Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-29 00:00:00

У листопаді 2023 року представник позивача звернулась до суду з позовом, яким просила стягнути із відповідача безпідставно отримані кошти допомоги по безробіттю в розмірі 1 227,87 грн. 2 684,00 грн. судового збору. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.12.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача надала заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, причини неявки суду невідомі, правом подачі відзиву на позов не скористався. За таких обставин, згідно ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.\~280\~ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення вимог, виходячи з наступного. Статтею 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст.\~12\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Згідно з Положенням про Державну службу зайнятості, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 16.12.2020 №2663, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.12.2020 за № 1305/35588, до основних завдань Державної служби зайнятості відноситься здійснення контролю за використанням роботодавцями та безробітними коштів Фонду (ч. 1 п.12 р. ІІ Положення). Регіональні центри зайнятості та їхні філії, базові центри зайнятості за п.1 ч. 3 р. ІІІ Положення забезпечують організацію: ведення обліку осіб, які звертаються за сприянням у працевлаштуванні, та наданих їм послуг; здійснення реєстрації безробітних, ведення обліку наданих їм послуг; надання соціальних послуг та виплату матеріального забезпечення відповідно до законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (далі - Закон №1533-ІІІ) та «Про зайнятість населення» (далі - Закон № 5067-VI); проведення розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в установленому законодавством порядку; стягнення відповідно до закону коштів Фонду, виплачених особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачених на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей поданих особою. Кіровоградський обласний\~центр зайнятостіє базовим центром зайнятості, входить у централізовану систему державних установ державної служби зайнятості, виконує завдання і функції у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту від безробіття, а також функції виконавчої дирекції Фонду. Відповідно до п.7 ч. 1 ст.5 та п.1 ч.1.ст.9 Закону №5067-VI держава гарантує у сфері зайнятості населення соціальний захист у разі настання безробіття, кожен має право на соціальний захист у разі настання безробіття, що реалізується, зокрема, шляхом участі в загальнообов`язковому державному соціальному страхуванні на випадок безробіття, яке передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття. За приписами ст.1 Закону №1533-111 загальнообов`язкове державне соціальне страхування - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту громадянам, в тому числі матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Згідно зі ст.4 Закону України №5067-VI до зайнятого населення належать, особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. До зайнятого населення також належать: непрацюючі працездатні особи, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, особою з інвалідністю І групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, та отримують допомогу, компенсацію та/або надбавку відповідно до законодавства; батьки - вихователі дитячих будинків сімейного типу, прийомні батьки, якщо вони отримують грошове забезпечення відповідно до законодавства; особа, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, та одержує грошову допомогу на догляд за нею відповідно до законодавства. За ст. 43 Закону №5067-VI статусу безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи; особа з інвалідністю, яка не досягла встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку та отримує пенсію по інвалідності або соціальну допомогу відповідно до законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» та «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю»; особа, молодша 16-річного віку, яка працювала і була звільнена у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема припиненням або перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності (штату) працівників. Статус безробітного надається зазначеним вище особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.2 ч. 1 ст.44 Закону №5067-VI зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону № 1533-ІІІ та цього Закону. Окрім того, згідно зі ст..23 Закону №\~1533-ІІІ\~розмір допомоги\~по безробіттю\~визначається у\~відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу. При цьому, за п.4 ч.2 ст.44 Закону №5067-VI зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати центр зайнятості, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону, яка передбачає припинення реєстрації безробітного, зокрема, у разі зайнятості особи. Відповідно до ч.2,3 ст. 36 Закону №1533-ІІІ застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, несуть відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків. Так, за приписами п.п.1,9 ч. 1 ст. 45 Закону України №5067-VI, ч. 3 ст. 36 Закону № 1533-ІІІ у разі встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг) реєстрація такого безробітного припиняється, а сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг відповідно до законодавства України. Статтею 39 Закону №1533-ІІІ визначено, що спори, які виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. Судом встановлено, що [PERSON] , реєстраційний номер ОКПП [NUMBER] , [INFO] , громадянин України, паспорт [NUMBER] , виданий Чигиринським РВ УМВС України в Черкаській області 09.10.2017 року, адреса місця\~проживання:\~ [ADDRESS] , зареєструвався як безробітна особа у\~Кіровоградському міськрайонному\~центрі зайнятості\~01.07.2021 (наказ від 01.07.2021 №НТ210701). При цьому,\~у своїй\~заяві про\~надання статусу\~безробітного від\~01.07.2021\~відповідач,\~вказав,\~що через\~відсутність роботи\~не має\~заробітку або\~інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно та ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, а також відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення. Відповідачем підписані Права та обов`язки зареєстрованих безробітних (Додаток 2 до Індивідуального плану працевлаштування безробітного) та Попередження про зобов`язання особи, зареєстрованої у державній службі зайнятості, в яких зазначено, що відповідач попереджений про необхідність своєчасного повідомлення фахівця центру зайнятості в разі працевлаштування на постійну чи тимчасову роботу, укладання цивільно-правового договору виконання робіт\~чи надання\~послуг,\~а також\~про зобов`язання\~відшкодувати суму виплаченого матеріального забезпечення та вартості наданих соціальних послуг внаслідок надання недостовірної інформації, умисного невиконання своїх обов`язків та зловживання ними. На підставі представлених відповідачем документів, позивач призначив відповідачу допомогу по безробіттю з 01.07.2021 року по 25.06.2022 року у встановлено законодавством розмірі як застрахованій особі, яка має страховий стаж від 2 до 6 років 55% середньої заробітної плати залежно від тривалості безробіття у відсотка до визначеного розміру, 100% - 90 календарних днів, 80% - 90 календарних днів. 13.07.2021 року відповідач подав заяву про зняття з обліку у зв`язку з відмовою від послуг служби зайнятості за сімейними обставинами, на підставі якої позивачем припинено відповідачу реєстрацію та виплату допомоги по безробіттю з 13.07.2021 (наказ від 13.07.2021 №НТ210713). При обміні інформацією між ГУ ДПС ПФУ, Пенсійним фондом України та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування, що здійснюється згідно з Наказом Міндоходів і зборів України від 19.09.2013 року № 194, до центру зайнятості надійшла інформація про отримання відповідачем у період реєстрації у центра зайнятості доходу від ФОП [PERSON] .

Outcome: approved