Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

29.01.2024 року [PERSON] звернула до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обгрунтовуючи позов позивач зазначила, що з 27.08.2020 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею, спору щодо місця проживання дитини в даний час не виникало. Вказує, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам спільної дитини. У зв`язку з цим припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, мати спільний бюджет та фактично проживають за різними адресами. Подальше спільне життя як подружжя і збереження сім`ї з відповідачем вважає неможливим, оскільки шлюб носить лише формальний характер, а тому просить шлюб розірвати. Підстави для вжиття заходів примирення відсутні, а тому просить їх не застосовувати. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 31.01.2024 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.16-17). Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 06.03.2024 року відмолено у задоволенні заяви відповідача [PERSON] про надання строку для примирення (а.с.26-27). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, заперечила проти надання строку на примирення та наполягає на розірванні шлюбу. Після розірвання шлюбу просила повернути їй дівоче прізвище « [PERSON] », про що подала відповідну заяву. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. В заяві про надання строку для примирення\~просив розгляд справи, призначений на 06.03.2024 року провести без його участі. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який зареєстровано 27 серпня 2020 року Бобринецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 27.08.2020 року (а.с.10). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.04.2022 року (а.с.9). Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тлумачення статті 111 СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства; існують об`єктивні обставини, які свідчать, що такі заходи можуть бути дієвими, тобто такими, що можуть призвести до примирення сторін; застосовані заходи для примирення подружжя, якщо вони мають наслідком зупинення провадження у справі, не повинні суперечити загальним засадам цивільного судочинства та не порушувати розумність строків розгляду справ. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Примирення проти волі другого з подружжя є неможливим. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують сімейних відносин та не ведуть спільного господарства, позивач заперечує проти примирення. Нині шлюб має формальний характер, збереження сімейних відносин між сторонами є неможливим, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, оскільки шлюбні відносини припинені та позивач не бажає їх поновлювати, тому позов підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу позивач бажає відновити своє дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 27.08.2020 року встановлено, що позивач [PERSON] до реєстрації шлюбу мала прізвище « [PERSON] ». Отже суд вважає можливим задовольнити вимогу щодо відновлення дошлюбного прізвища позивача. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved