Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

Представник позивачки адвокат - Гринда Р.М. 29 грудня 2023 року звернувся до суду із позовом, покликаючись на те, що [INFO] померла донька позивачки [PERSON] , вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті доньки, не скористалася своєчасно своїм правом на прийняття спадщини після смерті спадкодавця через необізнаність про наявність спадкового майна, вона звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини, проте листом від 01 грудня 2023 року нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск строку для прийняття спадщини. Просила суд постановити рішення, яким визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті доньки [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді від 02 січня 2024 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу у загальному позовному провадженні. Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 19 лютого 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивачки - адвокат Гринда Р.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові, просив задовольнити позов. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснила, що вона часто хворіє на серцеві хвороби. Протягом карантину не виходила на вулицю, щоб не захворіти та не погіршити свій стан. Ці причини вважає поважними та такими, що унеможливлювали вчасне звернення з заявою про прийняття спадщини. Представник відповідача Бориславської міської ради Львівської області в судове засідання не прибув. У матеріалах справи міститься лист за підписом міського голови м.Борислава Яворського І., у якому Бориславська міська рада просить справу розглядати без участі представника, з приводу заявлених вимог покладаються на думку суду. Заслухавши пояснення позивача, її представника, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, вивчивши зібрані по справі докази, суд виходив з наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] у віці 42 років у м. Бориславі Дрогобицького району Львівської області. Постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій від 01 грудня 2023 року № 306/02-14 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті доньки [PERSON] , у зв`язку із тим, що вона пропустили піврічний термін для прийняття спадщини (а.с.10). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 75343650 від 05.01.2024 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкові справи не заводились. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16, та підтриманий у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 636/1339/19 (провадження № 61-10410св20). Належних та допустимих доказів, які б свідчили, що позивачка не мала можливості у встановлений законодавством строк звернутись до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] у зв`язку із об`єктивними, непереборними чи істотними труднощами, суду не надано. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивачкою не надано, не доведено наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, суд в задоволенні позову відмовляє.

Outcome: dismissed