Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому вказав, що [INFO] померла його баба [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . Після її смерті спадщину прийняв він онук, що підтверджується спадковою справою № 246/2023 так як якого батько [PERSON] який є сином покійної [PERSON] , помер [INFO] . [PERSON] стверджує, що після смерті баби [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з права на земельну частку ( пай), у землі, яка перебуває у колективній власності КСП « Комінтерн» с. Нове Мажарове, Красноградського (бувшого Зачепилівського району), Харківській області, розміром 6.8 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), належало згідно отриманого сертифіката [NUMBER] [PERSON] , однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначене право на земельну частку ( пай), а саме сертифікату на вказану земельну ділянку який було втрачено, він не може оформити свої спадкові права, тому вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] право на земельну частку ( пай), яка перебуває у колективній власності КСП « Комінтерн» с. Нове Мажарове Красноградського ( бувшого Зачепилівського) району Харківської області, розміром 6.8 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості). Від представника позивача [PERSON] - адвоката Коваленка М.В. до суду надійшла письмова заява в якій він просив розглянути справу без участі позивача та без його участі як представника позивача, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити в повному обсязі. Від селищного голови Зачепилівської селищної ради Харківської області до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без участі їхнього представника, заперечень проти позову [PERSON] не має. Від третьої особи Завідувача Зачепилівської державної нотаріальної контри Терещенко Л.О. надійшла письмова заява про розгляд справи без участі їхнього представника, проти заявлених позовних вимог не заперечує. Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В силу ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, розглянувши заяви сторін про розгляд справи без їхньої участі, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 55,124 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно положень статтей 1217,1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п.п. 16,17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до абз. 3 ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно зі ст. ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), право на земельну частку (пай) мають громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 № 666/94, право на земельну частку (пай) може бути об`єктом спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04 2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05. 2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п.10). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону (п. 11). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Беручи до уваги те, що бабі позивача [PERSON] за життя належало право на земельну частку ( пай) площею 6.8 умовних кадастрових гектарах, позивач своєчасно прийняв спадщину, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай) не може оформити свої спадкові права, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову у повному обсязі, оскільки це не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved