Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів ПАТ «Укрнафта», Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», в якому прохала визнати дійсним договір купівлі-продажу однокімнатної квартири [ADDRESS] , укладений 20.11.2007 року між [PERSON] , [INFO] , і Відкритим акціонерним товариством «Укрнафта» та Нафтогазовидобувним управлінням «Полтаванафтогаз» та визнати за нею право особистої приватної власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позову вказала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . За життя чоловік працював у Нафтогазовидобувному управлінні «Полтаванафтогаз» ВАТ «Укрнафта» та придбав у ВАТ «Укрнафта», правонаступником якого є ПАТ «Укрнафта», однокімнатну службову у квартиру за адресою [ADDRESS] , але юридично не оформив право власності на неї. НГВУ «Полтаванафтогаз» надано дозвіл на продаж за залишковою вартістю службових квартир працівникам НГВУ, було вирішено : надати дозвіл НГВУ «Полтаванафтогаз» на продаж службових квартир працівникам НГВУ, а саме : - однокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 28,7 кв.м., за залишковою вартістю на 02.06.04 р 13900 грн.. без ПДВ начальнику відділу ОПіНС Городецькому М.В. Юридичному управлінню ВАТ «Укрнафта» видати довіреність та надати право підпису начальнику НГВУ «Полтаванафтогаз» [PERSON] на оформлення усіх необхідних документів при продажу службових квартир працівникам управління в м. Полтаві. [PERSON] оплатив рахунок на суму 16 680 грн. [PERSON] фактично вступив в користування, управління та володіння даною квартирою та фактично почав в ній проживати, де і був зареєстрований та проживав починаючи з 17.10.2006 року по день своєї смерті, що підтверджується копією його паспорту з відповідною відміткою про зареєстроване місце проживання та довідкою про реєстрацію місця проживання виданою 31.10.2006 року ЖЕО №2. Позивач вказує, що [PERSON] та ВАТ «Укрнафта» і НГВУ «Полтаванафтогаз» фактично домовились щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу квартири, а саме ціни, предмету та об`єкту договору, і відбулося повне виконання договору, а саме покупець [PERSON] перерахував на рахунок продавця грошові кошти за квартиру та фактично вступив у володіння та користування даною квартирою, а продавець прийняв кошти та передав йому цю квартиру, але ухилився від нотаріального посвідчення цього договору з незалежних від покупця причин. [PERSON] зазначила, що після смерті чоловіка вона звернулась до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Настеки Н.О. з заявою про прийняття спадщини за законом з метою оформлення своїх спадкових прав після померлого [PERSON] , зокрема, і на вищевказану квартиру. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Настеки Н.О. від 07.07.2023 року за вих. №350/02-31 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , в зв`язку з тим, що не встановлено безспірно належність вищевказаного майна померлому [INFO] [PERSON] та нотаріусу не надано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії (документів про належність вищевказаного майна померлому). У зв`язку з чим, позивач змушена звернутися до суду з позовом. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 26 жовтня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження (а.с.97). \~ \~ \~ \~08 січня 2024 року від представника відповідача ПАТ «УКРНАФТА» Севастьянової І.А. до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказала, що Нафтогазовидобувне управління «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» не є юридичною особою, натомість є структурною одиницею (філією) юридичної особи Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» без права юридичної особи. Отже філія, яка не є юридичною особою, не наділена цивільною процесуальною дієздатністю та не може виступати стороною у цивільному процесі. Тому позовні вимоги [PERSON] до Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з відсутністю такої сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже неможливістю вирішення цивільного спору. ПАТ «Укрнафта» підтверджує, що вказані фактичні обставини в позовній заяві мали місце та підтверджуються відповідними документами, у тому числі й організаційно-розпорядчими документами, створеними в процесі господарської діяльності відповідача ПАТ «Укрнафта». У відзиві представник відповідача просив проводити розгляд справи без участі представника ПАТ «Укрнафта» (а.с.110-112). Згідно ч.1\~ст.82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Ухвалою суду від 12 січня 2024 року підготовче засідання по справі закрито (а.с.121). Від представника позивача [PERSON] [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги просив задовольнити (а.с.128). Відповідачі ПАТ «УКРНАФТА» та Нафтогазовидобувного управління «ПОЛТАВАНАФТОГАЗ» ПАТ «УКРНАФТА» в судове засідання своїх представників не направили, представника ПАТ «УКРНАФТА» СевастьяноваІ.А. у відзиві прохала розглядати справу без її участі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі даних і доказів. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 вересня 1976 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, актовий запис № 56, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданим Новосанжарським відділом РАЦС 26 вересня 1976 року (а.с.24). З копії Витягу з протоколу засідання Правління ВАТ «Укрнафта» від 09.09.2004 року № 18 вбачається, що за результатами заслуховування інформації Голови Правління [PERSON] про надання дозволу НГВУ «Полтаванафтогаз» на продаж за залишковою вартістю службових квартир працівникам НГВУ, було вирішено : надати дозвіл НГВУ «Полтаванафтогаз» на продаж службових квартир працівникам НГВУ, а саме : - однокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 28,7 кв.м., за залишковою вартістю на 02.06.04 р. 13900 (тринадцять тисяч дев`ятсот) грн.. без ПДВ начальнику відділу ОПіНС Городецькому М.В. Юридичному управлінню ВАТ «Укрнафта» видати довіреність та надати право підпису начальнику НГВУ «Полтаванафтогаз» [PERSON] на оформлення усіх необхідних документів при продажу службових квартир працівникам управління в м. Полтаві (а.с.25). З копії Звіту з оцінки майна Української універсальної біржі від 02.06.2004 року здійсненої на замовлення НГВУ «Полтаванафтогаз» вбачається, що залишкова вартість квартири за адресою в [ADDRESS] становить 13900 грн. (а.