Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

\~\~\~22.11.2023 року з позовом про стягнення з [PERSON] матеріально шкоди у розмірі 20342,62 грн. в якості сплачених страхових виплат до суду звернувся АТ «СК Інго», мотивуючи позов тим, що з вини [PERSON] року 06.06.2023 о 18.45 у м.Одесі на вул.Генуезька, 1/2 сталася ДТП, в результаті якого автомобілі - учасники ДТП зазнали ушкоджень. Власнику транспортного засобу пошкодженого автомобіля марки «Форд д/н [NUMBER] страховою компанією було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 20342,62 грн.. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховина (Позивач в нашому випадку), який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах Фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Оскільки винним у вчиненні ДТП, що мала місце 06.06.2023 року, є Відповідач, то Позивач набув права вимоги відшкодування збитків до Відповідача. В добровільному порядку відповідач збитки не відшкодовує, що зумовило відповідне звернення до суду з дійсним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.. Ухвалою судді від 01.12.23 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Ніяких клопотань з боку учасників справи суду не надходили. Заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні також не надходило. Зазначену ухвалу разом з позовом та додатками до нього надіслано відповідачу за місцем реєстрації його місця мешкання, відомості про що містяться в матеріалах справи. Станом на день розгляду справи ніяких клопотань з боку учасників справи суду не надходили. Заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні також не надходило. Від відповідача відзив на позов не надходив. Відповідно до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивачем у позові зазначено про можливість званого розгляду справи. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до\~ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Так суд встановив наступне: Між ТОВ «Перша лізингова компанія» та Акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГО» був укладений Договір добровільного страхування транспортних засобів № 250548769.22 за яким застраховано транспортний засіб - «Ford», державний № [NUMBER] . 06.06.2023 року, в період дії договору страхування, в м. Одеса, по вул. Генуезька, 1/2, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів - «Ford», державний № [NUMBER] , власник якого ТОВ «Перша лізингова компанія», водій - [PERSON] та «Nissan», державний № [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , водій - [PERSON] . Відповідно до відповіді поліції про ДТП та постанови Приморського районного суду м. Одеси від 10.08.2023 року № 522/11972/23, дана подія сталась внаслідок порушення Відповідачем Правил Дорожнього Руху України. Тобто, відповідно до зазначених матеріалів, винним в скоєнні ДТП е Відповідач. Після вищезазначеної події потерпілий в ДТП (ТОВ Перша лізингова компанія) через свого представника звернулися до Позивача із Заявою про виплату страхового відшкодування за подією, яка мала місце 06.06.2023 року із участю застрахованого автомобіля, з метою отримання виплати страхового відшкодування. Оскільки, даний випадок є страховим, за Договором страхування № 250548769.22, Позивачем вищевказана заява була прийнята та були здійснені дії по встановленню всіх обставин події, визначенню розміру збитку та виплаті страхового відшкодування. Так, Позивач, на підставі зібраних документів по справі, враховуючи умови договору страхування, здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 20342,62 гривень, що підтверджується, зокрема, страховим актом та платіжним доручення. Розмір страхового відшкодування визначався на підставі Рахунку-Акту виконаних робіт № АТ023003410 від 27 червня 2023 року та Рахунку-фактури № АС-0005774 від 12.06.2023 року, згідно яких, вартість ремонту автомобіля «Ford», державний № [NUMBER] становила 24411,14 грн. Розрахунок суми, що стягується ДТП відповідно до умов договору страхування є страховим випадком, із настанням якого виникає обов`язок страховика сплатити страхове відшкодування. Відповідно до ст. 1191 ЦК України: "особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом". Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування": до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток". Відповідно до ст. 1166 ЦК України: "шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала". Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України «шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом». Враховуючи вищевикладене, а також те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована, до Позивача перейшло право вимоги, яке потерпілий має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, сума, що підлягає стягненню з Відповідача складає 20342,62 гривень. Отже, право страховика подати регресний позов до страхувальника регламентовано положеннями Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» (в редакції, чинній на момент скоєння спірного ДТП) і пов`язується саме із встановленим фактом неповідомлення страхувальником про настання ДТП у встановлені таким Законом строки. Правовий висновок з даного питання був викладений в постанові Верховного Суду України від 12.02.2014 року у справі №6-1цс14, яка прийнята на спільному засіданні судових палат у цивільних та господарських справах, відповідно до якої неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін\~Законом України від 17 лютого 2011 року №3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування", не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника/водія забезпеченого транспортного засобу у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Таким чином, Верховний Суд України у вищевказаній постанові наголосив, що вимоги\~Закону №1961-IV\~зобов`язують страхувальника/водія забезпеченого транспортного засобу повідомляти страховика про ДТП в порядку та в строки відповідно до п. 33.1 ст. 33 Закону, невиконання вказаної вимоги закону надає право страховику після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія транспортного засобу, який спричинив ДТІІ, в порядку ст. 38 Закону. Також з висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 19.11.2018 року по справі №621/2403/16-ц, та висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 16.09.2015року у справі №6-284цс15, постанові від 22.06.2016року у справі №6-1253цс16, постанові від 31.05.2017 року по справі №6-1613цс16 (№753/16740/15-ц) слідує, що ухвалюючи рішення про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, суди повинні з`ясовувати чи було повідомлено страховика про ДТП, а в разі відсутності такого повідомлення - встановити з яких причин, чи можна вважати такі причини поважними та чи є документальне підтвердження цих причин. При таких обставинах суд вважає, позовні вимоги АТ «СК «Інго» обгрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ч.2\~ст. 141ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог,інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,у разі задоволення позову покладаються на відповідача. По справі в якості судових витрат позивачем заявлено оплату судового збору в розмірі 2684,00 грн., оскільки позов задоволено в повному обсязі, судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved