Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

До Козелецького районного суду з позовною заявою про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, до суду звернувся [PERSON] до Остерської міської ради, Чернігівського району, Чернігівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог : [PERSON] , [PERSON] . Позов мотивований тим, що [INFO] померла дружина позивача [PERSON] . На день смерті вона була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON] . Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 22.01.2021 року виконавчим комітетом Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області, та довідкою Остерської міської ради № 36 від 10.02.2024 року. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] . Домоволодіння відноситься до категорії колгоспних дворів, станом на 15.04.1991 року в ньому проживали і були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , рік прописки 1979, [PERSON] , [INFO] , рік прописки 1984. Житловий будинок зареєстрований в погосподарській книзі № 1 за № 24, рік забудови - 1972. Біля будинку закріплена земельна ділянка орієнтовною площею 0,2500 га (підстава: погосподарська книга № 01 за 2021-2025 роки). Про це свідчать довідки виконкому Остерської міської ради № 227 від 29.08.2023 року, №№ 37-38 від 10.02.2024 року. За життя [PERSON] особистого розпорядження на випадок своєї смерті не зробила. Спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом після її смерті є чоловік [PERSON] та діти - [PERSON] , [PERSON] . Позивач прийняв спадщину після смерті дружини на підставі ч. 3 ст.1268 ЦК України, так як постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у встановлений законодавством строк не заявив про відмову від неї. Діти із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались, на спадщину не претендують. Подружні відносини між ними підтверджуються свідоцтвом серія [NUMBER] від 16.12.1983 року про укладення шлюбу громадянами [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 900 від 16.12.1983 року, після одруження дружині присвоєне прізвище [PERSON] . Позивач не має можливості оформити право власності на 1/2 частку будинку в порядку спадкування після смерті дружини, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на ім`я померлого спадкодавця. Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу через його відсутність, позивач, змушений звернутись до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, надавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Треті особи в судове засідання не з`явились, надавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти позову заперечень не мають. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав: [INFO] померла позивача дружина [PERSON] . На день смерті вона була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON] . Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 22.01.2021 року виконавчим комітетом Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області, та довідкою Остерської міської ради № 36 від 10.02.2024 року. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] . Домоволодіння відноситься до категорії колгоспних дворів, станом на 15.04.1991 року в ньому проживали і були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , рік прописки 1979, [PERSON] , [INFO] , рік прописки 1984. Житловий будинок зареєстрований в погосподарській книзі № 1 за № 24, рік забудови - 1972. Біля будинку закріплена земельна ділянка орієнтовною площею 0,2500 га (підстава: погосподарська книга № 01 за 2021-2025 роки). Про це свідчать довідки виконкому Остерської міської ради № 227 від 29.08.2023 року, №№ 37-38 від 10.02.2024 року. За життя [PERSON] особистого розпорядження на випадок своєї смерті не зробила. Спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом після її смерті є чоловік [PERSON] та діти - [PERSON] , [PERSON] . Позивач прийняв спадщину після смерті дружини на підставі ч. 3 ст.1268 ЦК України, так як постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у встановлений законодавством строк не заявив про відмову від неї. Діти із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались, на спадщину не претендують. Подружні відносини між ними підтверджуються свідоцтвом серія [NUMBER] від 16.12.1983 року про укладення шлюбу громадянами [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 900 від 16.12.1983 року, після одруження дружині присвоєне прізвище [PERSON] . Позивач не має можливості оформити право власності на 1/2 частку будинку в порядку спадкування після смерті дружини, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на ім`я померлого спадкодавця. Згідно довідки комунального підприємства «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради № 112 від 21.11.2023 року право власності на вказаний житловий будинок в комунальному підприємстві не зареєстровано. Інвентаризаційна вартість майна складає 178 363,00 грн. Технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS] виготовлений 14.11.2023 року КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації». Відповідно до ст. ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради УРСР від 26 березня 1991 року № 885-12 набрав чинності Закон України «Про власність». Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» визначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени колгоспного двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Із 1979 року в Україні (УРСР) погосподарський облік у сільських Радах народних депутатів здійснювався за особливою формою статистичного обліку. Згідно п. 1 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СССР 13 квітня 1979 №112/5, документами погосподарського обліку для сільських Рад народних депутатів, зокрема, є форма № 1 Погосподарська книга. Відповідно до п. 7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СССР 12.05.1985 № 5-24/26, ці книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Пунктами 18, 40 Вказівок 1979 року та пунктами 18, 39 Вказівок 1985 року передбачено, що погосподарська книга складається, зокрема, із розділу: Споруди, які є особистою власністю господарства, у якому записуються дані про житловий будинок, назву інших споруд і рік їх будівництва. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції), будинки ж, розташовані у селах, реєстрації не підлягали. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Положеннями статей 15, 16 ЦК України, статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» однією з підстав державної реєстрації права власності та інших речових прав є судове рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Таким чином, враховуючи, що позивач у справі [PERSON] прийняв спадщину в установленому законом порядку, але оформити своє право власності на 1/2 частку житлового будинку не має можливості, порушене його право підлягає захисту в судовому порядку, оскільки іншим шляхом це вирішити не можливо, а набуття ним права власності не порушує права та законні інтереси інших осіб. Щодо врегулювання спору у позасудовий порядок: позивачем такі дії не проводилися через сукупність норм, якими позивачам надано право захистити свої права у судовому порядку через неможливість реалізувати свої права у позасудовий спосіб, це виключає можливість оформити належне позивачам право у нотаріальному порядку, та не інакше як звернутися до суду, і це полягає у наступному: п.1 ч. 4 КПК України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.1296 ЦК України-спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, та має звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відповідно до пункту 4 Глави 10 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п.3.1 Листа №24/753/0/4-13 Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»- Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). На даний час відповідно до ст. 25 ЦК України видати нові правовстановлюючі документи на померлих не можливо у зв`язку з припиненням цивільної правоздатності. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування у разі відсутності заповіту, право на спадщину за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 ЦК України. На підставі вище зазначеного та у відповідності до ст. ст. 25, 1216-1218, 1223, 1261, 1266, 1268 ЦК України

Outcome: approved