Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] , про стягнення заборгованості. Позивач в жовтні 2023 року в особі представника [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг від 18.02.2019 року, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, у розмірі 57 063,06 грн. та судові витрати у розмірі 2 684,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 18.02.2019 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] , укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 22.11.2023 (дата заяви про зменшення позовних вимог) року має заборгованість 57 063,06 грн. Тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву, в яких позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити в їх задоволенні. Обґрунтовує свою позицію тим, що в анкеті-заяві, яка підписана відповідачем, не вказані умови, які зазначаються позивачем при нарахуванні заборгованості. Відсутність підпису відповідача під умовами та правилами надання банківських послуг в ПриватБанку, на його думку, свідчить про те, що він з ними не ознайомлювався і не розумів, що укладається спірний договір. На думку відповідача, визначена позивачем сума заборгованості за тілом кредиту (заборгованість за простроченим тілом кредиту) у розмірі 53 346,27 грн. не підтверджена належними доказами. З поданої банком виписки по рахунку за період з 18 лютого 2019 року до 09 січня 2023 року вбачається, що [PERSON] сплачено заборгованість за тілом кредиту у повному розмірі. Так, після збільшення кредитного ліміту 17 листопада 2020 року до 50 000 грн. [PERSON] було сплачено (перераховано, поповнено готівкою у терміналі самообслуговування, списано банком з іншого рахунку позичальника) у період з 17 листопада 2020 року до 09 січня 2023 року 58 521,60 грн. Таким чином, підстави для стягнення з нього заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 52 625,17 грн. відсутні, з огляду на ствердження відповідача. Зазначив, що виписка надана позивачем до позовної заяви є підтвердженням того факту, що він не має заборгованості перед банком, оскільки з цієї виписки вбачається, що [PERSON] здійснював погашення заборгованості по кредитному рахунку. Крім того, банк здійснював автоматичне погашення заборгованості шляхом перерахування (списання) коштів з іншої картки відповідача. Вказані обставини, на думку відповідача, підтверджені випискою по рахунку. Позивач надав до суду відповідь на відзив в якому зазначив, що оскільки кредитний договір укладався за умовами приєднання, відповідно до норм цивільного законодавства, то сторони домовилися укласти договір у певній формі і він вважається укладеним з моменту надання стороні цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалась. Також, позивач зазначив, що за умовами договору приєднання, було зазначено, що Умови та Правила надання банківських послуг розміщенні на офіційному сайті позивача та підписанням угоди приєднання відповідач погодився із цими умовами та порядком їх змін. Тобто, зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, умовах та правилах надання банківських послуг та тарифах. Договір було укладено у передбаченому законодавством порядку. За умовами договору відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] ключем до карткового рахунку є пластикова картка, яку отримав відповідач та мобільний телефон, який вказав відповідач в заяві. Також, відповідач зазначив, що надана до суду виписка по рахунку має статус первинного документу та служить підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і в податкових документах. У судове засідання представник позивача не з`явився, згідно наданої заяви просив справу розглянути без його присутності в порядку спрощеного провадження та повністю задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився. Клопотань щодо відсутності не надавав. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 18.02.2019 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] , укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг. Відповідач [PERSON] вважає, що позовні вимоги необґрунтовані, оскільки в анкеті-заяві, яка підписана відповідачем, не вказані умови, які зазначаються позивачем при нарахуванні заборгованості. Відсутність підпису відповідача під умовами та правилами надання банківських послуг в ПриватБанку, на його думку, свідчить про те, що він з ними не ознайомлювався і не розумів, що укладається спірний договір. На думку відповідача, визначена позивачем сума заборгованості за тілом кредиту (заборгованість за простроченим тілом кредиту) у розмірі 53 346,27 грн. не підтверджена належними доказами. Позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 18.02.2019 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що Відповідач висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом засвідчив, що згоден з тим, що дана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами складають Договір про надання банківських послуг, примірник договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом роздрукування з офіційного сайту Банку. Зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно ознайомлюватись з їх змінами на сайті банку. Також, до матеріалів позовної заяви долучено «Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» з якого чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,5% (42% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. За ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, то відсутність підпису Відповідача в Умовах, при наявності його письмового свідчення про те, що він ознайомлений у письмовому вигляді та згідний з Умовами та Тарифами, що Заява разом із Умовами та Тарифами складають договір про надання банківських послуг, не є підставою вважати, що Умови укладені поза межами договору та є не допустимими доказами. Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Відповідно до ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі ч.1 ст.634 ЦК, підписавши заяву, фізична особа, приєднується до запропонованих банком Умов та правил надання банківських послуг, що підтверджується його особистим підписом. Тобто, з моменту підписання фізичною особою заяви, між Банком та клієнтом був укладений договір в порядку ч.1 ст.634 ЦК шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору (умов кредитування). Банк надав до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, а отже й отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором, погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом». Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку Відповідача баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, свій розрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Пунктом 21 Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз?яснено, що Договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов?язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії. Статтею 11 ЦК України встановлено, що права сторін виникають на підставі договорів та інших правочинів. Згідно з ст.ст. 3, 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу. Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 ЦК України та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний відповідно до закону судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України не створює юридичних наслідків тільки недійсний правочин. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. На підставі ч. 2 ст. 640 ЦК України у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання майна або вчинення певної дії. Оскільки, банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Згідно до ст. 599 ЦК України зобов?язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази погашення кредитної заборгованості за договором. Враховуючи норми законодавства та докази, що містяться в матеріалах справи можливо дійти до висновку, що правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконанні та кредитором не прийняті. У зв`язку із тим, що [PERSON] зазначив, що він отримував карту то, при підписанні анкети-заяви, мав розуміти та читати умови цієї анкети-заяви. Стаття 626 ЦК України голосить, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1 статті 628 ЦК України зазначає, що\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 640\~ЦК України\~визначає\~момент укладення\~договору,\~а саме договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Згідно вищезазначених норм можливо дійти до висновку, що [PERSON] при підписуванні анкети-заяви про приєднання був ознайомленим із умовами, які в ній були прописані, а підписавши анкету-заяву погодився із її змістом. Стосовно обов?язку Клієнта знайомитися зі змінами тарифів, умов і правил на сайті Банку, суд зауважує, що відповідно до заяви підписаної відповідачем встановлено, що «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті становлять між Клієнтом та Банком Договір про надання банківських послуг, прийняття даних умов підтверджується підписом Клієнта у заві. Така форма оформлення кредитного договору не суперечить діючому законодавству, оскільки укладання Договору здійснюється за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання. Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умовами та Тарифами. Відповідно до ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України договором приєднання с договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК, договір вважається вчиненою у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, який задля придбання, припинення або зміна цивільних прав та обов?язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заяви, Умови, Правила та Тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві. При оформленні кредиту заяву на отримання кредиту, підписується повнолітнім, дієздатним особою (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов?язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання ч. 2 п.1 ст.30 ЦК України), яким підтверджується, що Позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами, Позичальник підтвердив свою згоду на те, що Заява, Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифи складають між ним і Банком Договір про надання банківських послуг. Згідно умов договору Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів у році, що підтверджується п. 2.1.1.12 «Умовами та правилами надання банківських послуг». Згідно підписаної заяви/договору Клієнт повідомлений про сайти Банку та своїм підписом підтвердив, що повною мірою розуміє та зобов?язується виконувати вимоги УП, а також підтвердив ознайомлення з обов?язком самостійно знайомитися з внесеними змінами на сайті Банку. Дана вимога також встановлена умовами і правилами в розділі обов?язки Клієнта: п. 2.1.1.5.3. отримувати виписки про стан карткового рахунку та про проведені операції по картковому рахунку. п. 2.1.1.5.4. при незгоді зі змінами Правил та / або Тарифів Банку звернутися в Банк для розірвання цього Договору та погасити перед Банком заборгованість, у тому числі і заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення Карток, виданих Держателю і його Довіреною особам. Частинами 2, 3 ст.205, ч. 2 ст. 642 ЦК України встановлено, що, навіть за відсутності доказів належного повідомлення боржника, якщо боржник сплачує відсотки та комісію, то пропозицію слід вважати прийнятою і угоду досконалою, так як фактичні дії вказують на прийняття пропозиції. Щодо наданого банком розрахунку заборгованості, слід зауважити, що розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в певні періоди часу. До суду було надано виписку по рахунку. Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін?юсту від 12.04.12 р. №578/5, згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання господарських операції та служать підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. Із виписки вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи. Стосовно договірного списання, судом встановлено, що за Договором про надання банківських послуг Клієнт має прострочену заборгованість. Постановою НБУ «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» від 29.03.2004 року передбачено Договірне списання Банком з рахунку Клієнта коштів без надання Клієнтом платіжного доручення, може здійснюється Банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і Клієнтом. Пунктом 6.1 вищевказанної Постанови встановлено, що Банк обумовлює своє право на здійснення договірного списання за дорученням платника з його рахунку в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг. Якщо кредитором за договором є Банк, що обслуговує платника, то право цього банку на здійснення договірного списання передбачається в договорі про надання банківських послуг. Договір може містити інформацію необхідну банку для списання ним коштів з рахунків платника (п.6.5). Згідно умовам договору, а саме п.1.1.3.1.6. клієнт доручає Банку здійснювати - списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах сум які підлягають сплаті Банку по цьому договору, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку в випадку настання строків платежів по іншим договорам. Банк проводить списання коштів в грошовій одиниці України та іноземній валюті з будь-якого рахунку клієнта в сумі, що еквівалентна сумі заборгованості по договору. У зв`язку з цим, обставини, на які відповідач посилається не відповідають дійсності. Тому, з огляду на вищезазначене, є підстави для задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк». Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до підписаної ним заяви, йому було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого ліміту. Проте, станом на день подачі позовної заяви [PERSON] належним чином не виконані взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором, щодо користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість. Відповідно до ст. 1054 та 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення кредитних коштів є право заявника вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач з урахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог має заборгованість 57\~063,06 грн., де 52625,17 грн. - заборгованість за тілом кредиту, заборгованість за простроченими відсотками 4437,89 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику обумовлену договором суму грошових коштів. Відповідач скористався наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за кредитним договором не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення платежів за кредитним договором та не повернув отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договором зобов`язань, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 2 684,00 грн. На підставі ст.ст. 263, 526, 617, 626, 628, 634, 640, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved