Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяву мотивовано тим, що [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті проживав за адресою [ADDRESS] . З вересня 2016 року заявник проживав однією сім`єю із спадкодавцем, який не мав власних дітей та потребував сторонньої допомоги, після смерті [PERSON] він здійснював його поховання. Заявник як спадкоємець четвертої черги звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю доказу родинних відносин та інших відносин зі спадкодавцем. Враховуючи вищевикладене, реалізувати свої спадкові права на отримання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі заявник не може, у зв`язку з цим у нього виникла необхідність звернення до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Представник заінтересованої особи у судове засідання не явився, подав письмову заяву, в якій підтримав позовну заяву та просив розглянути справу без участі представника. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав просив задовольнити. В судовому засіданні заявник також підтримав заяву, просив задовольнити. Також повідомив суду, що зареєстрований у місті Кривому Розі, де проживає його дружина та діти. На сьогодні він також проживає у Кривому Розі. З 2016 року по день смерті [PERSON] він постійно проживав із ним, доглядав за ним, здійснив його поховання та отримав свідоцтво про смерть, у селі Нововоскресенське він займався господарської діяльністю. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Приписами ч.ч. 1,2\~ст. 13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2\~ст.315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з пунктами 2, 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у с. Нововоскресенське Бериславського району Херсонської області, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Згідно із\~довідки Нововоронцовської\~селищної радиБериславського\~району Херсонської\~області від 09.08.2023 року [PERSON] проводив поховання [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно довідки\~Нововоронцовської селищної\~радиБериславського району Херсонської області від 09.08.2023 року № 112 [PERSON] був зареєстрований і постійно проживав до дня своєї смерті за адресою [ADDRESS] . З вересня 2016 року разом з [PERSON] постійно проживає [PERSON] , який зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Листом від 31.07.2023 року № 319/01-16 приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу Виноградовою Н.М. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю доказу родинних відносин та інших відносин зі спадкодавцем. Будь-яких інших доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини суду не надано. Так,\~стаття 1216 ЦК України\~передбачає те, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Згідно із ч. 1-3\~ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша\~статті 1272 ЦК України). До такого висновку суд дійшов з врахуванням правової позиції висловленої Верховним Судом у постановах від 28 квітня 2021 року у справі N 204/2707/19 та від 21 жовтня 2020 року у справі N 569/15147/17 (провадження N 61-39308св18). Згідно п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 234 ЦПК України\~та роз`яснень, викладених у п. 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У даний правовідносинах визначальним є факт саме постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з нормами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. На думку суду, заявником не надано будь-яких належних, допустимих, достатніх чи допустимих доказів постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини Докази проживання, ведення спільного побуту, сплати побутових послуг, придбання ліків, існування взаємних прав та обов`язків, заявником не надані. Суд не\~бере до\~уваги вказану\~довідку Нововоронцовської\~селищної радиБериславського району Херсонської області від 09.08.2023 року № 112, оскільки цей документ виданий у 2023 році, не підтверджує саме факт постійного проживання заявника з вересня 2016 року разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не містить посилання на джерела, з яких встановлено цей факт; також довідку підписано в.о. старости Нововоскресеньского старостинського округу Ковнір А. без підтвердження її повноважень на вчинення таких дій. Не надано будь-яких доказів реєстрації чи проживання заявника за адресою [ADDRESS] . Тим більше у судовому засідання сам заявник повідомив суду, що постійно зареєстрований у м. Кривому Розі, де проживає його дружина, з якою він не розлучений, та діти. На сьогодні заявник також проживає у м. Кривий Ріг. Тобто у заявника постійно була і є адреса постійного місця проживання. Обставина того, що заявник, як він стверджує, доглядав за [PERSON] та здійснював його поховання не може свідчити про факт постійного проживання із спадкодавцем на день його смерті, оскільки догляд не означає обов`язкове проживання з особою, над якою він здійснюється та може відбуватися у різних формах. Отже, у даному судовому засіданні не було встановлено обставин за ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~для встановлення факту, що має юридичне значення, для подальшого належного оформлення спадкових прав. Таким чином, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що обставини, на які [PERSON] посилалася у своїй заяві не знайшли підтвердження у ході розгляду справи, а тому, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог вказаної заяви.

Outcome: dismissed