с.27-43). ВАТ «Укрнафта» НГВУ «Полтаванафтогаз» було виписано рахунок № 00022 від 20.11.07 року на ім`я [PERSON] на суму : всього без ПДВ 13900, податок на додану вартість :2 780 , Всього з ПДВ :16 680 грн.(а.с.46). З квитанції № 1478.4.1 від 20.11.07 ЗАТ КБ «Приватбанк» вбачається, що [PERSON] оплачено рахунок № [NUMBER] від 20.11.07 на суму 16 680 грн.(а.с.48). 22 вересня 2006 року НГВУ «Полтаванафтогаз» [PERSON] видано ордер на житлове приміщення № 4 , а саме на право зайняття житлового приміщення житловою площею 15,5 кв.м., яке складається з 1 кімнати у квартирі [ADDRESS] . Підстава видачі ордеру : рішення Правління ВАТ «Укрнафта» протокол № 18 від 09.09.2004 р. (а.с.52). З копії довідки виданої ГЖЕД № 2 31.10.2006 року вбачається, що [PERSON] з 17.10.2006 року зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.53). [INFO] помер [PERSON] , актовий запис № 12, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 05 січня 2023 року Новосанжарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.23). З копії постанови приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Настеки Н.О. від 07.07.2023 року № 350/02-31 вбачається, що [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] , на квартиру [ADDRESS] в зв`язку з тим, що не встановлено безспірно належність вищевказаного майна померлому [INFO] [PERSON] та нотаріусу не надано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії (документів про належність вищесказаного майна померлому). Також із вказаної постанови вбачається, що у спадковій справі наявна заява від сина померлого [PERSON] , [INFO] , від 30.06.2023 про відмову від частки спадкового майна на користь дружини померлого [PERSON] . 07.07.2023 року із заявою про прийняття спадщини звернулася дружина померлого [PERSON] , їй буди видані свідоцтва про право на спадщину за законом на інше спадкове майно. Від інших осіб будь-яких заяв ( про прийняття спадщини, про відмову від права на прийняття спадщини, про видачу свідоцтв про право на спадщину) до нотаріуса не надходила (а.с.75). 13 липня 2023 року ПП ПБТІ «Інвентаризатор» на ім`я [PERSON] видано технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] (а.с.67-71). З повідомлення директора ПП ПБТІ «Інвентаризатор» Корчака В.М. № 1-6891 від 11.07.2023 року вбачається, що станом на 31.12.2012 року не зареєстроване право власності за адресою [ADDRESS] (а.с.66). Відповідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Положеннями\~ст.1216 ЦК України\~визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі вимог\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст.\~1277\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, що слідує зі змісту ч.1 ст. 1261 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України,\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається із часу відкриття спадщини. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] . Статтею 328 ЦК України\~встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до\~ст. 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до\~ст. 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до\~ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 657 ЦК\~договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до\~ч.1 та ч.2 ст. 207 ЦК України\~, - правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно ст.41 Конституції України\~,- кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно ч.2\~ст.218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлено його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна сторона вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним; Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України,- якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Отже, сплативши 20.11.2007 року по рахунку виписаному ВАТ «Укрнафта»\~НГВУ «Полтаванафтогаз» відповідно до рішення (правління ВАТ «Укрнафта» протокол №18 від 09.09.2004р.) [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS] . Факт повної сплати [PERSON] у 2007 році по рахунку за квартиру ніким не заперечується та вказані обставини визнано у відзиві на позовну заяву представником відповідача , що дає підстави для суду вважати доведеним, що за життя [PERSON] набув право власності на вказану квартиру, проте не зареєстрував право власності на вказану квартиру, не отримав правовстановлюючого документа на квартиру. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до\~ст. 334 ЦК України\~право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~ст. 328 ЦК України\~право власності вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Об`єднана Палата Касаційного Господарського Суду Верховного Суду у постанові від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18 висловив правову позицію, що відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Пункт 1 ч.1 ст.27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. Згідно зі ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. За загальним правилом судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне право власності, набуте раніше на законних підставах, у випадках, коли це право заперечується або оспорюється. Видача свідоцтва про право власності не породжує виникнення права власності\~воно лише фіксує факт наявності відповідного права, але не є правочином, на підставі якого це право виникає, змінюється чи припиняється. (Постанова КГС ВС від 27.06.2018 у справі №925/797/17) У ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на наведене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Укрнафта» про визнання дійсним договору купівлі продажу від 20.11.2007 року квартири [ADDRESS] укладеного між [PERSON] та ВАТ «Укрнафта» та НГВУ «Полтаванафтогаз» та визнання права власності в порядку спадкування після померлого чоловіка [PERSON] на вище вказану квартиру обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Позовні вимоги [PERSON] до Нафтогазовидобувного управління\~«Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» задоволенню не підлягають, оскільки Нафтогазовидобувне управління\~«Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» не є юридичною особою, а є структурною одиницею (філією) юридичної особи ПАТ «Укрнафта» без права юридичної особи, що слідує із відкритих даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а тому з врахуванням положень ст.ст. 46, 48 ЦПК України не наділене цивільною процесуальною дієздатністю і не може виступати стороною у цивільному процесі.

Outcome: partial