Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача в її користь аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 03 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Збаразького районного управління юстиції у Тернопільській області вони зареєстрували шлюб за актовим записом №101. У шлюбі [INFO] народилась дочка [PERSON] , яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. З 2019 року вони проживають окремо. Їх сім`я практично розпалась і шлюб існує лише формально. Крім того, відповідач не надає дитині належного матеріального утримання в добровільному порядку, не займається її вихованням. Ухвалою від 31 січня 2024 року по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак від неї на адресу суду надійшла заява в якій вона просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує та не заперечує щодо можливості ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинах, хоча про день, час та місце розгляд справи йому було повідомлено належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав. Ухвалою від 11 березня 2024 року постановлено проводити заочний розгляд даної справи. Згідно свідоцтва про шлюб, шлюб між сторонами по справі зареєстровано 03 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Збаразького районного управління юстиції у Тернопільській області за актовим записом № 101 (а.с.8). У шлюбі [INFO] народилась дитина [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Дочка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 15 січня 2024 року (а.с.10). Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Сторони по справі одружились [INFO] . У шлюбі народилась дитина [PERSON] , яка проживає разом з позивачкою та перебуває на утриманні позивачки. Відповідач в добровільному порядку належного матеріального утримання дитині не надає, хоча має можливість виконувати свій обов`язок по її утриманню. З 2019 року сторони проживають окремо, їх сім`я практично розпалась і шлюб існує лише формально. Спільне життя даного подружжя і збереження їхнього шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вказана норма закону відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищенаведене, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в користь держави 1211,20 грн. судового збору за позовні вимоги про стягнення аліментів та в користь позивачки 1211,20 грн. сплаченого судового збору за позовні вимоги про розірвання шлюбу.

Outcome: approved