Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району як Орган опіки та піклування, Районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району як Орган опіки та піклування, [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] та [PERSON] . Батьки розлучені з 25.10.2007. Позивач постійно проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Батько позивача майже з народження позивача проживав окремо, ніколи не висловлював бажання зустрітися з нею, не вчиняв для цього жодних дій. З 2007 року відповідач повністю усунувся від виконання батьківських обов`язків стосовно позивача, не підтримує з нею родинних стосунків, не займається її вихованням та утриманням ( крім стягнутих аліментів). Позивач не має та не мала прихильності до батька, не потребує спілкування з ним, вона навіть не знає, як він виглядає. У зв`язку з чим, з метою забезпечення її прав та законних інтересів вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав, оскільки ці дії нададуть можливість за певних обставин отримати, передбачені законодавством пільги та переваги, в подальшому позбавить відповідача можливості претендувати на матеріальне забезпечення з її боку, а також позволить її матері, яка дійсно піклується про неї, вирішувати без згоди та участі батька питання, пов`язані з реалізацією та захистом майнових та особистих інтересів прав позивача. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання на 21.11.2023. 20.11.2023 до Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання представника Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району як Орган опіки та піклування про заміну третьої особи по справі, а саме: залучити в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, так як останнє відоме місце проживання відповідача [PERSON] : [ADDRESS] . Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2023, клопотання представника Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району як Орган опіки та піклування задоволено. Виключено з кола третіх осіб у справі Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Дніпровському району як Орган опіки та піклування. Залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району. Підготовче засідання відкладено до 22.01.2024. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22.01.2024 клопотання представника позивача про витребування із Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району як Органу опіки та піклування висновку про доцільність або недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] задоволено. Витребувано із Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району як Органу опіки та піклування висновок про доцільність або недоцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] , останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . Оголошено перерву у підготовчому засіданні до 13.02.2024. 05.02.2024 на адресу Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшов висновок Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району про доцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13.02.2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду на 01.03.2024. Викликано свідка зі сторони позивача. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору: [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову, пояснивши, що відповідач, який є її колишнім чоловіком, майже з народження не піклувався про доньку, ніколи не висловлював бажання зустрітися з нею, не вчиняв для цього жодних дій, не цікавиться її життям. Відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, відзив на позовну заяву суду не надав, у судове засідання не з`явився,про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду засобом поштового зв`язку, конверти повернулись до суду не врученими із відміткою адресат відсутній за вказаною адресою та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Оголошення про виклик до суду відповідача були опубліковані на офіційному веб-сайті судової влади 27.12.2023, 20.01.2024 та 20.02.2024. Представник третьої особи: Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району як Орган опіки та піклування, в судове засідання не з`явилася. Через підсистему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи без участі представника Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району як Орган опіки та піклування. Просила рішення прийняти в інтересах неповнолітньої дитини з урахуванням висновку органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району від 30.01.2024. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району у судове засідання не з`явився, про місце та час судового засідання повідомлений вчасно та належним чином, заяв та клопотань до суду не надходило. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст.152 СК України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною другою статті 157 СК України передбачено, щ той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Вислухавши учасників справи, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, судом встановлено. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане 06.01.2007 Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, серія [NUMBER] ( а.с. 6). Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2007 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття в розмірі частини усіх видів щомісяця, але не менше ніж 30% мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28.08.2007 та аліменти на утримання [PERSON] в розмірі частини усіх видів заробітку щомісяця до 08.12.2009 р. ( а.с. 16). Відповідно до повідомлення ПрАТ «Запоріжкокс» від 29.08.2023, згідно виконавчого листа №2-2046 від 17.11.2007 ПрАТ «Запоріжкокс» утримує аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно ( а.с. 17). Згідно довідки ОСББ «Запоріжсталь19» про фактичне проживання від 24.04.2023 №Д-99 встановлено, що в квартирі [ADDRESS] фактично проживають без реєстрації з 2014 року по теперішній час [PERSON] та її донька [PERSON] ( а.с. 10). Відповідно до довідки, виданої Спеціальним закладом дошкільної освіти ( Ясла-садок) №179 «Золотий півник» встановлено, що [PERSON] , [INFO] , відвідувала дошкільний заклад з 01.09.2010 по 20.05.2013. Мати [PERSON] завжди цікавилася успіхами дитини, відвідувала батьківські збори, спілкувалася з вихователями, які навчали дитину. Батька [PERSON] в закладі освіти ніколи не бачили. [PERSON] на зв`язок з вихователями не виходив. Успіхами доньки не цікавився ( а.с. 12). Згідно до інформаційної довідки Запорізького багатопрофільного ліцею №99 ЗМР Запорізької області від 15.08.2023 №361 вбачається, що [PERSON] навчається в Запорізькому багатопрофільному ліцеї №99 в 11-В класі. Навчається з третього класу. За вказаний період взаємозв`язок з навчальним закладом та класним керівником здійснює мати дитини [PERSON] . Батько [PERSON] в шкільному житті [PERSON] за вказаний період участі не приймав, а саме: з співробітниками не взаємодіяв, батьківських зборів не відвідував, з педагогами та класним керівником не спілкувався, шкільним життям та досягненнями донки не цікавився ( а.с. 11). Відповідно до інформаційної довідки, виданої 04.09.2023 №129 Дитячо-юнацькою спортивної школи №4 ЗМР Запорізької області встановлено, що [PERSON] , 2006 р.н., була вихованкою спортивної школи відділення настільного тенісу в період з 01.09.2018 по 31.08.2021. Зі слів тренера-викладача [PERSON] , за весь час дитина регулярно відвідувала заняття. За вказаний період взаємозв`язок з тренером здійснювала тільки мати дівчинки. Батько під час навчально-тренувального процесу ні разу не цікавився успіхами доньки ( а.с. 13). Згідно довідки Закладу позашкільної освіти «Центр естетичного виховання Хортицького району» ЗМР від 10.08.2023 №35 встановлено, що [PERSON] , 2006 р.н., займалася в гуртку англійської мови « [INFO] » з 17.09.2013 по 20.02.2022. Гурток дитина відвідувала регулярно. Мати [PERSON] завжди цікавилася успіхами доньки, спілкувалася с педагогом, яка навчала [PERSON] . Батька [PERSON] в закладі ніколи не бачили. На зв`язок з педагогом він не виходив. Успіхами доньки не цікавився ( а.с. 14). Відповідно до ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до Висновку Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району від 30.01.2024 №21.01/03-23/66 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] - доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . З даного висновку вбачається, що батько, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] не мешкає з родиною майже з народження дитини, припинив спілкування з ними, наразі його місцезнаходження не відоме. За весь час батько не цікавився долею доньки, жодного разу не телефонував та не відвідував доньку, не піклувався про її здоров`я, навчання та розвиток, не вітав зі святами, подарунки не дарував. На адресу [PERSON] було направлено запрошення листом, але він не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив ( а.с. 96-97). Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що сім`ю позивача знає задовго до її народження, оскільки її сім`я та сім`я її матері отримали одночасно квартири у будинку [ADDRESS] та є сусідами. Позивачка та її діти майже одного віку. Після повернення [PERSON] разом з донькою ( позивачкою) проживати до батьків [PERSON] за вищевказаною адресою, вона жодного разу не бачила батька [PERSON] . Останній не відвідував її, не вітав зі святами, не приймав участі у її житті. Вона навіть не знає як він виглядає. Вихованням та піклуванням [PERSON] займалися її матір [PERSON] , бабуся та дідусь по материнській лінії. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пленум Верховного Суду України у абзаці другому п. 16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У п. 15 цієї ж Постанови роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно із ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, (далі - Конвенція) держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінки. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Аналіз зазначених положень закону, практики Європейського суду з прав людини дає можливість зробити висновок, що підставою позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї обставин, коли батьки внаслідок свідомої, винної поведінки не виконують своїх обов`язків щодо виховання, утримання, розвитку дітей, їх навчання та лікування і коли таку ситуацію неможливо виправити іншими заходами. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні в матеріалах справи докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання неповнолітньої [PERSON] , про що свідчить той факт, що майже з народження відповідач не бачив дитину, не спілкується з нею, не проявляє інтересу до життя дитини, її здоров`я та розвитку, про що зазначив позивач у своєму позові та безпосередньо у судовому засіданні, та це не спростовано відповідачем. У діях відповідача проявляється саме винна та пасивна поведінка по відношенню до дитини, відповідач не вживає будь-яких дій щодо виховання доньки. Матеріали справи містять належні та допустимі докази, в розумінні ст.ст. 12, 81 ЦПК України, на підтвердження того, що відповідач байдужливо ставиться до дитини, на які позивач посилається, як на підставу задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав. В судовому засіданні не встановлені об`єктивні перешкоди для відповідача у належному вихованні дитини, що свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками. Емоційний зв`язок між відповідачем та дитиною фактично відсутній, відповідач тривалий час не виявляє до доньки батьківського піклування, не відвідує її, долею доньки не цікавиться, ні в телефонному режимі, ні в інших формах спілкування. Крім цього, обставини викладені позивачем при зверненні до суду із позовом підтвердила допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка зазначила про те, що відповідач у справі дійсно не спілкується з донькою , будь-якого інтересу до дитини не проявляє, не бере участі у її вихованні, не відвідує її , долею дитини не цікавиться. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку з чим, з метою захисту прав та інтересів дитини, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Разом з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до положень ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: approved