Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна. Свій позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на майно покійного. Вказує, що при зверненні до нотаріуса, їй було повідомлено, що на рухоме та нерухоме майно [PERSON] , накладено арешт і через його наявність вона не може оформити свої спадкові права. В подальшому, вона отримала відповідь від ВДВС у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про те, що виконавче провадження, в рамках якого було накладено арешт на майно [PERSON] було завершено 12.07.2018 року, а матеріали провадження знищені. Підстав для зняття арешту у виконавчої служби немає. У зв`язку з чим, просить скасувати арешт із всього рухомого та нерухомого майна, що належало [PERSON] , який накладений постановою Першого відділу ДВС Луцького МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, реєстраційний номер обтяження 9259983. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.12.2023 року до участі у справі в якості третьої особи залучено [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав. викладених у заяві та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову. Третя особа в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена судом належним чином. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом з`ясовано, що постановою приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу від нотаріальної контори від 04.09.2023 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на нерухоме майно після смерті її чоловіка [PERSON] (а.с. 13-14). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон, відчуження об`єктів нерухомого майна, наявний арешт на все нерухоме майно, яке належить [PERSON] (а.с. 18-19). З вказаної довідки слідує, що арешт був накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, б/н, 12.10.2007, головного державного виконавця Першого ВДВС Луцького МУЮ О.О. Ліщук (а.с. 18-19). Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 11). З повідомлення відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 27.07.2023 року вбачається, що виконавче провадження, в рамках якого було накладено арешт на майно [PERSON] було завершено 12.07.2018 року, а матеріали провадження знищені. Підстав для зняття арешту у виконавчої служби немає (а.с. 17). Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ч. 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, зважаючи, що суду не представлено доказів, що померлий власник майна являється боржником у будь-якому виконавчому провадженні та враховуючи відсутність іншого способу зняття арешту з майна не інакше як за рішенням суду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved