Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

у жовтні 2023 року ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" зазначає, що 01.05.2021 між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено кредитний договір № 713506920. У зв?язку із невиконанням [PERSON] взятих на себе зобов?язань, за останнім рахується заборгованість у розмірі 50 210,33 грн., з яких: 14229,55 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 35980,78 грн - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 713506920 від 01.05.2021, укладеного з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». В порушення умов договору, відповідач не виконав обов?язків, передбачених договором, припинив повертати кредит в строки, визначені договором, не сплатив заборгованість ані первісному кредитору, ані новому, у зв?язку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06.11.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 36-37). 10.11.2023 відповідач [PERSON] отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі, примірник позовної заяви з додатками, про що поставив власний підпис (а.с. 38). 20.11.2023 до суду надійшов відзив від відповідача, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, виходячи з наступного. Позивач заперечує факт укладення кредитного договору від 01.05.2021 № 713506920 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Доказів укладення такого договору, який би за своєю формою відповідав вимогам чинного законодавства, позивачем не надано (а.с. 40-44). 04.12.2023 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача просив приєднати до матеріалів справи докази, зокрема, розрахунки заборгованості за кредитним договором та платіжні доручення про перерахування кредитних коштів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 01.05.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 713506920, за умовами якого кредитодавець зобов?язується надати позичальнику кредит на суму 17390 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього, та в Правилах надання грошових коштів у позику (а.с. 5-7). Кредит надається позичальнику на наступних умовах: тип - фінансовий кредит; сума кредиту - 17 390 грн; строк кредитування - 1 день з можливістю продовження строку; процентна ставка - 481,80, фіксована; орієнтовна загальна вартість кредиту - 17 619,55 грн; реальна процентна ставка - 17 619,55 грн (а.с. 4). 08.05.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору № 713506920 від 01.05.2021, відповідно до умов якої сторони дійшли згоди збільшити розмір кредиту на суму 4 610 грн з 08.05.2021 на строк дії кредитного договору (а.с. 8). Згідно платіжного доручення № 04b5b203-c3b9-4e4b-a15c-b8ce10e38d8d від 01.05.2021, отримувачу [PERSON] перераховано грошові кошти у розмірі 17 390 грн на картковий рахунок [NUMBER] , із призначенням платежу: «переказ коштів згідно договору № 713506920 від 01.05.2021, для зарахування на платіжну картку [NUMBER] ; безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer». Крім того, згідно платіжного доручення № 8d0c72bf-0a5d-4dd2-8afd-36ef9f48dd06 від 08.05.2021, отримувачу [PERSON] перераховано грошові кошти у розмірі 4 610 грн на картковий рахунок [NUMBER] , із призначенням платежу: «переказ коштів згідно договору № 713506920 від 01.05.2021, для зарахування на платіжну картку [NUMBER] ; безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer». 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого до ТОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів" перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 713506920. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно із ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно наданого розрахунку заборгованості, сума боргу за кредитним договором № 713506920 від 01.05.2021 року становить 50 210,33 грн., з яких: 14 229,55 грн - сума основного боргу; 35 980,78 грн - сума заборгованості за відсотками. Позивач зазначає, що всупереч умовам кредитного договору, не зважаючи на повідомлення кредитора, відповідач не виконав свого зобов`язання за укладеним кредитним договором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок позивача, ні на рахунок попереднього кредитора. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як вбачається з письмових матеріалів справи, кредитором повністю було виконано умови кредитного договору та надано відповідачу обумовлену останнім суму кредиту. Однак, відповідач грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договорів не повернув, що призвело до виникнення заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитних договорів, а також вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договорів не виконав. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] за вказаним вище кредитним договором наданий суду і відповідає вимогам закону. Відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами розмір заборгованості та підстави для її нарахування, не надано в розпорядження суду і контррозрахунку заборгованості. В частині заперечень відповідача щодо укладення 01.05.2021 кредитного договору № 713506920, суд зазначає наступне. Кредитний договір укладено в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті https//creditplus.ua/, та підписанням кредитного договору електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора MNV45A6J, який відправлено боржнику 01.05.2021 3:17:42, введено 01.05.2021 3:18:50 (а.с. 7 зворот). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В абзаці другому частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також сплачена позивачем при зверненні до суду грошова сума судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved