Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

У грудні 2022 року Департамент патрульної полції звернувся до суду із позовом до [PERSON] в якому з врахуванням зменшення позовних вимог просить: стягнути з [PERSON] на користь Департаменту патрульної поліції надмірно нараховану частину чергової відпустки за час невідпрацьованої частини 2022 року в сумі 13607 грн. 50 коп.; стягнути з [PERSON] на користь Департаменту патрульної поліції вартість предметів однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився у розмірі 5553 грн. 74 коп.; судові витрати покласти на відповідача. Позов мотивований тим, що наказом ДПП «По собовому складу» від 10.01.2022 року №79 о/с відповідача надано частину щорічної відпустки за 2022 рік тривалістю 15 діб з 16.01.2022 року по 30.01.2022 року. Також наказом від 24.01.2022 року №238 о/с надано відпустку за 2022 рік тривалістю 15 діб з 01.02.222 року по 15.02.2022 року. Таким, чином відповідачу надано щорічну чергову основно оплачувану відпустку за 2022 рік, ондак відпрацьовано останнім у 2022 рокці лише 30 днів, оскільки відповідача було звільнено із служби у поліції. Відповідач відпрацював лише один день, що униможливило здійснення відрахування з його грошового забезпечення в повному обсязі за всі 25 днів надмірно нарахованої частини чергової відпустки, оскільки грошого забепечення відповідача було недостатньо. Таким чином після здійснення відрахування, кошти, яких було недостатньо для повного відрахування з грошового забепечення відповідача за надмірно нараховану частину щорічної відпустки за 2022 рік становлять 13607 грн. 50 коп. Також зазначає, що відповідно до арматурної картки відповідач за час проходження служби отримав предмети однострою, строк носіння, яких не закінчився, а саме: кепі типу А, термобілизна тиипу А, черевики з високими берцями типу А, черевики типу А, костюм спеціальний утеплений, перчатки тактичні, перчатки зимові, шапка-маска чорного кольору, костюм-дощовик. Віртість предметів експлуатації, з урахуванням строку експлуатації, які було отримано під час несення служби в УПП у м. Києві ДПП складає в загальній сумі 5553, 74 грн. У зв`язку з чим ДПП звернулось з позовом до суду. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.01.2023 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.04.2023 року у справі здійснено перехід до розгляду справи за загальними правилами позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечував проти задволення позову в повному обсязі. Представник позивача Департамента патрульної поліції в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1, 2 ст. 5 передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У відповідності до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно наказу Департаменту патрільної поліції Національної поліції №79 о/с від 10.01.222 року, відповідно до ЗУ «Про Націоевльну поліцію», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про державну службу», КЗпП України, графіку відпусток на 2022 рік та листа начальника управління від 23.12.2021 №46962/41/11/6/02-2021, лейтенанту поліції [PERSON] , інспектору взводу №1 роти №1 батальйону тактико-оперативного реагування надано частину основної відпустки за 2022 рік тривалістю 15 діб, з 16 до 30 січня 2022 року (а.с. 11). Згідно наказу Департаменту патрільної поліції Національної поліції №238 о/с від 24.01.222 року, відповідно до ЗУ «Про Націоевльну поліцію», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про державну службу», КЗпП України, графіку відпусток на 2022 рік та листа начальника управління від 14.01.2022 №135/41/11/6/01-202, лейтенанту поліції [PERSON] , інспектору взводу №1 роти №1 батальйону тактико-оперативного реагування надано частину основної відпустки за 2022 рік тривалістю 15 діб, з 1 до 15 лютого 2022 року (а.с. 12). Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №567 о/с від 01.03.2022 року, відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», лейтенанта поліції [PERSON] інспектора взводу №1 роти №1 батальйону тактико-оперативного реагування, з 01.03.2022 року, із відрахуванням грошового забезпечення за 25 діб наддмірно нарахованої частини чергової оплачуваної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року, установивши премію за березень 2022 року в розмірі 167, 753 відсотків. Станом на день звільнення стаж в поліції для виплати надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки у календарному обчисленні становить 04 роки 08 місяців 20 днів. Сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, складає 5553, 74 грн. (а.с. 13). Згідно розрахунку №2 грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року, [PERSON] , інспектор взводу №1 роти «1 батальйону тактико-оперативного реагування УПП в м. Києві звільнений зі служби в поліції з 01.03.2022 року із відрахуванням грошового забезпечення за 25 каледнарних днів за березень 2022 року в розмірі 13607, 50 грн. (а.с. 14). Відповідно до ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Спеціальним Законом, що визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України є Закон України «Про національну поліцію України». Відповідно до ч. 2 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. Відповідно до ч.1, 2, 9 ст.93 Закону України «Про національну поліцію» тривалість відпусток поліцейського обчислюється по добово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються. Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки. Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. Згідно пункту 8 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ від 06 квітня 2016 року № 260, при звільненні поліцейського зі служби в поліції проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. Кількість днів надмірно нарахованої частини щорічної відпустки вказується в наказі про звільнення. При звільнені поліцейського зі служби в поліції розрахунок суми грошового забезпечення, яка підлягає відрахуванню за надмірно нараховану частину щорічної відпустки, здійснюється, виходячи з розміру грошового забезпечення, яке отримав поліцейський за дні чергової відпустки (абзац 9 пункту 8 розділу ІІІ Порядку та умов). Відповідно до ст.22 Закону України «Про відпустки» передбачено, що у разі звільнення працівника до закінчення робочого року, за який він уже одержав відпустку повної тривалості, для покриття його заборгованості власник або уповноважений ним орган, провадить відрахування із заробітної плати за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року. Таким чином, нормами спеціального законодавства передбачено відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року у разі звільнення поліцейського. 31.08.2022 року відповідачу надіслано претензію з вимогою добровільно повернути надмірно виплачене грошове забезпечення нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року в сумі 13607, 50 грн. (а.с. 23-24), однак вказана вимога залишена відповідачем без виконання. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованиї частини 2022 року обґрунтований та підлягає до задоволення. Щодо вимог про відшкодування вартості елементів однострою особистого коритсування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився суд зазначає наступне. Згідно з пп.59 п.4 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 877, національна поліція відповідно до покладених на неї завдань, організовує і здійснює в установленому порядку матеріально-технічне та ресурсне забезпечення діяльності органів Національної поліції, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери її управління, зокрема приміщеннями, полігонами, засобами зв`язку, транспортними засобами, озброєнням, спеціальними засобами, пально-мастильними матеріалами, одностроєм, іншими видами матеріально-технічних ресурсів, необхідних для виконання покладених на них завдань. Постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 823 «Про однострій поліцейських» затверджено опис і зразки предметів однострою поліцейських. Відповідно до п. 1 розділу І Порядку забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час), затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.09.2017 № 772, визначено, що однострій - загальна назва форменого одягу поліцейського, що складається з предметів, які видаються в тимчасове користування для виконання службових завдань, тренувань, навчань, занять тощо (інвентарне майно), та предметів особистого користування, які видаються в постійне користування і не використовуються як інвентарне майно; строк носіння (експлуатації) предметів однострою - час, установлений нормами належності, протягом якого предмет має носитися або перебувати в експлуатації. Згідно з п. 3 розділу І вказаного Порядку забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час), одностроєм згідно із цим Порядком забезпечуються, крім іншого, поліцейські, які проходять службу на відповідних посадах у Національній поліції України. Пунктами 1, 2 та 3 розділу IV Порядку встановлено, що строк носіння (експлуатації) предметів однострою починає обчислюватися з дня фактичної видачі їх у користування (експлуатацію). Час зберігання предметів однострою на складі не зараховується до строку їх носіння (експлуатації). На кожного поліцейського для здійснення контролю за станом використання ним предметів однострою згідно з нормами належності та за строками їх носіння (експлуатації) оформлюється арматурна картка. Облік предметів однострою в арматурній картці ведеться з дати призначення поліцейського на відповідну посаду або зарахування на навчання до ЗВО згідно з наказом по особовому складу. Згідно з п.п.1, 3 розділу V Порядку, предмети однострою особистого користування передаються поліцейським безоплатно. Предмети однострою особистого користування видаються поліцейським на майбутній термін служби або з урахуванням навчання у ЗВО та на строк, що передбачений нормами належності. Пунктом 10 розділу V Порядку передбачено, що відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, здійснюється з урахуванням термінів його експлуатації та у випадку втрати, пошкодження та/або звільнення поліцейського зі служби, крім іншого, через службову невідповідність. Керівник відповідного органу поліції не пізніше ніж за 5 робочих днів до звільнення поліцейського зі служби видає наказ про відшкодування особою вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився. Поліцейському видається під розписку належно завірена копія наказу про відшкодування вартості предметів однострою особистого користування. Відрахування з грошового забезпечення поліцейського здійснюються виключно за його письмової згоди або в судовому порядку. Згідно довідки Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції №89 впро отримані поліцейськіи предмети однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації), яких не закінчився [PERSON] видано наступні предмети однострою: кепі тиу А, термобілизна типу А, черевики з високими берцями типу А, черевики типу А, костюм спеціальний утеплений, перчатки тактичні, перчатки зимові, шапка-макса чяорного кольору, костю-дощовик, загальною сумою 11178, 13 грн., а обсяг котшів, який має бути сплачений для відшкодування вартості предметів однострою особистого користування строк носіння, який не закінчився - 5553, 72 грн. (а.с. 15). Отримання вищезазначених предметів однострою відповідачем [PERSON] підтверджується роздавальними відомістями №9808 від 18.09.2021 року, №219/11 від 18.12.2017 року, №3744 від 23.11.2021 року, №73 від 01.06.2021 року, №11 від 03.01.2020 року, №8303 від 12.12.2019 року (а.с. 16, 17, 18, 19, 20,21, 22). Згідно ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до п. 2. Постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.92 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Матеріалами справи підтверджено факт отримання відповідачем зазначених в позові предметів однострою, строк експлуатації яких не закінчився, та доказів відшкодування їх вартості відповідачем до суду не надано. Враховуючи, що відповідачем добровільно не відшкодовано вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, беручи до уваги встановлений чинним законодавством обов`язок такого відшкодування, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення вартості вказаних предметів. Отже, враховуючи вищевикладене, позов Департаменту патрульної поліції до [PERSON] підлягає до задоволення в повоному обсязі. У зв`язку із задоволенням позову, згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, понесені на сплату судового збору в розмірі 2481, 00 грн.

Outcome: approved