Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача [PERSON] , в якому (позові) просив: - встановити факт постійного проживання [PERSON] однією сім`єю разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , у період з 13.07.1981 до 29.08.2022 включно (часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] ) за адресою: [ADDRESS] , тобто не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] ; - змінити черговість спадкування після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] [PERSON] та надати [PERSON] право на спадкування разом зі спадкоємцями другої черги. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що [INFO] померла [PERSON] , з якою вони проживали у цивільному шлюбі однією сім`єю з 13.07.1981. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку та земельної ділянки. Протягом шести місяців він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець четвертої черги. Із заявою про прийняття спадщини звернулась також сестра померлої, яка є спадкоємцем другої черги. За життя [PERSON] мала цукровий діабет та хворобу сердця (перенесла інсульт). Він піклувався про неї, порався по господарству. Разом з позовною заявою позивачем подано до суду клопотання про витребування доказів, у якому останній просив: - витребувати у приватного нотаріуса Кубасова Ігоря Юрійовича спадкову справу після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] ; - витребувати у КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Долинської міської ради» медичну карту амбулаторного хворого [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Ухвалою від 30.08.2023 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом з постановленням здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження у справі із призначенням підготовчого судового засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Крім того, зазначеною ухвалою за клопотанням позивача витребувано копію спадкової справи та медичні документи. На виконання ухвали суду у частині витребування доказів до суду надійшла копія витребуваної спадкової справи та медична картка амбулаторного хворого. Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовної вимоги у частині зміни черговості одержання права на спадкування. На обґрунтування заперечень проти позовної заяви у вищевказаній частині відповідач зазначив, що позивачем не доведено перебування [PERSON] у безпорадному стані, при цьому вона отримувала допомогу від соціального працівника та не доведено, що позивач матеріально забезпечував останню, оскільки вони обидва як пенсіонери отримували пенсію, при цьому [PERSON] мала і постійний додатковий дохід у виді орендної плати за землю. Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якому позивач заперечував проти позиції відповідача, наведеної у відзиві щодо розміру витрат на правничу допомогу. Ухвалою від 19.10.2023 підготовче провадження у справі закрито та її призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні. Крім того, зазначеною ухвалою за клопотаннями сторін постановлено викликати у судове засідання для допиту у якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та позивача [PERSON] у якості свідка. Сторона позивача у судовому засіданні підтримала позов аргументуючи свою позицію аналогічно викладеному у ньому та у відповіді на відзив. Позовні вимоги просили задовольнити у повному обсязі. Представник відповідачів у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову у частині зміни черговості одержання права на спадкування, аргументуючи свою позицію аналогічно викладеному у відзиві на позовну заяву. Заявив, що відповідач визнає позов у частині встановлення факту проживання позивача з [PERSON] однією сім`єю. Допитаний у судовому засіданні у якості свідка позивач [PERSON] , повідомив, що [PERSON] є рідною сестрою по матері його покійної дружини [PERSON] . Надав покази про те, що він проживав з [PERSON] з 1980 року як чоловік і дружина, але шлюб вони не реєстрували. З ними проживала і його донька, яка померла у 2018 році. Вони жили у будинку, що належав [PERSON] . Протягом спільного проживання він побудував сарай, погріб, літню кухню, посадив садок та ремонтував хату. [PERSON] сильно хворіла, у неї був цукровий діабет. Вона приймала ліки, 1 чи 2 рази на рік їй у лікарні ставили крапельницю. Стан її здоров`я погіршувався. Їй ставало все важче пересуватися. Вона майже не ходила, він виносив їй стілець і вона могла посидіти у дворі поки він порався на городі. Коли їй ставало дуже погано він викликав швидку медичну допомоги, але останній раз їм врятувати її не вдалось. За весь час проживання [PERSON] приїздила до них 1 чи 2 рази. [PERSON] поховали за його кошти. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , повідомив, що з позивачем [PERSON] у нього добрі сусідські відносини, раніше вони разом працювали, а відповідача [PERSON] він не знає. Надав покази про те, [PERSON] проживала з ним по сусідству з 1980 року та до її смерті у 2022 році. Останні, приблизно 30 років разом з [PERSON] проживав [PERSON] . Вони жили як чоловік з дружиною. [PERSON] за два роки до смерті вже майже нічого не робила по господарству, їй було важко пересуватися, тому [PERSON] водив її під руки, а сама вона пересувалася спираючись на огорожу чи палицю. [PERSON] виносив у двір їй стілець і вона сиділа на ньому. На питання, чи приїздили до [PERSON] хтось з родичів відповів, що років з 10 тому приїздив, здається, її брат, а більше він нікого не бачив. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , повідомила, що з позивачем [PERSON] у неї добрі сусідські відносини, а відповідача [PERSON] вона не знає. Надала покази про те, що [PERSON] з [PERSON] проживали у громадянському шлюбі приблизно з 1981 року. Раніше вона разом працювала з [PERSON] . Будинок у якому вони проживали належав [PERSON] , а [PERSON] побудував літню кухню та сарай. Останні, приблизно 6 років [PERSON] дуже хворіла у неї був цукровий діабет. Після цього у дворі вона вже нічого не робила. У дворі порався [PERSON] . Останні роки [PERSON] не виходила з двору. Ще був випадок коли [PERSON] зламала ключицю, тоді хатню роботу робив [PERSON] , зокрема, варив їсти. На питання, чи приїздили до [PERSON] хтось з родичів відповіла, що у неї була сестра і племінниця, але за весь час їх проживання по сусідству вони приїздили до неї приблизно 2 рази. Додатково повідомила, що до [PERSON] приходив соціальний працівник, оскільки вона хворіла. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , повідомила, що вона працює у територіальному центрі обслуговування та надання соціальних послуг Долинської міської ради, з позивачем [PERSON] вона знайома, приходила до нього як соціальний працівник, а відповідача [PERSON] вона не знає. Надала покази про те, що протягом 7-8 років вона, як соціальний працівник у межах своїх повноважень за відповідними договорами надавала допомогу [PERSON] на платній основі та [PERSON] на безоплатній основі. З ними у одному селі вона проживає з 1999 року. [PERSON] та [PERSON] проживали разом як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу з 80-х років. У межах своїх повноважень вона приходила до них два рази на тиждень, прибирала, ходила у магазин, купувала ліки та інше. У [PERSON] був цукровий діабет і останні роки вона майже не ходила оскільки у неї хворіли ноги, на них були рани. У зв`язку з чим [PERSON] кожного дня обробляв [PERSON] ноги. [PERSON] порався по господарству, готував їжу за потреби ходив у магазин. [PERSON] на городі не робила та не ходила до магазину. Вони обидва отримували пенсію. [PERSON] витрачала гроші на необхідні їй ліки. На питання, чи приїздили до [PERSON] хтось з родичів відповіла, що до них раніше приїздила донька [PERSON] , а інших родичів вона у них не бачила. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , повідомила, що з позивачем [PERSON] вони односельчани, а відповідача [PERSON] вона знає як сестру [PERSON] . Надала покази про те, що [PERSON] до дня своєї смерті пересувалась самостійно, пекла хліб, варила їжу, поралась на городі. [PERSON] допомагав їй. Вона хворіла на цукровий діабет, з приводу чого лежала у лікарні і у неї були проблеми з тиском. Ці обставини їй відомі з розмов з [PERSON] з якою вони зустрічались біля двору останньої. Останні п`ять років життя [PERSON] не ходила далеко від двору. Коли поралась на городі брала з собою стілець. Вважає, що [PERSON] самостійно забезпечувала свої побутові потреби. Їй допомагала соціальний працівник, яка крім іншого ходила до магазину за покупками. Бачила, що до [PERSON] рази три приїздила сестра [PERSON] . Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , повідомив, що з позивачем [PERSON] вони односельчани, а відповідача [PERSON] він не знає. Надав покази про те, що [PERSON] по двору пересувалась самостійно, поралась по господарству. Вона скаржилась на тиск. Вона сама носила воду, а коли поралась на городі, то брала з собою стілець. Бачив у 2022 році як [PERSON] на велосипеді їхала на кладовище. У тому ж році вона зламала руку і по господарству їй допомагав [PERSON] [PERSON] допомагала соціальний працівник. Будинок у якому жили [PERSON] та [PERSON] належав [PERSON] , а [PERSON] побудував літню кухню. Заслухавши позивача та представників сторін, допитавши свідків та дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, враховуючи позиції учасників справи, висловлені ними у заявах по суті справи, які було подано до суду, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, - суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на таке. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Поряд з цим, відповідно до положень ч. 1 - ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами у розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Положеннями ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, враховуючи безумовне визнання відповідачем позову у частині встановлення факту проживання позивача та [PERSON] однією сім`єю, встановивши на підставі письмових доказів, наданих учасниками справи, та показань свідків, отриманих у судовому засіданні, що таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, - суд дійшов висновку про задоволення позову у цій частині. Отже, суд констатує факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , у період з 13.07.1981 по 29.08.2022 за адресою: [ADDRESS] . На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини щодо позовної вимоги про зміну черговості одержання права на спадкування. [PERSON] та [PERSON] , проживали однією сім`єю з 13.07.1981 по день смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] належали: житловий будинок [ADDRESS] ; земельна ділянка з кадастровим номером 3521987400:02:000:0190 площею 6,77 га, що підтверджується свідоцтвом про право спадщину за законом від 20.01.1988, зареєстровано у реєстрі за № 4/І, та державним актом на право приватної власності на землю серії І-КР № 024159 відповідно. [PERSON] отримувала від ПСП «Степ» плату за оренду належної їй земельної ділянки протягом 2020-2022 років, що підтверджується видатковими касовими ордерами № 119 від 02.08.20222, № 55 від 22.07.2022, № 211 від 31.10.2021, № 2 від 16.01.2020, № 84 від 25.05.2020 на загальну суму 61700,00 грн. За даними медичної картки а/к [NUMBER] у [PERSON] було діагностовано цукровий діабет 2-го типу середнього ступеня тяжкості з 2011 року, постінфарктний (без дати) та дифузний кардіосклероз з 2017 року, гіпертонічна хвороба та інші хвороби притаманні віку особи. Крім того, у 2019 [PERSON] мала перелом шийки лівого плеча зі зміщенням. У зв`язку із незадовільним станом здоров`я [PERSON] несла розходи на придбання медичних препаратів та ліків. Згідно з довідкою КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Долинської міської ради» № 01-09/311 від 18.09.2023 [PERSON] перебувала на обслуговуванні територіального центру у відділенні соціальної допомоги вдома з 16.01.2013 по 29.08.2022. За договором від 02.08.2021 № 644/ОД послуги надавались з установленням диференційованої плати залежно від доходу отримувача соціальних послуг на підставі рішення № 377 від 28.07.2021 Відділу соціального захисту населення Долинської міської ради. За індивідуальним планом надання соціальних послуг догляду вдома [PERSON] відвідувалась соціальним робітником двічі на тиждень. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , актовий запис № 340 від 01.09.2022. За даними спадкової справи № 67/2022, заведеної після смерті [PERSON] , до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON] , як цивільний чоловік померлої та [PERSON] , як рідна сестра. Заповіт за життя [PERSON] не складала. Зазначені вище, встановлені судом обставини сторонами у справі не заперечувалися. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Отже, [PERSON] є спадкоємцем другої черги спадкування, а [PERSON] - четвертої. Згідно з ч. 1 ст. 1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині. Така домовленість між [PERSON] та [PERSON] не досягнена. Положеннями ч. 2 ст. 1259 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); матеріальне забезпечення спадкодавця; надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; тривалий час здійснення зазначених вище дій; безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Таким чином, для задоволення позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. До такої позиції дійшов Верховний Суд у постановах від 17.10.2018 (справа № 200/21452/15-ц, провадження № 61-18578св18), від 30.05.2019 (справа № 346/1178/17, провадження № 61-48393св18, від 17.03.2021 (справа № 200/12980/14, провадження № 61-14159св19), від 22.04.2021 (справа № 331/6453/18, провадження № 61-380св21). Суд констатує доведеність факту тривалого піклування [PERSON] за [PERSON] , що підтверджується як показами [PERSON] , наданими ним як свідком, так і показами свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Щодо питання матеріального забезпечення спадкодавця та/чи надання будь-якої іншої допомоги, яка має матеріалізоване вираження судом відзначається, що [PERSON] та [PERSON] були пенсіонерами та отримували пенсію. Поряд з цим [PERSON] мала додатковий постійний дохід від оренди належної їй земельної ділянки. Таким чином, прямого матеріального утримання [PERSON] [PERSON] не було. Надаючи оцінку вкладу [PERSON] в утримання та облаштування домоволодіння, у якому вони разом мешкали, суд констатує, що трудовий вклад у облаштування зазначеного домоволодіння з боку [PERSON] підтверджено ним та свідками, однак суд зауважує, що будинок у якому вони мешкали належав виключно [PERSON] , що певною мірою урівнює їх вклад у наявність та облаштування спільного місця проживання. З огляду на викладене суд зауважує відсутність обставин, які б вказували на матеріальне забезпечення [PERSON] [PERSON] , або надання ним допомоги, яка має матеріалізоване вираження у об`ємі, що перевищував матеріальну участь [PERSON] у їх спільному житті. Хворобливий стан [PERSON] , яка була особою пенсійного віку безумовно ускладнював життєдіяльність останньої, але не унеможливлював її, вона забезпечувала свої потреби частково самостійно та використовуючи сторонню допомогу працівника соціальної служби. При цьому, не можна заперечувати, що [PERSON] , будучи особою похилого віку, у силу своїх можливостей також допомагав [PERSON] , що підтверджується і ним, і поясненнями свідків, але така допомога не носила безумовний, безперервний характер, а була звичайним нормальним піклуванням за особою членом своєї сім`ї. Разом з тим, доводити факт безпорадного стану тільки поясненнями позивача та свідків є недостатнім з огляду на те, що відповідач - спадкоємець попередньої черги, заперечує право позивача на спадщину (постанова Верховного Суду від 17.10.2018 (справа № 200/21452/15-ц, провадження № 61-18578св18). При цьому, доказів на підтвердження безпорадності стану [PERSON] , чим могли бути висновки МСЕК, висновки судово-медичної експертизи, із визначенням потреби у медичній та соціальній допомозі і їх тривалість, - позивачем суду не надано. Тому однозначно стверджувати, що [PERSON] перебувала у безпорадному стані за відсутності об`єктивних та беззаперечних доказів такого стану - не можна. Ухвалюючи рішення у справі, суд щодо його умотивованості відзначає, що доводи сторін та їх представників у даній справі оцінені судом на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин, а відтак, інші доводи ними озвучені у судовому засіданні та зазначені ними у заявах по суті справи і заявах з процесуальних питань, які було подано до суду, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні ними фактичних обставин справи і норм матеріального права, судової практики та процесуального закону, а тому такі доводи враховуючи, зокрема, практику Європейського суду з прав людини, не вимагають детальної відповіді або спростування. Враховуючи встановлені обставини справи, наведені вище положення процесуальних норм та норм матеріального права, розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог з урахуванням предмету та підстав пред`явленого позову, беручи до уваги безумовне визнання відповідачем позову у частині встановлення факту проживання позивача та [PERSON] однією сім`єю, встановивши відсутність правових підстав для надання [PERSON] , як спадкоємцю четвертої черги, права на спадкування разом із спадкоємцем другої черги [PERSON] , - суд дійшов висновку, що вимога позивача про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю є обґрунтованою та доведеною, а тому така вимога підлягає задоволенню з урахуванням наведених вище мотивів, що не суперечить чинному законодавству і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а у задоволені вимоги про зміну черговості одержання права на спадкування слід відмовити, і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав та інтересів фізичної особи. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи, що позов задоволено частково, - суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути частину витрат, понесених по сплаті судового збору за вимогу, що задоволена, у розмірі 536,80 грн.

Outcome: partial