Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 20.12.2023 року до Звенигородського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на: земельну ділянку з кадастровим номером 7121283200:02:004:0433 площею 2.8421 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Княжицької сільської ради Звенигородського району Черкаської області; земельну ділянку з кадастровим номером 7121283200:02:004:0434 площею 3.4712 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Княжицької сільської ради Звенигородського району Черкаської області; земельну ділянку з кадастровим номером 7121283200:02:004:0432 площею 2.9607 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Княжицької сільської ради Звенигородського району Черкаської області. В обґрунтування позову позивач зазначає, що [INFO] померла його баба [PERSON] , про що Старобільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Старобільському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено відповідний актовий запис № 988. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, яка знаходиться на території Княжицької сільської ради Звенигородського району Черкаської області. [INFO] в м. Антрацит Луганської області помер його батько [PERSON] , про що Богуславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 11 квітня 2023 року складено відповідний актовий запис № 116. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельних ділянок, які знаходяться на території Княжицької сільської ради Звенигородського району Черкаської області. Позивач звернувся до державного нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори, в порядку заміщення Звенигородської державної нотаріальної контори з заявою для прийняття спадщини після померлого. Постановою державного нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори № 1181/02-31 від 22 вересня 2023 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Підставою для відмови нотаріус зазначила, що вона позбавлена можливості встановити осіб, які могли прийняти спадщину шляхом спільного проживання з померлою особою та у зв`язку з цим перевірити коло спадкоємців, оскільки 14 квітня 2023 року [PERSON] звернувся до нотаріальної контори для вирішення питання спадкування майна після смерті [PERSON] . При цьому, у нього була відсутня довідка про місце реєстрації та склад сім`ї померлого на день його смерті, а також неможливо встановити факт спільного проживання [PERSON] з матір`ю [PERSON] . Тобто, позивач позбавлений можливості надати нотаріусу будь-які документи, які підтверджують факт спільного проживання [PERSON] з матір`ю [PERSON] та довідки про місце реєстрації та склад сім`ї померлого на день його смерті, оскільки місто Антрацит Луганської області є тимчасово окупованою територією, а будь-який документ виданий незаконними органами є недійсним і не створює правових наслідків. Із копії паспорта серії [NUMBER] виданого Звенигородським РВ УМВС України в Черкаській області від 19 лютого 2004 року вбачається, що [PERSON] був зареєстрований у [ADDRESS] . Із копії паспорта серії [NUMBER] виданого Звенигородським РВ УМВС України в Черкаській області від 20 вересня 1996 року вбачається, що [PERSON] була зареєстрована у [ADDRESS] . Спадковим майном після смерті [PERSON] є земельна ділянка з кадастровим номером 7121283200:02:004:0433 площею 2.8421 га; спадковим майном після смерті [PERSON] є земельна ділянка з кадастровим номером 7121283200:02:004:0434 площею 3.4712 га та земельна ділянка з кадастровим номером 7121283200:02:004:0432 площею 2.9607 га. Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини чи поновлення строку для прийняття спадщини не зверталися. У зв`язку з вищевикладеним позивач змушений звернутись до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2023 року справу передано для розгляду судді Звенигородського районного суду Сакун Д. І. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.12.2023 було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 23.01.2024 року від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. 23.01.2024 року представник відповідача Звенигородської міської ради Черкаської області надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Звенигородської міської ради. При винесенні рішення покладається на розсуд суду згідно чинного законодавства. 26.01.2024 року із Звенигородської державної нотаріальної контори Черкаської області надійшла спадкова справа після смерті [PERSON] та повідомлення про те, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 13.02.2024 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. 05.03.2024 року представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про день розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Надав заяву про розгляд справи без участі представника Звенигородської міської ради. При винесенні рішення покладається на розсуд суду згідно чинного законодавства. В силу ч.3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності осіб, які беруть участь у справі на підставі письмових документів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню. У суді встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.04.2003 року Богуславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , помер [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 116 від 11.04.2023 року (а.с. 9). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданої повторно 14.04.2023 року Звенигородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 988 від 26.07.2021 року (а.с. 10). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.09.2023 року, нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало померлому [INFO] [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис № 9 від 24.03.1984 року. Батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ-3201313372023 від 17.11.2023 року, міститься запис про земельну ділянку за кадастровим номером 7121283200:02:004:0432, площею 2.9607 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Княжицька сільська рада, Звенигородського району, Черкаської області. У графі власник (користувач) відсутня інформація. Відповідно до відомостей про право власності/ право постійного користування згідно з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно - право власності земельної ділянки зареєстроване за [PERSON] . Документ, який є підставою для виникнення права: свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 28.05.2014. Орендар: ТОВ «Агропроект Княжа». Дата реєстрації речового права 21.07.2014. Інші відомості відсутні (а.с.13-17). Нормативна грошова оцінка: 75327,38 грн., дата 08.12.2023 (а.с.30). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ-3201313422023 від 17.11.2023 року, міститься запис про земельну ділянку за кадастровим номером 7121283200:02:004:0433, площею 2.8421 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Княжицька сільська рада, Звенигородського району, Черкаської області. Нормативна грошова оцінка: 77948,74 грн., дата проведення 12.09.2023. У графі власник (користувач) відсутня інформація. Відповідно до відомостей про право власності/ право постійного користування згідно з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно - право власності земельної ділянки зареєстроване за [PERSON] . Документ, який є підставою для виникнення права: державний акт на право приватної власності на землю, Княжицька сільська рада народних депутатів 15.02.2002. Орендар: ТОВ «Агропроект Княжа». Дата реєстрації речового права 21.03.2014. Інші відомості відсутні (а.с.18-23). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ-3201313402023 від 17.11.2023 року, міститься запис про земельну ділянку за кадастровим номером 7121283200:02:004:0434, площею 3.4712 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Княжицька сільська рада, Звенигородського району, Черкаської області. Нормативна грошова оцінка: 80712,31 грн., дата проведення 14.11.2023. У графі власник (користувач) відсутня інформація. Відповідно до відомостей про право власності/ право постійного користування згідно з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно - право власності земельної ділянки зареєстроване за [PERSON] . Документ, який є підставою для виникнення права: державний акт на право приватної власності на землю, Княжицька сільська рада народних депутатів 15.02.2002. Орендар: ТОВ «Агропроект Княжа». Дата реєстрації речового права 18.03.2014. Інші відомості відсутні (а.с.24-29). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ЧР 4-10-793, [PERSON] на підставі рішення Княжицької сільської ради від 1 березня 2001 року № 15-2 передано у приватну власність земельну ділянку, площею 3,47 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка розташована на території Княжицької сільської ради. Акт № 793 від 15.02.2002 (а.с.35). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ЧР 4-10-794, [PERSON] на підставі рішення Княжицької сільської ради від 1 березня 2001 року № 15-2 передано у приватну власність земельну ділянку, площею 2,48 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка розташована на території Княжицької сільської ради. Акт № 794 від 15.02.2002 (а.с.33). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, номер витягу 19422948 від 24.03.2014 вбачається, що є запис про інше речове право: 5080735, дата державної реєстрації: 21.03.2014. Підстава виникнення: договір оренди землі б/н, виданий 18.02.2013, видавник ТОВ «Агропроект Княжа» та [PERSON] . Вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки. Строк дії: 20.03.2024. Орендодавець: [PERSON] , орендар: ТОВ «Агропроект Княжа» (а.с.34). Відповідно до заяви № 404 від 14.04.2023 року, с/с № 121/2023, посвідченої державним нотаріусом Шалденко Л.В., [PERSON] цією заявою приймає спадщину за законом після смерті батька [PERSON] (а.с. 54). Відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] виданого Звенигородським РВ УМВС України в Черкаській області від 19 лютого 2004 року вбачається, що [PERSON] був зареєстрований у [ADDRESS] (а.с.37). Відповідно до паспорта серії [NUMBER] виданого Звенигородським РВ УМВС України в Черкаській області від 20 вересня 1996 року вбачається, що [PERSON] була зареєстрована у [ADDRESS] (а.с.38). Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Приписами ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначено, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та таке інше. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено приписами ст. 1217 ЦК України. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Частиною 1 ст. 1258 ЦК України визначено,що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Положеннями ст. 1261 ЦК України передбачено першочергове право на спадкування за законом - мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Підпунктом 4. 18 п. 4 глави 10 розділу ІІ вказаного порядку передбачено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України Про нотаріат, який узгоджується з положеннями п. 1 глави 13 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Вищий Спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ листом № 24-753/04-13 від 16 травня 2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування роз`яснив, що при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відтак встановлені підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами. Судові витрати суд залишає за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved