Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

В листопаді 2023 року Ладижинська міська рада Гайсинського району Вінницької області звернулаася до Ладижинського міського суду Вінницької області із заявою про визнання спадщини відумерлою, яка була уточнена 12 грудня 2023 року, у якій заявник просить визнати відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті громадянки [PERSON] , померлої [INFO] , що складається з об`єкта нерухомого майна - квартири [ADDRESS] . Заяву обґрунтовує тим, що [INFO] померла гр. [PERSON] поховання якої відбулося за рахунок місцевого бюджету. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №75037737 від 07 грудня 2023 року інформація, щодо відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] та видачі у зв`язку з цим свідоцтв про право на спадщину відсутні. Як зазначено в інформаційній довідці зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №75037621 від 07 грудня 2023 року померлою гр. [PERSON] 07 липня 1994 року біло складено заповіт №307605 (номер в реєстрі нотаріальних дій 2124), який був посвідчений державним нотаріусом Другої тростянецької державної нотаріальної контори. Згідно відмітки в паспорті [PERSON] вона з 19 квітня 1996 року до моменту смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки №23-17-1073 від 08 грудня 2023 року, виданої відділом ведення реєстру Ладижинської територіальної громади, з гр. [PERSON] в період з 19 квітня 1996 року по 09 листопада 2022 року, день її смерті, ніхто не проживав і на даний час в цій квартирі зареєстрованих осіб немає, що також підтверджується іншою довідкою №23-17-1032 від 24 листопада 2023 року, виданої відділом ведення реєстру Ладижинської територіальної громади. На час відкриття спадщини спадкове майно гр. [PERSON] складалося з двокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 44,5 кв.м., яка їй належала на праві приватної власності. На даний час спадкове майно, що залишилося після смерті гр. [PERSON] , у встановлені законодавством строки ніким не прийнято. У зв`язку з чим, існують передбачені законом підстави для визнання спадщини, що відкрилася після її смерті, відумерлою. Ухвалою суду від 01 грудня 2023 року заяву Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області про визнання спадщини відумерлою було залишено без руху та заявнику було надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали (а.с.20-21). 12 грудня 2023 року на адресу суду надійшла уточнена заява про визнання спадщини відумерлою з додатками на виконання вимоги ухвали суду від 01 грудня 2023 року (а.с.24-27). Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 01 грудня 2023 року відкрито провадження у справі та витребувано у Державного нотаріального архіву Вінницької області копію заповіту [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у м. Ладижин, Гайсинського району, Вінницької області, посвідчений 07 липня 1994 року Другою Тростянецькою державною нотаріальною конторою, зареєстрований в реєстрі за № 2124 (а.с.44). 30 січня 2024 року на адресу суду від завідувача Державного нотаріального архіву Вінницької області Болотнової М. надійшла копія заповіту гр. [PERSON] , посвідченого 07 липня 1994 року Другою Тростянецькою державною нотаріальною конторою, за реєстровим № 2124 (а.с.52, 53, 54). 13 лютого 2024 року судом було направлено запит до Тростянецького відділу ДРАЦС у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), щодо надання інформації, щодо перебування у шлюбі гр. [PERSON] та інформації щодо народження нею дітей матір`ю яких є зазначена особа (а.с.58). 27 лютого 2024 року на адресу суд від начальника Тростянецького відділу ДРАЦС у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Чернієнко І. надійшла відповідь на запит суду №141-28.11-25 від 14 лютого 2024 року, у якій зазначено, що в архіві Тростянецького відділу ДРАЦС у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутні актові записи щодо фактів реєстрації шлюбу та народження дітей гр. [PERSON] , [INFO] (а.с.62). Представник заявника Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області Малофєєва О.В. у судовому засіданні підтримала заяву про визнання спадщини відумерлою та просила її задовольнити з підстав викладених у ній. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Судом встановлено, що [INFO] в м. Ладижин, Гайсинський район, Вінницька область померла [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Кіровоград Свердловської області рф, про що 11 листопада 2022 року Ладижинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було складено відповідний актовий запис за №266 (а.с.30, 31). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: квартира [ADDRESS] , загальною площею 44,5 кв.