Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

Позивач звернувся\~в суд\~з позовом,\~в якому\~просивстягнути з Приватного акціонерного товариства «Ліки Кіровоградщини» на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 39\~116,31 грн., та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.01.2024 року по 05.02.2024 року у розмірі 4 391,36 грн.; рішення суду щодо стягнення заробітної плати в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання, судові витрати стягнути з відповідача на користь держави. Позов обґрунтовує тим, що починаючи з 02.01.2004 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем. 12.01.2024 року керівником ПрАТ «Ліки Кіровоградщини» видано наказ про припинення трудового договору (контракту) за № 00000000022-0000000647. Наказано звільнити його з 14.01.2024 року з посади завідуючого аптеки аптечного пункту № 26 аптеки № 9 Новомиргородської ЦМЛ на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, з компенсацією 62-х днів відпустки та виплатою вихідної допомоги в розмірі 5\~732,33 грн. Водночас, в день звільнення, в порушення вимог законодавства про працю, відповідач, не провів повний розрахунок з позивачем та не виплатив заборгованість по заробітній платі. Згідно розрахункових листів за липень 2023 року - січень 2024 року заборгованість по заробітній платі відповідача на момент звільнення становить 39\~116,31 грн., яку він просить стягнути на свою користь. Крім того, затримка розрахунку з ним складає 16 робочих днів, середній заробіток вираховується з моменту звільнення по день звернення до суду з відповідним позовом, тобто з 14.01.2024 року по 01.02.2024 року. Відтак, загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.01.2024 року по 05.02.2024 року включно складає 4\~391,36 грн. Посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 07.02.2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу надано термін для подання відзиву на позов, призначено судове засідання. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача і підтримання позовних вимог. Відповідачем відзиву на позов не надано, у зв`язку з тим, що розгляд справи проводиться в порядку спрощеного провадження, суд обмежується наданими позивачем доказами. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що починаючи з 02.01.2004 року позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Ліки Кіровоградщини», що підтверджується записами у трудовій книжці позивача серії [NUMBER] (а.с 11-12). 12.01.2024 року керівником Приватного акціонерного товариства «Ліки Кіровоградщини» видано наказ про припинення трудового договору (контракту) за № 00000000022-0000000647 та наказано звільнити 14.01.2024 року [PERSON] з посади завідуючого аптеки аптечного пункту № 26 аптеки № 9 Новомиргородської ЦМЛ на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, з компенсацією 62-х днів відпустки та виплатою вихідної допомоги в розмірі 5\~732,33 грн. (а.с 13). Як зазначено позивачем в день звільнення, в порушення вимог законодавства про працю, відповідач, не провів повний розрахунок з ним та не виплатив заборгованість по заробітній платі. Згідно розрахункових листів за липень 2023 року січень 2024 року заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем на момент звільнення становить 39\~116,31 грн. Відповідно до норм ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Враховуючи викладене, заборгованість в розмірі 39\~116,31 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Згідно з правовим висновком Верховного Суду України у спорі про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (Постанова Верховного Суду України від 03.07.2013 року у справі № 6-60цс133), - відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Здійснення розрахунків середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, з наступними змінами. Так, абз. 3 п. 2 Порядку встановлено, що середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. За змістом абз. 2 п. 3 Порядку суми нарахованої заробітної плати, крім премій (в тому числі за місяць) та інших заохочувальних виплат за підсумками роботи за певний період, враховуються у тому місяці, за який вони нараховані, та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт. Відповідно до абз. 1 п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, на число календарних днів за цей період. Враховуючи викладене, оскільки наявна вина роботодавця у невиплаті [PERSON] у день звільнення заробітної плати, відповідач зобов`язаний виплатити останньому середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні. Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до роз`яснень пленуму Верховного Суду України наведених у п. 6 постанови № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 274,46 грн., виходячи із розрахунку: заробітна плата за останні два календарні місяці роботи, що передували місяцю, в якому позивачку було звільнено, розділено на кількість відпрацьованих днів (3\~568,03 грн. / 13 відпрацьованих днів). Середній заробіток позивача вираховується з моменту звільнення по день звернення до суду з відповідним позовом, тобто з 14.01.2024 року по 01.02.2024 року. Кількість днів затримки розрахунку складає 16 робочих днів. Загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.01.2024 року по 05.02.2024 року включно складає 4\~391,36 грн., які підлягають стягненню на користь позивача. Згідно з п. 2 ч. 1ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 2\~422,40 грн. щодо двох вимог позивача.

Outcome: approved