Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду та просив змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі судового наказу Кагарлицького районного суду Київської області від 27 вересня 2023 року на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття на стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Мотивував позов тим, що судовим наказом Кагарлицького районного суду київської області від 27 вересня 2023 року з позивача [PERSON] . було стягнуто на користь відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Однак позивач не в змозі платити визначений судом розмір аліментів. Так, 01 грудня 2017 року позивач уклав шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія додається. Від якого має двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] . [INFO] , які зареєстровані та проживають разом зі мною та перебувають на моєму утриманні, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та довідками, копії додаються. Також на його утриманні перебуває хвора мама [PERSON] , [INFO] , яка є лежачою хворою, що підтверджується медичною довідкою, копія додається. Так, згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надіслала відзив в якому зазначила , що позов не визнає з наступних підстав. Судовим наказом Кагарлицького районного суду Київської області від 27 вересня 2023 року з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 160 СК України, судовий наказ може бути видано, якщо) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Отже, як вбачається зі змісту видано судового наказу, його було видано на підставі п. 4 ч. 1 ст. 160 СК України. Відповідно до ч.7 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. В свою чергу, як вбачається із позовної заяви Позивача останній просить суд змінити розмір аліментів, що не узгоджується із ч.7 ст. 170 ЦПК України, оскільки згідно ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Натомість сімейний Відповідача стан після винесення судового наказу не змінився. Крім того в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що мати Позивача перебуває на його утриманні. У ч.1 ст. з Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143ЦС13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на зміну сімейного стану, оскільки у нього народились ще двоє дітей, які перебувають на його утриманні. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 8о ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. В свою чергу, надані Позивачем доказами не підтверджено належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану, стану здоров`я. Слід зазначити, посилання позивача на те, що у нього народились двоє дітей, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання малолітньої доньки згідно судового наказу, оскільки не можна компенсувати зменшення РОЗМІРУ аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19. За принагідне слід також зазначити, що донька [PERSON] навчається в ДНЗ "Ржищівський навчальний ліцей". У зв`язку із чим вважаю, що очевидною і такою, що не потребує додаткового доказування, є та обставина, що у зв`язку з навчанням для забезпечення належного рівня навчального процесу (необхідність підручників, методичної літератури, канцелярських товарів, одягу тощо), для придбання продуктів харчування, одягу тощо, наша з Позивачем донька потребує додаткової матеріальної допомоги та яка не є додатковими витратами в силу ст. 185 СК України, так як дитина не досягла 18 років, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26 серпня 2020 р. N 336/1488/19, провадження N 61-19103СВІ9, що здобуття професійної освіти не належить до тих особливих обставин, які передбачають стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Таким чином вважаю, позивач не довів підстави позову про зменшення розміру стягнутих з нього аліментів, визначених судовим наказом. У відповіді на відзив відповідач вказав, що є військовослужбовцем ЗСУ і частково витрачає кошти на придбання собі спорядження та речей для належного виконання військового обов`язку, має на утриманні двоє дітей і хвору матір яка є лежачою і яку він зобовязаний утримувати як повнолітній син згідно сімейного законодавства та моральним принципам, з нього стягуються кошти по відкритих виконавчих провадженнях. Потрідно врахувати матеріальний стан відповідача яка не обмежена у працездатності, не відомо про її доходи та працевлаштування яка також зобовязана утримувати дитину. Послався на положення ст.191 ч.1, 182 ч.2 СК України . Судом встановлено, що судовим наказом Кагарлицького районного суду Київської області від 27 вересня 2023 року з позивача [PERSON] було стягнуто на користь відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст170 ч.7 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до\~пункту 4\~частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно до\~пункту 4\~частини першої статті 161 ЦПК України, судовий наказ\~може бути\~видано,\~якщо \~ заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Позивач [PERSON] , 01 грудня 2017 року уклав шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від вказаного шлюбу має двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] [INFO] , які зареєстровані та проживають разом з ним та перебувають на його утриманні, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та довідкою виконкому Кагарлицької міської ради від 6.10.2023 року №513. Згідно довідки амбулаторії гагальної практики сімейної медицини [PERSON] [INFO] пройшла огляд у лікаря терапевта на дому 5.07.2023 року з діагнозом ревматичний артрит з ураженням суглобів та внутрішніх органів, лежача хвора. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] є матір`ю позивача. Згідно постанови приватного виконавця Канцедал О.О. від 16.08.2021 року відкрито виконавче провадження №66520906 про стягнення з позивача на користь ТОВ « УКР Кредит ФІНАНС» 54\~000 грн. заборгованості за кредитним договором від 20.01.2021 року. Згідно постанови приватного виконавця Канцедал О.О. від 12.2021 року обєднані виконавчі провадження №66520906, 67494968 у зведене виконавче провадження №67510162. Згідно постанови приватного виконавця Крегул І.І. від 28.09.2021 року відкрито виконавче провадження №66972961 про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНСТАФІНАНС « 15509 грн. заборгованості. Згідно довідки від 11.12.2023 року донька сторін спору [PERSON] з 1.09.2022 року навчається в ДНЗ "Ржищівський професійний ліцей ліцей" на другому курсі денної форми навчання. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до ст.180, 182,183,192,202,203 СК України передбачено слідуюче: Стаття 180.\~Обов`язок батьків утримувати дитину 1. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182.\~Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів 1. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; \Частину першу статті 182 доповнено пунктом 3-1\~згідно із Законом\~№ 2037-VIII від 17.05.2017; в редакції Закону\~№ 2475-VIII від 03.07.2018\ 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; \Частину першу статті 182 доповнено пунктом 3-2\~згідно із Законом\~№ 2037-VIII від 17.05.2017\ 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \Абзац другий частини другої статті 182 із змінами, внесеними згідно із Законом\~№ 2475-VIII від 03.07.2018\ Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. \Частину другу статті 182 доповнено абзацом третім згідно із Законом\~№ 2475-VIII від 03.07.2018\ \Частина друга статті 182 в редакції Законів\~№ 2901-IV від 22.09.2005,\~№ 2037-VIII від 17.05.2017\ 3. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. \Статтю 182 доповнено частиною третьою згідно із Законом\~№ 2475-VIII від 03.07.2018\ Стаття 183.\~Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини 1. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 2. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 3. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. \Частину четверту статті 183 виключено на підставі Закону\~№ 2677-VI від 04.11.2010\ 5. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Стаття 192.\~Зміна розміру аліментів 1. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Стаття 202.\~Підстави виникнення обов`язку повнолітніх дочки, сина утримувати батьків 1. Повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Стаття 203.\~Обов`язок дочки, сина брати участь у додаткових витратах на батьків 1. Дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Відповідно до ст.81 ч.1 ЦПК України позивач не довів стан матеріального становища платника аліментів так як не надав доказів на підтвердження розміру щомісячного матеріального забезпечення яке він отримує як військовослужбовець та доказів про розмір власних коштів які він витрачає щомісячно на придбання собі спорядження та речей для належного виконання військового обов`язку та доказів про наявність чи відсутність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна. Надані позивачем копії постанов по відкритих виконавчих провадженнях не є достатніми доказами , що станом на день подання позову 2.11.2023 року позивач має певну заборгованість по виконавчих провадженнях які він зазначає при обгрунтуванні позову , так як постанови від 2021 року і пройшов значний період часу до дня подачі позову в суд. Позивач не довів, що непрацездатна мати позивача потребує матеріальної допомоги сина і додаткових витрат так як не надав доказів на підтвердження матеріального становища матері та її витрат і додаткових витрат, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю, якщо такі є. А тому при розв`язанні спору суд не може врахувати , що у позивача виник обов`язок утримувати матір та брати участь у додаткових витратах на матір. Крім витрат на забезпечення належних умов проживання та розвитку дитини, у зв`язку з навчанням для забезпечення належного рівня навчального процесу (необхідність підручників, методичної літератури, канцелярських товарів, одягу тощо), для придбання продуктів харчування, одягу дочка сторін спору потребує матеріальної допомоги батька. Посилання позивача на те, що у нього народились двоє дітей, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання малолітньої доньки згідно судового наказу, оскільки не можна компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19. Також обов`язок матері дитини утримувати дитину не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів. Відповідач має право на отримання аліментів згідно судового наказу Кагарлицького районного суду Київської області від 27 вересня 2023 року яким з позивача [PERSON] було стягнуто на користь відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні позову відмовити повністю.

Outcome: dismissed