Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Коваленко Я.О. звернувся до суду з заявою, де просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати на правничу допомогу у розірі 6000 грн. На обґрунтування заяви зазначив, що заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.01.2024 було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] і стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073 грн. 60 коп. В позовній заяві позивачем було зазначено та заявлено ним, представником позивача, в судовому засіданні 19.01.2024, що на виконання вимог ч.8 ст. 141 ЦПК України докази понесених судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Вказав, що позивачем були понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн., які позивач просить стягнути з відповідача на її користь. З урахуванням викладеного просив заяву задовольнити. Представник позивача [PERSON] адвокат Коваленко Я.О. в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву, в якій вказав, що заяву про ухвалення додаткового рішення підтримує в повному обсязі та просив розгляд справи проводити у його відсутність та у відсутність позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. В силу ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Заочним ріщенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.01.2024 задоволено позов [PERSON] \~до [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу.\~Було розірвано\~шлюб,\~зареєстрований 11.02.2022\~у відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~місті Кременчуці\~Кременчуцького району\~Полтавської області\~Північно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(\~м.\~Суми)\~за актовим\~записом №\~79\~між [PERSON] \~та [PERSON] \~та стягнуто\~з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~понесені нею\~судові витрати\~зі сплати\~судового збору\~у розмірі\~1073\~грн.\~60\~коп. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. В силу п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч.1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст..30 вказаного Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту; порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги; при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини; гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст. 141 ЦПК України). Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. При цьому Верховним Судом неодноразово вказувалося у своїх рішеннях, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Цивільним процесуальним кодексом України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. У позовній заяві позивачем зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат позивача становить 7073 грн. 60 коп. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат. Письмовими доказами, наданими представником позивача у встановлений законом строк, доводиться, що 05.09.2023 між [PERSON] та адвокатським бюро Ярослава Коваленка було укладено договір про надання правничої допомоги за № 23-09-05. Відповідно до п.2.1 договору сторони погодили, що вартість робіт та послуг (гонорару) становить 6000 грн.; кінцева вартість робіт та послуг (гонорару) за цим договором фіксується в актах здачі-приймання виконаних робіт та наданих послуг, виходчи з розрахунку 1000 грн. за годину роботи виконавця (адвоката). Також адвокатом подано детальний опис професійної правничої допомоги за договором від 05.09.2023 із зазначенням загального розміру витрат на суму 6000 грн., платіжну інструкцію про сплату коштів на загальну суму 6000 грн. З акту № 1 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 05.09.2023 вбачається, що адвокат Коваленко Я.О. надав, а [PERSON] прийняла правничу допомогу, що включає в себе усуну консультацію (500 грн.); складання позовної заяви про розірвання шлюбу, підготовку матеріалів та скерування позову до суду, скерування цінним листом з описом копії позовної заяви відповідачу (3500 грн.); підготовка до судового засідання та участь у судвому засіданні 29.11.2023 (1000 грн.); підготовка до судового засідання та участь у судвому засіданні 19.01.2024 (1000 грн.). Докази витрат на оплату правової допомоги подані стороною позивача протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду з дотриманням умови попередньої заяви про це до закінчення судових дебатів. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем не заявлося клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, не заперечувався розмір цих витрат ні під час розгляду справи про розірвання шлюбу, ні після отримання клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення разом з доказами розміру правової допомоги, ні після повідомлення про судове засідання у справі з розгляду клопотання про винесення додаткового рішення . Суд вважає, що заявлені представником позивача витрати на правову допомогу відповідають принципам співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських послуг, а тому за відсутності заперечень відповідача вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Outcome: approved