м., яка належала їй на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 985 від 11 жовтня 1993 року (а.с.36), виданого на підставі рішення виконкому Ладижинської Ради народних депутатів №140 від 08 червня 1993 року (а.с.37). Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , виготовленого 11 жовтня 1993 року Тульчинським МТІ, вбачається, що вказана квартира загальною площею 44,5 кв.м. з яких: жила площа 29,8 кв.м., підсобна 13,7 кв.м., балкон 1,0 кв.м. Кількість житлових кімнат дві. Власником квартири в цілому являється [PERSON] (а.с.32, 33, 34-35). Відповідно до довідки вих. №5-24/259 від 07 грудня 2024 року, виданої начальником відділу містобудування та архітектури [PERSON] , вбачається, що квартира [ADDRESS] належала покійній [PERSON] (згідно з Свідоцтва про право власності на житло № 985 , виданого виконкомом Ладижинської ради народних депутатів 11 жовтня 1993 року) відповідно до адресної книги і планово-графічних матеріалів міста має адресу: [ADDRESS] (а.с.42). За життя, 07 липня 1994 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області Вернюк Т.М., зареєстрованого в реєстрі за №2124, в якому на випадок своєї смерті зробила наступне заповідальне розпорядження: належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] заповіла: [PERSON] (а.с.53). Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №75037621 від 07 грудня 2023 року, виданої приватним нотаріусом Лебою М.Л., заповіт складений [PERSON] зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій під № 2124 є чинним (а.с.41). Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №75037737 від 07 грудня 2023 року, виданої приватним нотаріусом Лебою М.Л., у спадковому реєстрі відсутня інформація щодо відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с.40). Відповідно до відповіді на запит вих. №23-17-1032 від 24 листопада 2023 року, наданої начальником відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади Збрицької-Браславець В., вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрованих осіб немає з 11 листопада 2022 року (а.с.39). Відповідно до відповіді на запит вих. №23-17-1032 від 24 листопада 2023 року, наданої начальником відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади Збрицької-Браславець В., в період з 19 квітня 1996 року по 09 листопада 2022 року в квартирі [ADDRESS] була зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Інших зареєстрованих осіб за даною адресою не було (а.с.38). Відповідно відповіді на запит вих. №141-28.11-35 від 14 лютого 2024 року наданої начальником Тростянецького відділу ДРАЦС у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Чернієнко І. на запит суду, вбачається, що в архіві Тростянецького відділу ДРАЦС у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутні актові записи щодо фактів реєстрації шлюбу та народження дітей гр. [PERSON] , [INFO] (а.с.62). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 1 статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України). Частинами другою - четвертою статті 1273 ЦК України встановлено, що фізична особа, цивільна дієздатність якої обмежена, може відмовитися від прийняття спадщини за згодою піклувальника і органу опіки та піклування. Неповнолітня особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років може відмовитися від прийняття спадщини за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування. Батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування. Згідно ч. 1, 2 ст. 1223 право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (частина 1 статті 1261 ЦК України). Згідно зі ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Згідно з положеннями ст.60 цього Закону, спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. З дня відкриття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] минуло більше року, спадкоємців за законом або за заповітом, які прийняли спадщину, не встановлено. Спадщину після смерті [PERSON] ніхто не прийняв, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини жодній особі свідоцтво про право власності не видано, таким чином суд дійшов висновку, що спадкоємці [PERSON] відсутні. Згідно з положеннями ст. 338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Таким чином, на підставі викладеного вище, суд прийшов до висновку про обґрунтованість заяви та наявність підстав для визнання спадщини після смерті [PERSON] відумерлою. Відповідно до п. 15-1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», органи місцевого самоврядування звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях за подання заяви про визнання спадщини відумерлою, а тому судові витрати належить віднести за рахунок держави.

Outcome: approved