Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

30 березня 2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.10.2022 року та 17.11.2022 року шляхом проведення електронних торгів в системі електронних торгів ДП «СЕТАМ» у виконавчому провадженні №67941294, здійснено продаж майна відповідача [PERSON] , а саме: інше нежитлове приміщення 7-Г в цокольному поверсі, загальною площею 21,0 кв.м., реєстраційний номер 878574368101, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та нежитлове приміщення в цокольному поверсі, загальною площею 25,1 кв.м., реєстраційний номер 634407868101, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивача вказує, що його визнано переможцем торгів та ним здійснено повний розрахунок за придбане приміщення, що стало підставою для складання актів про проведення електронних торгів від 13.12.2022 року та 23.12.2022 року головним державним виконавцем Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому. А на підставі вказаних актів, приватним нотаріусом 23.02.2023 року було видано свідоцтва про право власності на вказані об`єкти нерухомості. Право власності на дане майно зареєстровано в державному реєстрі речових прав. Проте, попередній власник майна [PERSON] продовжує користуватись вказаними нежитловими приміщеннями, там зберігається транспортний засіб та інші речі попереднього власника. А тому, позивач просить усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні нежитловими приміщеннями, які належать йому на праві власності, та звільнити зазначені нежитлові приміщення. Стягнути із відповідача на користь позивача понесені судові витрати, що складаються з витрат на професійну правову допомогу. Ухвалою суду від 04 травня 2023 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 26.10.2023 року провадження по справі зупинено до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. \~ \~ \~ \~Постановою Хмельницького апеляційного суду від 05.01.2024 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 26.10.2023 року скасовано та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 19.01.2024 року поновлено провадження в справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги, викладені у позовній заяві підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про відкладення розгляду справи, в зв`язку з тим, що не має можливості прийняти участь в судовому процесі так як перебуває на військовій службі по мобілізації. Просив застосувати відповідну норму закону відносно військовослужбовців, вказавши, що документи, що підтверджують проходження служби надані раніше. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. \~ \~ \~ \~У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки місцем проходження військової служби відповідача [PERSON] з 23.10.2023 року є Хмельницький районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки і він не виконує бойові завдання у зоні бойових дій, що підтверджується матеріалами справи та встановлено в постанові Хмельницького апеляційного суду від 05.01.2024 року, а інших доказів не можливості прийняти участь в розгляді справи відповідачем до матеріалів справи не надано, а тому звернення до суду із клопотаннями про зупинення та відкладення розгляду справи, суд знаходить такими, що спрямовані на затягування розгляду справи, обумовлені незгодою відповідача з переходом права власності на майно від нього до позивача. А тому, суд ухвалив продовжити розгляд справи за наявними матеріалами в справі та приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] як переможцю електронних торгів передано у власність інше нежитлове приміщення 7-Г в цокольному поверсі, загальною площею 21,0 кв.м., реєстраційний номер 878574368101, та нежитлове приміщення в цокольному поверсі, загальною площею 25,1 кв.м., реєстраційний номер 634407868101, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями актів про проведення електронних торгів (аукціону) від 13.12.2022 року та від 23.12.2022 року. На підставі вказаних актів, приватним нотаріусом Палінчак Т.М. 23.02.2023 року позивачу видано свідоцтва про право власності, зареєстровані в реєстрі за № 373 та № 372 на нежитлове приміщення 7-Г в цокольному поверсі, загальною площею 21,0 кв.м., реєстраційний номер 878574368101, та нежитлове приміщення в цокольному поверсі, загальною площею 25,1 кв.м., реєстраційний номер 634407868101, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Дані обставини, також, підтверджуються копіями Витягів з Державного реєстру речових прав від 23.02.2023 року. Як вбачається із копії акту від 18.03.2023 року, підписаного головою ОСББ «Генеральський» Сілаєвим І.В. та [PERSON] , в нежитловому приміщенні в цокольному поверсі, загальною площею 25,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належить на праві власності позивачу [PERSON] знаходиться автомобіль та інші речі попереднього власника даного приміщення [PERSON] , в нежитловому приміщенні 7-Г за тією ж адресою, також, знаходяться речі [PERSON] . Отже, відповідач на час звернення до суду продовжує неправомірно, без будь-яких правових підстав, користуватись нерухомим майном, яке належить на праві власності позивача [PERSON] та у добровільному порядку відмовляється забрати речі та автомобіль з нежитлових приміщень по [ADDRESS] . Доказів протилежного відповідачем не наведено. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Пунктом 1 частини другої статті 11\~Цивільного кодексу\~України (далі по тексту - ЦК України) встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини. За змістом статей 317, 318\~ЦК України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном. Стаття 321\~ЦК України встановлює принципи непорушності права власності. Відповідно до цієї норми право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1статті 391\~ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У пункті 33 постанові Пленуму ВСУ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396\~ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК України), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц. Стаття 15 ЦК України\~закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої\~статті 16 цього Кодексу\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї статті визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 у справі № 925/1265/16). Метою зазначеної вище позовної вимоги [PERSON] є забезпечення фактичного користування та розпорядження нежитловими приміщеннями, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 878574368101 та 634407868101, за адресою: [ADDRESS] , з можливістю у повній мірі реалізувати всі свої правомочності як власника об`єктів нерухомого майна. Таким чином, оскільки позивач є власником майна і діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо усунення перешкод у користуванні та розпорядженні позивачем нежитловими приміщеннями шляхом зобов`язання звільнення приміщення. Відповідно до статті 141\~ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1\~211 грн. 20 коп.

Outcome: approved