Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

У листопаді\~2023\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~даною позовною\~заявою,\~в якій\~просив стягнути\~з відповідачки\~ [PERSON] на\~його користь\~сплачені комунальні\~послуги в\~сумі 23\~255,90\~гривень з\~урахуванням індексу\~інфляції та\~3%\~річних за\~період з\~січня 2021\~року по\~жовтень 2023\~року.\~В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог вказав\~на те,\~що на\~праві власності\~належить 1/2\~частка в\~квартирі [ADDRESS] ,\~що підтверджується\~договором купівлі-продажу\~квартири від\~21.10.2002\~року,\~посвідченим приватним\~нотаріусом Ковальовою\~Є.Є.,\~за реєстром\~№645-398\~та технічним\~паспортом.\~Відповідачці [PERSON] ,\~належить інша\~1/2\~частка в\~квартири за\~рішенням Красногвардійського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від\~02\~лютого 2015\~року.\~На підставі\~вказаного рішення\~суду,\~відповідно до\~вимоги державного\~виконавця,\~відповідачку було\~заселено в\~2015\~році в\~вищевказану квартиру,\~а 2\~лютого 2016\~року [PERSON] \~зареєструвалася за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~Вселившись в\~квартиру,\~відповідачка протягом\~трьох років\~з 2015\~по 2018\~рік комунальні\~послуги та\~інші послуги\~по обслуговуванню\~квартири не\~сплачувала.\~Всі ці\~виплати довелося\~сплачувати позивачу\~ [PERSON] ,\~що підтверджується\~рішенням Красногвардійського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від\~22\~січня 2018 року.\~Відповідач [PERSON] \~у виплаті\~комунальних послуг\~самостійно участі\~не брала\~з моменту\~вселення.\~Після ухваленого\~рішення відповідачка\~продовжує ігнорувати\~сплату комунальних\~послуг за\~належну їй\~частку квартири.\~Позивачем самостійно\~було сплачено\~грошові кошти\~за комунальні\~послуги за\~2021\~рік -\~17838,42\~грн.,\~за 2022\~рік -\~18055,25\~грн.,\~за 2023\~рік -\~9446,73\~грн.\~Всього за\~три роки\~позивач сплатив\~без участі\~відповідача 45\~340,40\~грн. Натомість,\~відповідачка зобов`язалася\~сплачувати витрати\~на утримання\~майна,\~що перебуває\~у спільній\~частковій власності\~відповідно розміру\~своєї частки. Позивач же\~сплачував всі\~комунальні платежі\~в період\~з січня\~2021\~року по\~жовтень 2023\~року на\~виконання вимог\~ст.\~20\~Закону України\~«Про житлово-\~комунальні послуги». Відповідачка за 2021 рік зобов`язана повернути позивачу з урахуванням індексу інфляції 8914,41 грн. + 243,52 грн. (3% річних) = 9157,93 грн. За 2022 рік борг відповідачки становить з урахуванням індексу інфляції 9023,12 грн. + 213,92 грн. (3% річних) = 9237,04 грн. За 2023 рік борг відповідачки становить з урахуванням індексу інфляції 4723,36 грн. + 137,57 грн. (3% річних) = 4860,93 грн. Таким чином, частка відповідачки в солідарному обов`язку за три роки складає 23 255,90 грн гривень з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, раніше представник надав до суду клопотання, в якому вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, а розгляд справи провести без їх участі. Не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомила. Відзиву на позов не подала. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 21.10.2002 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченим 21 жовтня 2002 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ковальовою Є.Є., зареєстровано в реєстрі за № 5571 та рішенням Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 02 лютого 2014 року у справі № 419/1265/12. Як вбачається із відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №31618 від 10.11.2023 року [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Основним нормативно-правовим документом в сфері оплати за користування житлом є постанова Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 р. N 560 "Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій". Згідно ст. 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними зі спільним майном. Згідно ст.46 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються на рівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать їх діти і батьки. Згідно ст.156 ЖК України члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенню ремонту. Згідно п.10 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій» затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року №572 мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники, розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. У разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім`ї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць; за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар). Відповідно до п.п. 41, 42 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року №572 розподіл загальних витрат на освітлення, опалення, ремонт підсобних приміщень квартир, в яких проживає два і більше власників, провадиться за узгодженням мешканців квартири. Спори між власниками у квартирах, в яких проживає два і більше власників про розподіл витрат на оплату комунальних та інших послуг розв`язуються судом. Згідно ст. 160 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються на рівні з наймачем всіма правами і несуть всі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем відповідальність по обов`язкам, що випливають з вказаного договору. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами та зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших активів цивільного законодавтсва, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] . Позивач за період з 2021 року по 2023 рік оплатив житлово-комунальні послуги на утримання квартири за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 45 340 грн. 40 коп. Відповідно до ст. 8 ч. 8 ЦПК України і ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги. Отже відповідач, як зареєстрований у цій квартирі член сім`ї наймача, яким була його померла мати, зобов`язаний був протягом спірних періодів брати участь у витратах на утримання квартири (сплачувати частину плати за її утримання та опалення) і у витратах по сплаті тієї частини оплати за гаряче й холодне водопостачання, яка нараховувалася комунальними підприємствами у зв`язку з реєстрацією ним свого місця проживання у даній квартирі. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Враховуючи вищевикладене, оскільки за період з 2021 року по 2023 року позивач оплатив житлово-комунальні послуги на утримання квартири за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 45\~340 грн. 40 коп. та частка відповідачки становить частини всіх витрат, тому сума по сплаті комунальних послуг відповідачки становить 23 255,90 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідачки індексу інфляції та 3 % річних суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно пункту 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 3 статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Тому, стягненню з відповідачки підлягає сума заборгованості: -за 2021 рік у загальному розмірі 9157,93 грн. (заборгованість з індексом інфляції 8914,41 грн. + 243,52 грн. 3% річних); -за 2022 рік у загальному розмірі 9237,04 грн. (заборгованість з індексом інфляції 9023,12 грн. + 213,92 грн. 3% річних); -за 2023 рік у загальному розмірі 4860,93 грн. (заборгованість з індексом інфляції 4723,36 грн. + 137,57 грн. 3% річних), а всього стягненню підлягає сума 23 255 грн. 90 коп. Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved