Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

В жовтні 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 19.01.2017 року у розмірі 32719,49 грн., яка утворилася станом на 23.08.2023 року та стягнути судовий збір у розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування позову зазначалося про те, що [PERSON] звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала Заяву № б/н від 19.01.2017 року та підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку» складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. В подальшому, 21.08.2020 року [PERSON] підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, за якою відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, який в подальшому було збільшено до 41000,00 грн. Щодо встановлення і зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору про надання банківських послуг дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг позивач виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати процентів та інших витрат, відповідач [PERSON] належним чином не виконала, у зв`язку із чим станом на 23.08.2023 року виникла заборгованість у розмірі 32719,49 грн., яка складається з: 26464,09 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 6255,40 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] 32719,49 грн. заборгованості за кредитним договором № б/н від 19.01.2017 року, а також понесені судові витрати у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23.10.2023 року прийнято справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано сторонам по справі подати відзив та відповідь на відзив. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданому до суду письмовому клопотанні просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Іванов А. Б. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку. [PERSON] подала до суду письмову заяву від 12.03.2024 року про розгляд справи за їх відсутності. Відзиву на позов не подали. Відтак, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності сторін та їх представників. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 19.01.2017 року [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. В подальшому, 21.08.2020 року [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, за якою, зокрема, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, процентна ставка та загальні витрати за вказаним кредитом. З довідки АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що за вказаним кредитним договором [PERSON] було надано наступну кредитну картку: № [NUMBER] , терміном дії до 05/24, тип картки Карта «Універсальна». Також, із довідки АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки вбачається, що в період користування відповідачем картковим рахунком з 21.08.2020 року по 04.04.2023 року відбувались зміни кредитного ліміту з 5000,00 грн. до 41000,00 грн., з 11.08.2022 року відбулося зменшення кредитного ліміту до 33240,00 грн., з 13.10.2022 року до 31094,00 грн., а з 28.10.2022 року до 26270,00 грн. відповідно. Відповідно до умов заяви, клієнт [PERSON] , перед оформленням платіжної картки підтвердила та погодилася з усіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі, із положенням договорів та усіх додатків до них, які є невід`ємною частиною даної заяви-анкети та розміщені на офіційному сайті. За користування кредитом Банк нараховує проценти, базова процентна ставка яких 42,0% з розрахунку 360 днів на рік. Розмір комісії за кредитне обслуговування 1% від суми заборгованості. Термін дії кредитного ліміту: відповідає строку дії карти. Відповідач з вказаними у заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг умовами погодилася без будь-яких зауважень або застережень, на підтвердження чого нею проставлено свій особистий підпис датований 21.08.2020 року. Вказані докази свідчать про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення статті 638 ЦК України, а підписання заяви та паспорту споживчого кредиту підтверджує укладення між [PERSON] і банком договору. Відповідач зазначені обставини жодним чином не спростовувала. Будь-яких заперечень щодо факту отримання нею від банку кредитної картки, користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, суду не надала. Слід зазначити, що судом за клопотанням сторони відповідача було оглянуто матеріали цивільної справи за № 675/493/23, та відповідно до рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 16.01.2024 року, яке набрало законної сили 27.02.2024 року, судом встановлено, що 21.08.2020 року між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» було укладено угоду № SAMDNWFC00061793933, відповідно до якої позивачці відкрито картковий рахунок № [NUMBER] , за яким було емітовано платіжну картку «Універсальна пільгова», а також підтверджено внесення [PERSON] коштів за платежами на погашення заборгованості за вказаним картковим рахунком, про що не заперечувалося сторонами. Також, як вбачається з цивільної справи за № 675/493/23, [PERSON] зверталася до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про відновлення залишку на рахунку відповідних коштів по кредитній картці № [NUMBER] , оскільки стосовно неї були вчиненні шахрайські дії та було знято грошові кошти в сумі 32462,44 грн. Проте згідно рішення суду від 16.01.2024 року, у задоволені позову було відмовлено. Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує. З наданої позивачем виписки про рух коштів та здійсненні операції по кредитній картці [PERSON] за період з 21.08.2020 року по 29.08.2023 року і додатковим рахункам договору від 21.08.2020 року за період з 01.01.2017 року по 29.01.2024 року вбачається, що відповідач користувалася наданими банком коштами, проте свої зобов`язання щодо повернення цих коштів банку належним чином не виконала. Згідно з наданим банком розрахунком, у відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором від 19.01.2017 року станом на 23.08.2023 виникла заборгованість у сумі 32719,49 грн., яка складається з: 26464,09 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 6255,40 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ КБ «Приватбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування розміру заборгованості та не заявлено клопотання щодо проведення судової економічної експертизи. Згідно з частинами 1-3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи надані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає, що оскільки умови кредитного договору № б/н від 19.01.2017 року, з додатковою угодою № SAMDNWFC00061793933 від 21.08.2020 року, укладеними між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , відповідачем не виконано, тому позов АТ КБ «ПриватБанк» є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Окрім того, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до положень ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, позивачу належить повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, а іншу частину судового збору в розмірі 50% стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved