено до суду (ст.21 Закону України "Про соціальні послуги"). При цьому, підставою для відмови особі, яка звернулася із заявою у наданні соціальних послуг, є відсутність потреби осіб/сімей, які належать до вразливих категорій населення або перебувають під впливом чинників, що можуть зумовити потрапляння у складні життєві обставини, в соціальних послугах за результатами оцінювання потреб особи/сім`ї. Таким чином, законодавством визначено позасудовий порядок встановлення факту здійснення постійного догляду за особою, яка за станом здоров`я потребує соціальної послуги з догляду, саме про встановлення якого звернувся до суду заявник [PERSON] , у зв`язку з чим, такий факт не може встановлюватися в судовому порядку в окремому провадженні за приписами цивільного судочинства. Крім того, матеріали цивільної справи не містять і даних, що заявник [PERSON] , як надавач соціальних послуг, звертався із заявою до компетентних органів, та був включений до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг або отримав відповідну відмову. Підсумовуючи докази, надані заявником [PERSON] в обґрунтування заяви, суд приходить до переконання, що останні свідчать, що заявник [PERSON] не використав позасудовий порядок встановлення факту того, що він є єдиною особою, яка зайнята постійним доглядом за хворим батьком - [PERSON] , [INFO] , що є інвалідом І групи (підгрупа «Б») та потребує такого догляду за станом здоров`я, оскільки, приписами чинного законодавства унормувано позасудовий порядок встановлення факту здійснення особою постійного догляду за особою, яка за станом здоров`я потребує соціальної послуги з догляду, і, якщо факт, що має юридичне значення, підлягає встановленню в позасудовому порядку, особа має використати такий порядок. Таким чином, суд, приймаючи до уваги вищевикладене, дослідивши надані в судове засідання матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, і, відповідно, оцінивши надані докази, які мають значення для правильного вирішення справи, з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи, базуючись на засадах верховенства права, ухвалюючи судове рішення, яке повинно бути законним та обґрунтованим, приходить до висновку, що заява [PERSON] , заінтересована особа: Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Нетішинської міської ради, - про встановлення факту, що має юридичне значення, - не підлягає задоволенню, оскільки, чинним законодавством передбачено позасудовий порядок встановлення факту здійснення постійного догляду за особами, що потребують такого догляду, і доводи заявника, що лише суд може встановити факт того, що заявник [PERSON] доглядає за своїм хворим батьком та є єдиним надавачем соціальної послуги батькові - [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом І групи, підгрупа «Б», і потребує такого догляду за станом здоров`я, та відсутні інші особи, які можуть здійснювати такий догляд, спростовуються встановленим чинним законодавством порядком надання соціальних послуг, за яким, незалежно від того, претендує надавач соціальної послуги на отримання компенсації від держави чи ні, для отримання відповідного статусу надавач та отримувач соціальних послуг включаються до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, який на місцевому рівні ведуть виконавчі органи місцевих рад та за заявою особи підтверджують такий статус шляхом видачі відповідної довідки, та який, окрім того, допускає відмову у наданні соціальної послуги у випадку, якщо встановлено відсутність потреби у соціальній послузі. Аналогічно законодавець унормував позасудовий порядок встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду) для отримання відстрочки від призиву на військову службу під час мобілізації, що врегульовано у ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за приписами якої - не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: … опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною, особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю І групи, особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю ІІ групи або за особою, яка за висновком МСЕК або ЛКК закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд. Тож, проаналізувавши зміст заяви, а також, беручи до уваги, що розгляд заяви щодо надання соціальної послуги та порядок вирішення питання щодо можливості оформлення постійного догляду за особами, які потребують постійного стороннього догляду, визначено Законом України «Про соціальні послуги» та низкою підзаконних нормативно-правових актів, та, відповідно, віднесено до повноважень інших органів і за законом не підлягає судовому розгляду, суд приходить до висновку та вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви [PERSON] , в інтересах якого дії представник - адвокат Котюк Т.А., заінтересована особа: УСЗН ВК НМР, - про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] , - є єдиною особою, яка здійснює постійний сторонній догляд на безоплатній основі за батьком, [PERSON] , [INFO] , оскільки, факт здійснення постійного догляду за особою, що його потребує, встановлюється в позасудовому порядку. Схожі за змістом висновки викладені у Постановах ВС від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18, від 29 травня 2019 року у справі №398/4017/18, від 18 січня 2024 року у справі №560/17953/21. Крім того, Європейський суд з прав людини в контексті усталеної практики ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зазначає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, і, хоча ст.6 п.1 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення, і питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року у справі «SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE», №4909/04, §58, рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «RuizTorija v. Spain», №303-А, §29). Водночас, суд вважає за доцільне наголосити, що будь-які рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, відповідними компетентними органами, зокрема, відмова відповідного органу в установленні певного факту, можуть бути оскаржені заінтересованою особою до суду адміністративної юрисдикції в порядку адміністративного судочинства, про що наголошено у Постановах ВС від 08 листопада 2019 року у справі №161/853/19, від 18 грудня 2019 року у справі №370/2598/16-ц, від 18 січня 2024 року у справі N 560/17953/21). На підставі викладеного, з урахуванням ст.ст. 82 ЦК України,

Outcome: dismissed