Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача. У листопаді 2023 року ФОП [PERSON] (далі - позивач), звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором оренди обладнання. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31 січня 2023 року між ним та відповідачем укладений договір оренди обладнання №ОО 31-01-23-02-Ю. Позивач 31 січня 2023 року передав, а відповідач прийняв об`єкт оренди, що підтверджується відповідним актом прийому-передачі об`єкта оренди, підписаного сторонами. Загальна вартість наданого в оренду обладнання склала 5 880,00 грн та визначена в акті прийому-передачі обладнання. Згідно з укладеним договором, якщо відповідач користується річчю, переданою йому у оренду, не за її призначенням або з порушенням умов договору оренди, орендодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідач зобов`язаний усунути погіршення об`єкту оренди, які сталися з його вини. У разі неможливості відновлення речі орендодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків. Орендну плату позивач жодного разу не сплатив у визначений договором спосіб, на телефонні дзвінки не відповідав, тому 25 жовтня 2023 року позивач направив йому досудову вимогу, однак оплати та відповіді від відповідача не отримав. Оскільки відповідач не виконує умови договору, не сплачує орендну плату, не повертає орендоване майно, тому має сплатити неустойку, передбачену пунктом 8.3 договору оренди, у розмірі подвійної плати за користування річчю за весь час прострочення. Позивач просить стягнути із відповідача 14 880,00 грн, що складається із: заборгованості з орендної плати - 4 500,00 грн, неустойки - 4 500,00 грн, вартості неповернутого об`єкта оренди - 5 880,00 грн. Крім того, позивач просить стягнути понесені судові витрати. ІІ. Рух справи, процесуальні дії суду та заяви (клопотання) учасників справи. ? 06 грудня 2023 року ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; ? 07 грудня 2023 року копію ухвали суду доставлено до електронного кабінету ФОП [PERSON] , зареєстрованого в підсистемі «Електронний суд»; ? 12 грудня 2023 року відповідачу направлено рекомендованим листом з повідомленням копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками; ? 03 січня 2024 року до суду повернувся конверт з рекомендованим повідомлення про невручення копій ухвали суду та копії позовної заяви з додатками [PERSON] з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права та мотиви їх застосування. Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідач заяву із запереченнями про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву до суду не подав. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Встановлено, що 31 січня 2023 року між ФОП [PERSON] (орендодавець) та [PERSON] (орендар) укладений договір оренди обладнання № ОО 31-01-23-02-Ю. За умовами пункту 1.1 договору оренди орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне використання майно (далі - об`єкт оренди), що належить орендодавцю на праві власності або іншого майнового права згідно з актом приймання-передачі (додаток № 1). Відповідно до пункту 2.1 договору оренди, об`єкт оренди передається в оренду для захисту транспортного засобу від можливих протиправних дій третіх осіб та задля надання можливості контролю виконання умов договору застави транспортного засобу. Строк оренди складає шість місяців з моменту підписання договору оренди. Якщо орендодавець продовжує користуватися майном після закінчення строку договору оренди, договір оренди вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (пункти 3.1, 3.2 договору оренди). Відповідно до пункту 4.1 договору, орендна плата, що складає 500,00 грн за кожний місяць користування об`єктом оренди, виплачується орендарем в безготівковій формі на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 31 числа кожного місяця. Згідно з пунктом 5.1 договору оренди, об`єкт оренди вважається переданим позивачем та прийнятим відповідачем з моменту підписання сторонами відповідного акта прийому-передачі обладнання. Пунктом 6.1.2 договору оренди передбачено, що орендар зобов`язаний своєчасно здійснювати орендні платежі. Відповідно до пункту 6.4.1, 6.4.2 договору, орендодавець має право здійснити перевірку порядку використання орендарем майна, що орендується, відповідно до умов договору оренди обладнання. Орендодавець має право відмовитися від договору оренди і вимагати повернення речі. Згідно з пунктом 7.1 договору оренди, якщо орендар користується річчю, переданою йому в оренду, не за її призначенням або з порушенням умов договору оренди, орендодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідно до пункту 8.1 договору оренди після закінчення строку оренди орендар зобов`язаний протягом 1 (одного) робочого дня повернути орендоване майно орендодавцю. Згідно з пунктом 8.3 договору оренди, якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення речі, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Договір оренди обладнання вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до моменту повного виконання сторонами своїх обов`язків за цим договором оренди обладнання (пункт 9.1 договору оренди). 31 січня 2023 року орендар та орендодавець підписали акт приймання-передачі об`єкта оренди до договору оренди обладнання від 31 січня 2023 року № ОО 31-01-23-02-Ю згідно з яким орендар прийняв обладнання № ві520LSETrek860157043732905, оціночна вартість якого 5 880,00 грн. 25 жовтня 2023 року ФОП [PERSON] склав досудову вимогу, адресовану [PERSON] . У вимозі орендар повідомляв про розірвання договору оренди, внаслідок невиконання орендарем умов договору оренди - несплата орендної плати. Вимагав: сплатити заборгованість за користування предметом оренди у сумі 4 500,00 грн та заборгованість за послуги з вилучення GPS-обладнання у сумі 1 650,00 грн у термін до 09 листопада 2023 року; надати транспортний засіб на якому встановлено обладнання, для його вилучення, та повернути орендодавцю обладнання у термін до 09 листопада 2023 року або сплатити до 09 листопада 2023 року вартість предмета обладнання - 5 880,00 грн. Досудова вимога направлена 25 жовтня 2023 року орендарю, що підтверджено описом вкладення поштового відправлення від 25 жовтня 2023 року, накладної Укрпошти № 6506204819028 та фіскальним чеком, виданим Укрпоштою 25 жовтня 2023 року. Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі статтею 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Відповідно до частини першої статті 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Згідно з частинами першою, п`ятою статті 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до частини першої статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Статтею 764 ЦК України визначено, якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням (частина третя статті 205 ЦК України). Аналіз статті 205 ЦК України свідчить, що волевиявлення учасника(-ів) правочину може виражатися в: певних діях; мовчанні; усній формі; письмовій (електронній) формі. Мовчання слід вважати вираженням волі сторони правочину, коли воно при конкретній ситуації може бути підданим оцінці як прояв волі, направленої на вчинення правочину. Законодавець передбачає можливість вираження волі сторони правочину мовчанням тільки в разі якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 205 ЦК України). Традиційним прикладом такого випадку виступає конструкція поновлення договору найму (tacite reconduction). Якщо наймач продовжує користуватися річчю після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (стаття 764 ЦК України). Сутність поновлення договору найму полягає в тому, що договір найму автоматично поновлюється на той же самий строк за умови, що: (а) наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму; (б) відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця. При поновленні договору відбувається продовження договірних зв`язків після закінчення строку договору найму, коли наймач продовжує користуватися майном і відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця. Цей договір поновлюється на той же строк та з умовами, що були передбачені у договорі (див. постанову Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 263/11275/18 (провадження № 61-2979св20). Заява орендодавця про припинення договору оренди за закінченням строку договору є одностороннім правочином, який відображає волевиявлення орендодавця у спірних правовідносинах, що не потребує узгодження з орендарем в силу прямої норми закону, і є підставою для припинення відповідних зобов`язальних правовідносин. Повідомлення орендодавцем орендаря про припинення договору є юридично значимою дією, яка засвідчує наявність такого волевиявлення та забезпечує своєчасну обізнаність з ним іншої сторони, є передумовою для настання обумовлених таким одностороннім правочином наслідків також для іншої особи за правилами абзацу 3 частини третьої статті 202 ЦК України (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 у справі № 910/719/19 (провадження № 12-18гс20). Матеріали справи не містять доказів того, що позивач звертався до відповідача із запереченнями щодо продовження договору оренди впродовж одного місяця після закінчення строку його дії - 31 липня 2023 року, тобто у період з 01 серпня 2023 року до 31 серпня 2023 року. Таким чином, суд дійшов висновку, що між сторонами продовжували існувати договірні відносини внаслідок поновлення договору, зумовленого продовженням користування майном орендаря після 31 липня 2023 року та відсутності заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку такого договору. Відповідно до частини другої статті 773 ЦК України якщо наймач володіє та/або користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Аналогічна за змістом умова викладена сторонами у пункті 7.1 договору оренди. За правилами статті 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. Верховний Суд у постанові від 26 лютого 2020 у справі № 910/4391/19 вказав, що статтею 782 ЦК України передбачено спеціальний порядок розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. Відмова від договору вважається такою, що відбулася, якщо наймодавець направив наймачу відповідну заяву (лист, повідомлення), надавши суду докази такого направлення та отримання її наймачем. Отже, істотне значення для правильного вирішення спорів цієї категорії має не лише зміст заяви наймодавця (орендодавця) про припинення (розірвання) договору найму (оренди) речі, а й факт її направлення та отримання іншою стороною, адже саме із цим моментом законодавець пов`язує припинення договірних відносин між сторонами внаслідок розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього. Позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що досудову вимогу, направлену 25 жовтня 2023 року, [PERSON] отримав, що є його процесуальним обов`язком відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України. Згідно трекінгу "Укрпошта" відправлення повернулося "за закінченням встановленого терміну зберігання". Відтак, слід дійти висновку, що припинення договірних відносин між ФОП [PERSON] та [PERSON] внаслідок розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього не відбулося. Вимоги про розірвання цього договору в судовому порядку ФОП [PERSON] не заявив, а суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до ЦПК України, у межах заявлених нею вимог. У позовній заяві ФОП [PERSON] вказує, що за період з 31 січня 2023 року до 09 листопада 2023 року пройшло 9 повних місяців; боржник не сплатив оренду плату за вказаний період у розмірі 4 500,00 грн (9*500,00 грн). Оскільки доказів погашення заборгованості зі сплати орендної плати відповідачем суду не надано, тому позовні вимоги у частині стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 4 500,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до положень статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення. Невиконання наймачем передбаченого частиною першою статті 785 ЦК України обов`язку щодо негайного повернення наймодавцеві речі (у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі) у разі припинення договору є порушенням умов договору, що породжує у наймодавця право на застосування до наймача відповідно до частини другої статті 785 ЦК України такої форми майнової відповідальності як неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення (див. постанову Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 910/11131/19). На момент звернення ФОП [PERSON] із позовом до суду, договір оренди обладнання від 31 січня 2023 року не був припинений (розірваний), тому у відповідача не виник обов`язок негайно повернути орендодавцю речі у стані, в якому вона була одержана, а у наймодавця (позивача) не виникло право на застосування до наймача такої форми майнової відповідальності як неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю, передбаченої частиною другою статті 785 ЦК України. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення несплаченої орендної плати у розмірі 4 500,00 грн підлягає задоволення, натомість у задоволенні вимог про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки у розмір 4 500,00 грн та відшкодування вартості орендованого майна, що не повернуте орендодавцю у розмірі 5 880,00 грн, слід відмовити. ІV. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Звернувшись до суду з позовом, ФОП [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Враховуючи, що позов задоволено частково (30%), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 324,66 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial