Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

В листопаді 2023 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом до [PERSON] , мотивуючи\~ тим, що бажаючи виконати ремонтні роботи в квартирі через інтернет-платформу prom.ua знайшла продавця будівельних матеріалів [PERSON] та замовила паркет (32 м.кв.) та кухонну стільницю. Умовою відправки товару було здійснення попередньої оплати частини вартості товару, а саме 5000,00 грн. Після цього 27.03.2021 продавець здійснив відправку паркету та стільниці у відділенні Нової пошти № 1 в м. Біла Церква, про що було сформовано експрес-накладну № 59000662380220. 30 березня 2021 року позивач отримала замовлення через поштове відправлення та сплатив за замовлення накладним платежем та поштові послуги, а саме 29000 грн. залишкова вартість товару та 2235 грн. послуги доставки. Отримавши товар, позивач звернулась до майстрів, які здійснили встановлення стільниці та постелили паркет в двох кімнатах. Протягом декількох місяців позивачем було виявлено\~ декількох місяців позивачем було виявлено суттєві недоліки товару підлогове покриття почало деформуватися, зсихатися та скрипіти, між дошками утворюються значні проміжки, що в свою чергу приносить серйозний дискомфорт, адже в кімнатах неможливо знаходитися та ходити, значно утруднене будь-яке прибирання. З пояснень майстра я зрозуміла, що такі дефекти могли виявитись, якщо паркетна дошка мала надмірну вологість, а після установки в квартирі волога випарувалась і дошки зменшились у розмірі, а тому усунути дані недоліки можливо лише шляхом повної заміни. Таким чином вважає, що властивості та якість товару, не відповідають\~ заявленим, до того ж відсутнє необхідне маркування, яке б слугувало підтвердженням відповідності товару. Після виявлення зазначених дефектів позивач зверталась до відповідача з метою усунення недоліків товару, однак він проігнорував такі звернення. Оскільки вказані недоліки не були усунуті відповідачем та стосуються експлуатаційних (споживчих) властивостей товару і не пов`язані з його механічним пошкодженням, які можна виявити шляхом візуального огляду.\~\~ Тому просить стягнути з відповідача на свою користь вартість товару неналежної якості 34000 грн., послуги доставки 2235,00 грн. та витрати на правову допомогу 14000,00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від\~ 08 листопада 2023 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. 10.01.2024 судом відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено судове засідання на 06 лютого 2024 року В зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача, розгляд справи, призначений на 06 лютого 2024 року, відкладено на\~ 14 березня 2024 року. 14 березня 2024 року представник позивача\~ [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи без участі сторони. Позовні вимоги підтримала. В судове засідання відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується\~ трекінгом\~ поштового відправлення. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи суд встановив наступне. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. В матеріалах справи міститься експрес-накладна № 59000662380220 від 27.03.2021 про відправлення [PERSON] на адресу [PERSON] вантажу з оголошеною вартістю 29000,00 грн. Вартість\~ доставки становить 2235, 00грн. (а. с. 10). Згідно листа ГУ Держродспоживслужби в Закарпатській області від 31.08.2022 на звернення [PERSON] щодо ознак порушення вимог законодавства про захист прав споживачів ФОП [PERSON] повідомили про відсутність правових підстав на проведення позапланової перевірки додержання законодавства про захист прав споживачів ФОП [PERSON] (а. с. 11-12) Відповідно до відповіді Білоцерківського районного управління поліції\~ ГУ НП в Київській області\~ про результати перевірки щодо звернення [PERSON] було роз`яснено право звернутись до суду, оскільки між нею та [PERSON] виникли цивільно-правові відносини (а.с. 13, 14). 27.07.2022 між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір про надання юридичних послуг № В-073 від 27.07.2022 (а. с. 15) та 29.07.2022 складено акт про надання юридичних послуг загальною вартістю 14000,00 грн. (а.с. 16). В матеріалах справи містяться фотознімки паркету (а. с. 19-22).\~\~ \~ Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Статтею 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що істотний недолік це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Відповідно до ч.1 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної»; обслуговування державною мовою відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної»; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). Згідно із ч.1, 2 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Стосовно непродовольчих товарів, що перебували у використанні та були реалізовані через роздрібні комісійні торговельні підприємства, вимоги споживача, зазначені у частині першій цієї статті, задовольняються за згодою продавця. Згідно з цією частиною задовольняються вимоги споживача щодо товарів, гарантійний строк на які не закінчився. Згідно положень статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до статті 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. Визначення поняття гарантії якості товару міститься у частині першій статті 675 ЦК України, якою передбачено, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Під гарантією якості товару слід розуміти ручання продавця про відсутність у товарі в момент його передачі або в інший момент, встановлений у договорі, недоліків по якості товару, що знижують його вартість або не дозволяють використовувати відповідно до мети, передбаченої договором. За загальним правилом, товар повинен відповідати вимогам по якості у момент його передачі від продавця до покупця. Це означає, що наслідки, які встановлені законодавством, зокрема частиною другою статті 678 ЦК України та частиною першою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», при реалізації продавцем неякісної продукції настають у випадку, коли недоліки товару мали місце на час його передання покупцеві, але не були і не могли бути виявлені останнім у момент передання. Тобто вказані недоліки стосуються експлуатаційних (споживчих) властивостей товару і не пов`язані з його механічним пошкодженням, які можна виявити шляхом візуального огляду. Згідно з частиною першою статті 668 ЦК України ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця з моменту передання йому товару, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 679 ЦК України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Згідно з частиною другою статті 679 ЦК України, якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що встановлений частиною другою статті 679 ЦК України обов`язок продавця довести факт виникнення недоліків товару після його передання покупцеві (якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару) покладається на нього у випадку, коли такі недоліки не є очевидними, оскільки в такому випадку покупець має можливість виявити ці недоліки і відмовитися від укладення договору або укласти його на інших умовах. Якщо ж покупець, маючи реальну можливість оглянути товар і виявити у ньому очевидні дефекти, не скористався цим правом до передання йому товару, а виявив їх після такого передання, то тягар доведення відповідно до частини першої статті 679 ЦК України покладається на нього. У Законі України "Про захист прав споживачів", законодавець визначив, що наявність істотного недоліку товару повинно бути підтверджена висновком експертизи. Порядок проведення і призначення експертизи для визначення причин втрати якості продукції і можливих істотних недоліків товару регламентується ст.17 Закону України "Про захист прав споживачів", відповідно до якої у разі, коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Однак питання призначення експертизи сторонами не ініціювалося. Відсутність висновку експерта та не встановлення факту наявності істотного недоліку, що виник з вини продавця/виробника не дають позивачу права розірвати договір купівлі-продажу. Оскільки позивач не передав товар на діагностику в авторизований сервісний центр відповідно до встановленого законодавством порядку, він позбавив відповідача можливості встановити факт наявності недоліку та можливі причини його виникнення. Крім того, позивачем не доведено, що неякісний товар - паркет, зображений на фотознімках вона придбала саме у відповідача [PERSON] Позивач не надав суду належних доказів на підтвердження своїх доводів щодо порушення договірних відносин між ним та відповідачем. Матеріали справи не містять висновку експерта, на підставі яких можна було б встановити факт наявності істотного недоліку, що виник з вини продавця/виробника. Таким чином, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є недоведені та необґрунтовані, тому в задоволенні позову необхідно відмовити повністю. Також варто зазначити, що згідно Постанови ВП ВС від 13 липня 2022 року в справі № 496/3134/19\~ витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed