Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №1/3866863 від 04.03.2020 року у сумі 217347,98 грн, яка складається з строкової заборгованості у розмірі 92472,64 грн, простроченої заборгованості у розмірі 91275,41 грн, нарахованих відсотків у розмірі 2386,82 грн, прострочених відсотків у розмірі 31258,11 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.03.2020 року між сторонами укладено комплексний договір на споживчі потреби, зокрема, купівлю транспортного засобу в тому числі на оплату страхового платежу за договором страхування життя згідно цього договору та правил надання споживчого кредиту в АТ «Креді Агріколь Банк». Відповідно до кредитного договору позивач надає відповідачу кредит у сумі 369\~871,63 грн строком з 04.03.2020 року до 03.03.2024 рік, а відповідач одержує та повертає кредит згідно з графіком погашення кредиту. Однак, відповідачем порушені умови кредитного договору, а саме не повертається кредит у строки/терміни, передбачені графіком, не сплачуються проценти/прострочені проценти за користування кредитом та комісія/прострочена комісія у строки/терміни, передбачені кредитним договором. З метою досудового врегулювання спору позивач надсилав відповідачу лист-вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Проте, дану заборгованість не погашено. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.05.2023 року справу передано до Дзержинського районного суду м.Харкова. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 15.08.2023 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, так як згідно з вимогами ч. 6\~ст. 19 ЦПК України\~поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до\~ст. 274 ЦПК України\~справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. В судове засідання представник позивача не з`явився, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. За повідомленням Міністерства соціальної політики станом на 24.01.2024 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся вчасно та належним чином, відзиву або клопотань з процесуальних питань суду не надходило, до суду повернувся конверт з поштовим повідомленням «адресат відсутній за вказаною адресою», відзиву або клопотань з процесуальних питань суду не надходило. Пунктом 4 частини 8 статті 128 ЦПК України визначено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи викладене, оскільки відповідач повідомлений про час та місце слухання справи своєчасно та належним чином, представник позивача надав згоду на ухвалення заочного рішення, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. 04.03.2020 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] підписано комплексний договір №1/3866863. Згідно умов договору банк надає позичальнику кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у порядку та в строки, встановлені договором. Сума кредиту становить 369\~871,63 грн, в тому числі: 355\~680,00 грн на купівлю транспортного засобу для особистого користування, 14\~191,63 грн на сплату страхової премії за договором добровільного страхування від нещасних випадків та на випадок хвороби, укладеним між СК ПАТ «СК «Кардіф», позичальником та банком, строк кредиту встановлений до 03.03.2024 року включно, фіксована процентна ставка становить 16,90% річних. Позичальник повертає кредит та проценти банку згідно графіка платежів по кредиту (Додаток №1 до договору, який є його невід`ємною частиною) на єдиний рахунок №UA 583006140000029097000562879 в банку. Також, сторонами підписаний Додаток №1 до зазначеного договору, а саме таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (в т.ч. графік платежів по кредиту, стандартний). Згідно зазначеного графіку загальна вартість кредиту становить652545,00 грн, з них загальна сума кредиту становить 369871,63 грн, загальна сума процентів за користування кредитом становить 128507,86 грн, платежі за додаткові та супутні послуги. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог статей 526, 530, 610, 611, 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. А відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За правилами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, тобто існує презумпція правомірності наведених правочинів, допоки іншого висновку не дійде суд у самостійному провадженні. Суд виходить з презумпції правомірності та чинності правочину у формі кредитного договору, який підписаний відповідачем, а відтак приходить до висновку, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах. Згідно платіжної інструкції №1/3866863 від 04.03.2020 року АТ «Креді Агріколь Банк» перерахувало ПрАТ «СК «Кардіф» страховий платіж по договору страхування 02/20/2109/484 від 04.03.2020 року, [PERSON] у розмірі 14191,63 грн. Згідно платіжної інструкції №1/3866863 від 04.03.2020 року АТ «Креді Агріколь Банк» перерахувало 355680,00 грн, призначення платежу «Надання кредиту згідно кредитного договору №1/3866863 від 04.03.2020 року, позичальник [PERSON] » на рахунок [NUMBER] , з якого за платіжною інструкцією №30251028-2 перерахованого гроші у сумі 355680,00 на рахунок АТ «ПУМБ» призначення платежу «Оплата за автомобіль, [PERSON] » Таким чином, позивач свої зобов`язання за договором виконав про що свідчать платіжні інструкції та виписка по особовому рахунку відповідача. Як вбачається з виписки по рахунку та розрахунку заборгованості відповідач не виконував умови договору в розмірах і строках визначених умовами договору, внаслідок чого станом на 03.03.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 217347,98 грн, яка складається зі строкової заборгованості у розмірі 92427,64 грн, простроченої заборгованості у розмірі 91275,41 грн, нарахованих відсотків у розмірі 2386,82 грн, прострочених відсотків у розмірі 31258,11 грн. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 31.01.2023 року позивачем направлено відповідачу повідомлення-вимогу про необхідність погасити достроково у повному обсязі зобов`язання за кредитним договором, а саме: непогашену суму кредиту у розмірі 184895,56 грн, проценти за користування кредитом у розмірі 28604,22 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом, зокрема, у постанові від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12. З долученої до позовної заяви виписки, вбачається, що банком здійснювались нарахування відсотків боржнику після надсилання вимоги про дострокове погашення кредиту. Таким чином, з огляду на те, що позивач 31.01.2023 року надіслав до відповідача вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, в якій, зокрема визначив, що на дату вимоги заборгованість за процентами за користування кредитом становить 28604,22 грн нарахування відсотків після такої вимоги є неправомірним. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідач не виконав передбачених кредитним договором обов`язків по поверненню кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, має прострочену заборгованість, що у свою чергу порушує права позивача, а саме в частині стягнення непогашеної суми кредиту у розмірі 184895,56 грн та процентів за користування кредитом у розмірі 28604,22 грн, а всього 213499 грн 78 коп. Позовні вимоги про стягнення відсотків нарахованих після вимоги про дострокове виконання зобов`язань у повному обсязі не підлягають задоволенню з підстав викладених вище. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 3260,22 грн, позовні вимоги задоволено частково, а відтак з урахуванням розміру задоволених вимог відшкодуванню відповідачем на користь позивача підлягають судові витрати за подачу позову в сумі 3202 грн 50 коп.

Outcome: partial