Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, посилаючись на наступні обставини. [INFO] померла її рідна мати - [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована на момент смерті за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,4900 га, кадастровий номер: 1220386600:03:001:0001, що розташована на території Михайлівської сільської ради Апостолівського району, Дніпропетровської області. Зазначена земельна ділянка належала їй на праві власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП №095134 виданого 12.12.2001 року Михайлівською сільською Радою народних депутатів та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №345, на випадок своєї смерті вона склала заповіт 03.08.2009 року, відповідно до якого все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті та на що вона за законом матиме право, вона заповідала заявниці та її сестрі [PERSON] в рівних долях кожній. [PERSON] вище зазначену спадщину не прийняла через те, що пропустила визначений законом 6 місячний строк для прийняття спадщини, а рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 01.12.2022 року, яке набрало законної сили їй було відмовлено у наданні додаткового строку для прийняття спадщини. Заявниця, [PERSON] , відповідно до довідки №3089 від 21.06.2021 року виданої виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району, Дніпропетровської області, дійсно фактично проживає з 2014 року за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером 77853550 від 10.01.2017 року право власності на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . 05.07.2021 року вона звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Верховецької В.Е. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилася після смерті матері та надала усі необхідні документи. Однак приватний нотаріус Верховецька В.Е. своєю постановою відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що нею пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини, а також наданими нею документами не підтверджується факт прийняття нею спадщини після смерті матері. Тому їй необхідно в судовому порядку встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення своїх спадкових прав на земельну ділянку, що залишились після смерті матері та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Заявник та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявлених вимог. Представник заінтересованої особи\~Апостолівська міська територіальна громада Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, при прийнятті рішення по справі покладаються на розсуд суду. Заінтересована особа приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Верховецька Валерія Едуардівна в судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, при прийнятті рішення по справі покладаються на розсуд суду. Суд, вислухавши заявника та її представника, заінтересовану особу, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 76\~ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [INFO] померла рідна мати заявниці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис №152. Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого 28 липня 1959 року, заявник [PERSON] народилась [INFO] . Батьки: батько\~ [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] , виданого 10 серпня 1984 року, відділом ЗАГСУ Жовтневого району м. Дніпропетровська 10 серпня 1984 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Після укладання шлюбу їй присвоєно прізвище\~« [PERSON] ». Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП №095134 виданого 12.12.2001 року Михайлівською сільською Радою народних депутатів та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №345 на праві приватної власності належить [PERSON] земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,4900 га, кадастровий номер: 1220386600:03:001:0001, що розташована на території Михайлівської сільської ради Апостолівського району, Дніпропетровської області. Згідно заповіту від 03.08.2009 року все належне майно [PERSON] , де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті та на що вона за законом матиме право, заповідала заявниці та її сестрі [PERSON] в рівних долях кожній. [PERSON] вище зазначену спадщину не прийняла через те, що пропустила визначений законом 6 місячний строк для прийняття спадщини. Відповідно до довідки №3224 від 25.06.2021 року виданої виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району, Дніпропетровської області на день смерті [PERSON] померлої [INFO] , вона була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки №3089 від 21.06.2021 року виданої виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району, Дніпропетровської області в тому, що громадянка [PERSON] , [INFO] , дійсно фактично проживає з 2014 року за адресою: [ADDRESS] . 05 липня 2021 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Верховецької В.Е. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилася після смерті матері та надала усі необхідні документи. Однак приватний нотаріус Верховецька В.Е. своєю постановою відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що нею пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини, а також наданими нею документами не підтверджується факт прийняття нею спадщини після смерті матері. Факт того, що [PERSON] дійсно постійно сумісно проживала однією сім`єю разом зі своєю рідною матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини та вела з нею спільне господарство на день її смерті також підтверджується наданими в судовому засіданні показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] . Встановлення факту постійного проживання заявниці разом з [PERSON] має юридичне значення внаслідок того, що від встановлення вказаного факту залежить виникнення її майнових прав на спадкове майно, що залишилося після її смерті. Інших спадкоємців за законом або за заповітом, які прийняли спадщину після смерті матері заявниці або претендують на неї, немає. Окрім заявниці, ніхто не претендував і не претендує на спадщину, що залишилася після смерті [PERSON] . Протягом встановленого законом строку ніхто не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері заявниці. Згідно Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 05.07.2021 року, приватним нотаріусом Верховецькою В.Е. заведена спадкова справа №71/2021. Спадкодавець\~ [PERSON] . Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 05.07.2021 року, приватним нотаріусом Верховецькою В.Е. відкрито спадкову справу після [PERSON] . Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Верховний Суду 10 січня 2019 року у справі №484/747/17 (провадження №61-44149св18) зазначив наступне: «Згідно зі\~статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~відсутність реєстрації місця проживання не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою\~статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Аналогічна правова позиція сформульована в постанові Верховного Суду: 1) від 4 липня 2018 року у справі №404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18). Відповідно до п. 16\~постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження». Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення; Відповідно до ч. 1\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зі змісту ч. 2\~ст. 315 ЦПК України, окрім справ передбачених ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 23\~постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~- Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №750/12880/19. За таких обставин суд приходить до висновку, що встановлення вищезазначеного юридичного факту відповідає вимогам закону та інтересам заявниці, встановлюється з метою отримання свідоцтва про право на спадщину та повністю доведено дослідженими доказами, а тому заяву [PERSON] \~про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, необхідно задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved