Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогами: шлюб, зареєстрований 22.07.2003 Ковалівською сільською радою Полтавського району, актовий запис № 18, розірвати. На обґрунтування позову зазначила, що з 22.07.2003 перебуває в шлюбі з [PERSON] , від якого спільних дітей не мають. Спільне сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки, більше року проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спір щодо спільного майна подружжя відсутній. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 16.11.2023 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі. 13.12.2023, 12.01.2024 та 09.02.2024 сторони на судовий розгляд не з`явилися, у зв`язку з чим судовий розгляд відкладено до 09:15 год. 04.03.2024. 04.03.2024 сторони повторно на судовий розгляд не з`явилися. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, про причини повторної неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якого не надійшли заява про судовий розгляд за його відсутністю, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечувала позивач. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідністю зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Даними свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого Ковалівською сільською радою Полтавського району 22.07.2003, підтверджується, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.07.2003 (а. с. 4). Судом установлено, що шлюбні стосунки та виконання обов`язків подружжя, передбачених статтями 54, 55 Сімейного кодексу України, фактично припинені. За таких обставин, оскільки позивач [PERSON] у заяві наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач [PERSON] відзиву проти позовної заяви не надав, чим виявив байдуже ставлення до збереження сім`ї, подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд дійшов висновку, що позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Оскільки позивач не вимагала відшкодування судових витрат, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося.

Outcome: approved