Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач в обґрунтування позову зазначає, що [INFO] в м.Дружба Ямпільського району Сумської області померла баба позивача [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] ніхто із спадкоємців не прийняв, оскільки син останньої, тобто батько позивача, [PERSON] помер раніше своєї матері, [INFO] . За таких обставин позивач вважає що має право на спадкування за законом за правом представлення після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . До складу спадкового майна входить земельна частка (пай) посвідчена сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER], яка належала на праві власності [PERSON] , який як встановлено рішенням Ямпільського районного суду Сумської області від 01.12.2023 року постійно проживав однією сім`єю з [PERSON] з 21.07.1982 року по день смерті [PERSON] [INFO] . За таких обставин [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Як зазначає [PERSON] він вчасно не подав заяву про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] оскільки не було встановлено факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] з [PERSON] , що підтверджує прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] . Вказані причини пропуску строку для прийняття спадщини позивач вважає поважними, тому, посилаючись на положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України, просить визначити їй додатковий строк, тривалістю у два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Представником відповідача відзив не подано. Позивач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі позивача, [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач в особі міського голови Дружбівської міської ради Шосткинського району Сумської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без участі представника Дружбівської міської ради, позовні вимоги визнали в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце його засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею. Зважаючи на те, що усі учасники справи подали заяви про розгляд справи без їх присутності, суд вважає за можливе розглянути справи за відсутності учасників на підставі доказів, наявних у матеріалах справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 07.02.2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 04.03.2024 року о 10 год 00 хв. З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд дійшов такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Із ксерокопії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , слідує, що останній народився в місті Дружба Ямпільського району Сумської області. Зареєстроване місце проживання згідно штампу в паспорті: [ADDRESS] (а.с.4-4зв). Згідно із дослідженої ксерокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] актовий запис № 15, виданого 23 березня 1990 року, установлено, що « [PERSON] » народився в «г.Дружба Ямпольского района Сумской области», батьком останнього зазначено « [PERSON] », мати - « [PERSON] » (а.с.6). Відповідно до ксерокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (номер не читабельний) актовий запис № 73, виданого 23 серпня 1966 року, установлено, що « [PERSON] » народився в «гор.Дружба Ямпольского района Сумской области», батьком останнього зазначено « [PERSON] , мати - « [PERSON] » (а.с.7). Згідно із копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 07.02.2011 року, встановлено що [PERSON] помер [INFO] у віці 44 років, актовий запис про смерть № 14 від 07.02.2011 року (а.с.8). Факт смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в місті Дружба Ямпільського району Сумської області, підтверджується долученою до матеріалів копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 29.08.2011 року про що складено актовий запис про смерть № 74 (а.с.14). До матеріалів справи долучено копію рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 01.12.2023 року по справі № 590/1244/23, яким встановлено [.. факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 21.07.1982 року по день смерті [PERSON] , [INFO] ] (а.с.9-10). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 04.12.2006 року [PERSON] помер [INFO] у віці 62 років в м.Дружба Сумської області (а.с.11). Згідно із копії довідки Дружбівської міської ради № 808 від 07.10.2022 яку видано за запитом [PERSON] , на момент смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , склад зареєстрованих осіб був такий: [PERSON] , 1936 р.н., [PERSON] , 1944 року народження (а.с.18). Відповідно до копії довідки Дружбівської міської ради № 807 від 07.10.2022 яку видано за запитом [PERSON] , встановлено що станом на день смерті [INFO] [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] була зареєстрована одна (а.с.17). Із долученої до матеріалів справи копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Ямпільської районної державної адміністрації від 20.08.1996 року №304 набув права власності на земельну частку (пай) розміром 5,49 в умовних кадастрових гектарах землі яка перебувала у колективній власності КСПП «Дружба» (а.с.19). За результатом звернення [PERSON] до приватного нотаріуса Шосткинського районного нотаріального округу Янкової Є.О. із проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] яка померла [INFO] яке складається із земельної частки (пай) розміром 5,49 в умовних кадастрових гектарах, позивач отримав постанову від 16.01.2024 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадщину після своєї баби яка померла, не прийняв, тому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно що належало та залишилось після смерті [PERSON] відмовлено (а.с.20-20зв.). Згідно із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №75436219 від 16.01.2024 за параметрами запиту « [PERSON] » інформація у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.12). За даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №75436238 від 16.01.2024 за параметрами запиту « [PERSON] » інформація у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.13) Із наданих інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину/заповіти/спадкові договори) № 75436308, № 75436284 від 16.01.2024 встановлено що за параметрами запиту « [PERSON] » інформація у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.15-16). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з пропуском позивачем строку подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкування за правом представлення має місце у випадках встановлених ст. 1266 ЦК України, за умови якщо спадкоємець першої-третьої черг спадкування за законом помер до відкриття спадщини. Норми ст. 1266 ЦК України застосовуються лише щодо відносин при спадкуванні за законом (глава 86 ЦК України). Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України) Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. У постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року, в справі № 565/1145/17, висловлено позицію, якою розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини, зокрема зазначено, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ лише в тому разі, коли в них беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, чи їх правонаступники, але в інших випадках - ці обставини встановлюються на загальних підставах. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05.04.2018 року у справі № 404/1515/16-ц та підтверджена висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 21.11.2018 року у справі№ 372/504/17. Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень (постанова Верховного Суду від 19.12.2019 року по справі №520/11429/17). Суб`єктивними межами є те, що в двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням чи вироком суду. Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються наступні умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті ж особи, які брали участь у попередній справі. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд погоджується з аргументами позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті баби [PERSON] . Обставини, на які покликається позивач як причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає поважними, оскільки такі пов`язані з об`єктивними труднощами для нього на вчинення цих дій. Крім цього, суд враховує позицію відповідача, який визнав позов. Таким чином, необхідність встановлення певного юридичного факту, а саме: факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 21.07.1982 року по день смерті [PERSON] , [INFO] , що підтверджує факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] , в даному випадку є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини позивачем. Судом встановлено, що позивач [PERSON] був необізнаний про наявність спадкового майна, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємців, що свідчить про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. З огляду на вищевикладене в своїй сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved