Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви зазначила, що вона у лютому місяці 2014 року у зв`язку з тим, що її мати [PERSON] за станом свого здоров`я потребувала постійного стороннього\~ догляду, забрала її проживати до своєї квартири за адресою: [ADDRESS] . Заявниця стверджує, що за вказаною адресою її мати проживала до дня смерті [INFO] . Вона доглядала її та вони спільно вели господарство. В подальшому вона поховала матір за власні кошти. 23 грудня 2023 року вона звернулась до Смілянської державної нотаріальної контори з заявою про відкриття спадщини після смерті матері та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок [ADDRESS] . За результатами розгляду заяви завідувач нотконтори надала їй роз`яснення, що оскільки спадкоємець на момент смерті спадкодавця не був зареєстрований з ним на момент смерті та не подав заяву про прийняття спадщини в установлені законом строки, неможливо на підставі цієї заяви завести спадкову справу. Враховуючи наведене [PERSON] просила встановити факт її постійного проживання разом із [PERSON] на час відкриття спадщини. Вказала, що встановлення факту їй\~ необхідне для визначення її спадкоємцем [PERSON] та видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на будинок. Ухвалою від 29 січня 2024 року суд відкрив провадження у справі та постановив розгляд справи проводити в порядку окремого провадження. В судове засідання з`явились заявник та її представник адвокат Карпов С.О. Заявник та її представник підтримали заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, у повному обсязі та просили її задовольнити з наведених у ній підстав. Представник заінтересованої особи Сюкала Ю.П. направила до суду заяву, в якій просила розглядати справу за відсутності представника Смілянської міської ради Черкаської області та прийняти законне і обґрунтоване рішення по справі у відповідності до вимог чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника та її представника, допитавши свідків, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою\~ [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 04 травня 2017 року. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] в м. Сміла Черкаської області. Після її смерті відкрилась спадщина на жилий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , доказом чого є свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 27 листопада 2002 року державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори Терещенко М.Є. та зареєстроване в реєстрі за №3104. Після смерті матері заявник звернулася до Смілянської державної нотаріальної контори із заявою про реєстрацію спадкової справи після смерті матері та видачі свідоцтва про право на спадщину, однак листом від 26 грудня 2023 року їй було роз`яснено, що оскільки вона на момент смерті матері не була зареєстрована з нею і не подала заяву про прийняття спадщини у встановлені законом строки, на підставі цієї заяви спадкову справу завести не можливо. Як вбачається з довідки управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Смілянської міської ради від 26 лютого 2024 року [PERSON] з 13 липня 1988 року по 22 жовтня 2022 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З реєстрації за вказаною адресою була знято у зв`язку із смертю. На момент смерті разом з [PERSON] зареєстровані особи відсутні, у тому числі малолітні чи неповнолітні діти. Водночас, згідно з відміткою в паспорті заявниці серії [NUMBER] , виданим 22 листопада 2000 року Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області, зареєстрованим місцем проживання заявниці з 23 вересня 1998 року є [ADDRESS] . З акту №8 про підтвердження проживання особи без реєстрації від 23 січня 2024 року та з акту встановлення осіб, які проживають за місцем реєстрації від 15 січня 2024 року вбачається, що [PERSON] з лютого 2014 року та до часу своєї смерті проживала без реєстрації зі своєю дочкою [PERSON] ,\~ оскільки потребувала постійного стороннього догляду, який здійснювала її дочка за місцем свого проживання. Допитаний в судовому засідання як свідок [PERSON] \~ підтвердив вказану обставини та пояснив, що знайомий із заявницею та її матір`ю з 2009 року, оскільки саме в той час він купив по сусідству з ними будинок. [PERSON] на той час проживала у будинку [ADDRESS] . Вона дуже хворіла і орієнтовно в 2014 році її дочка забрала її до себе, оскільки вона вже не могла самостійно обслуговувати себе. Допттана в судовому засіданні як свідок\~ [PERSON] пояснила, що вона працювала разом з [PERSON] та знала її досить тривалий період. Орієнтовно 7 років до своєї смерті [PERSON] проживала у квартирі дочки [PERSON] , яка її доглядала. Певний період часу вона взагалі бкла прикута до ліжка.\~ Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявників зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що заявниці необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявниці з матір`ю на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявниці юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права на спадщину. Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААА №900198 [PERSON] є інвалідом 1 групи безтерміново, відповідно, звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Оскільки заявник звільнена від сплати судового збору, судові витрати слід віднести на рахунок держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved