Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

\~\~ Позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 2010 року. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Теплицького районного суду Вінницької області № 2-1/2011 від 24.11.2011 року зі [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 385 грн на кожну дитину щомісячно. Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області № 222/1087/12 від 27.07.2012 року зі [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що значно менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому вона змушена звернутися до суду та просить змінити спосіб стягуваних зі [PERSON] на підставі рішень Теплицького районного суду Вінницької області аліментів з твердої грошової суми на 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення повноліття. Заочним рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 25 жовтня 2023 року позовну заяву [PERSON] задоволено, ухвалено змінити спосіб стягуваних аліментів, що стягуються із [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Теплицького районного суду Вінницької області № 2-1/2011 від 24.11.2011 року на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 385 грн на кожну дитину щомісячно та на підставі рішення Теплицького районного суду Вінницької області № 222/1087/12 від 27.07.2012 року на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 400 грн щомісячно, на стягнення в розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду\~від 19\~грудня 2023\~року заочне\~рішення суду\~за заявою\~відповідача [PERSON] \~ адвоката\~ Бодачевського\~Ростислава \~Валерійовича скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Під час судового розгляду представником відповідача адвокатом Бодачевським Р.В. заявлялось клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення строку перебування відповідача [PERSON] у складі Збройних Сил України. На підтвердження такого факту до клопотання додано копію довідки від 14.11.2023 року за підписом т.в.о. командира військової частини [NUMBER] про те, що солдат [PERSON] перебуває на військовій службі у в/ч [NUMBER] ( [ADDRESS] ) з 21 липня 2022 року по теперішній час (а.с. 138), копію витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 29.11.2023 року №377 про продовження терміну відрядження солдату військової служби за мобілізацією [PERSON] до ОУВ «Дунай» з 29 листопада 2023 року (а.с. 139), копію витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 03.09.2023 року №281 про вибуття у відрядження солдата [PERSON] до ОУВ « [INFO] » терміном на 90 діб, з 04 вересня по 02 грудня 2023 року (а.с. 140). Однак, вказані докази не містять підтвердження того, що на момент розгляду справи відповідач дійсно задіяний до виконання бойових дій та несе службу у військовому формуванні, яке переведене на воєнний стан. А тому судом без виходу до нарадчої кімнати відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення справи, оскільки суд не володіє інформацією, що на даний час відповідач [PERSON] задіяний до бойових завдань та не має можливості взяти участь у розгляді справи. Хоча законодавством чітко й визначено підстави зупинення провадження у справі, проте зупинення провадження призведе до невирішення протягом тривалого часу питання стягнення аліментів, а отже будуть порушені інтереси дітей щодо належного фінансового забезпечення. Численні рішення Європейського суду з прав людини щодо питань, які пов`язані із захистом прав дитини, ґрунтуються на положеннях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Загальної декларації прав людини, Конвенції про права дитини. Європейський суд з прав людини, спираючись на міжнародні та європейські договори з прав людини, підкреслив потребу дітей в особливому захисті у зв`язку з їхньою вразливістю. Отже, кожна дитина має право на такі заходи захисту, яких потребує її статус малолітньої особи, з боку її сім`ї, суспільства і держави. При ухваленні всіх рішень, що стосуються дітей, найкращі інтереси останніх мають першорядне значення і повинні повністю й ефективно дотримуватися. Держава має зобов`язання щодо дітей, щоб будь-які вжиті заходи ніколи не шкодили їхньому здоров`ю та розвитку. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Таке рішення суду узгоджується з правовою позицією КЦС ВС від 09.11.2022 у справі №753/19628/17. Позивач та її представник адвокат Зубань О.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити та змінити спосіб стягнення аліментів на утримання трьох спільних доньок Позивача та Відповідача на частки від усіх видів доходу останнього. Відповідач та його представник адвокат Бодачевський Р.В. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, заслухавши сторону позивача, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії рішення Теплицького районного суду від 23.12.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано (а.с. 10). Встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 17.06.2008 року, серії [NUMBER] від 21.10.2009 року та серії [NUMBER] від 15.05.2012 року (а.с. 13-15). На підставі рішення Теплицького районного суду Вінницької області № 2-1/2011 від 24.11.2011 року зі [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 385 грн на кожну дитину щомісячно (а.с. 12). Відповідно до рішення Теплицького районного суду Вінницької області № 222/1087/12 від 27.07.2012 року зі [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 400 грн щомісячно (а.с. 11). Згідно довідки Соболівської сільської ради № 215 від 27.07.2023 року, неповнолітні діти перебувають на утриманні позивача та проживають разом з нею (а.с. 16). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків № 0232-2023-0002514 від 05.09.2023 року [PERSON] отримує дохід за період з 3 кварталу 2022 р. по 4 квартал 2023 р. (а.с. 34). Так, у відповідності до\~ ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»,\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. І цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст. 180 СК України). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1ст. 181 СК України). Якщо така домовленість відсутня аліменти визначаються судом. Згідно з вимогами ч. 3\~ ст. 181 СК України\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі (ст.184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно. Стаття 192 СК України\~передбачає можливість збільшення або зменшення розміру аліментів. Так, відповідно до ч.1 цієї статті, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У відповідності до ч. 2 ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд при розгляді вимог позивача про зміну способу стягнення аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу\~України розмір прожиткового мінімум на дитину відповідного віку, тому підлягає збільшенню. Згідно з вимогами\~ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до\~положень ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік»\~(на момент звернення до суду) прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2 833\~ гривень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у зв`язку із об`єктивною потребою неповнолітніх дітей сторін у забезпеченні належного матеріального утримання для дитини відповідного віку, суд вважає необхідним та достатнім змінити спосіб стягнення аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивача, в межах заявлених позивачем в розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення ними повноліття. Суд звертає особливу увагу на те, що [PERSON] , 2008 року народження, є дитиною інвалідом, періодично проходить індивідуальні програми реабілітації та потребує медичної допомоги. [PERSON] , 2009 року народження, має серцеве захворювання дефект міжпередсердної перегородки, що підтверджується копіями медичних документів (а.с. 101, 108-121). Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне їх утримання. Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як передбачено ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачем та його представником не доведено суду, що простроченої заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] не має, забезпечує дітей, вживає заходів для належного їх утримання, як і не надано жодних доказів, що відповідач не має майнової можливості сплачувати аліменти на утримання доньок у розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу). Хоча правом на заявлення клопотань та подання доказів відповідач скористався через свого представника. ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року § 54). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року § 100). З урахуванням вищенаведених приписів законодавства, з огляду на те, що предметом позову є питання утримання дітей, суд дійшов висновку, що зупинення провадження у цій справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України, яке, зважаючи на обставини ведення проти України агресивної війни та запровадження воєнного стану й оголошення мобілізації, може тривати понад розумний строк розгляду цієї справи, не забезпечить дотримання найкращих інтересів дітей. Отже, клопотання відповідача про зупинення провадження у цій справі не підлягає задоволенню. Враховуючи, що відповідач отримує систематичний дохід у формі грошового забезпечення військовослужбовця, наявні підстави для зміни способу стягнення аліментів, які він сплачує на утримання доньок, з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу). Отримання дітьми сторін [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] аліментів у розмірі 1/2 частини всіх видів доходу відповідача, у сукупності із участю матері в утриманні дочок, буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому суд вважає за доцільне відповідно до ст.\~141\~ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп. в дохід держави.

Outcome: approved