Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до територіальної громади м.Нікополя в особі Нікопольської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обгрунтування\~вимог посилається\~на те,\~що [INFO] помер\~її \~батько -\~ [PERSON] ,\~який до\~дня своєї\~смерті проживав\~та був\~зареєстрований за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~Після його\~смерті відкрилась\~спадщина,\~яка складається\~з квартири,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~та грошових\~вкладів.\~Розпоряджень щодо\~належного йому\~майна [PERSON] \~не залишив.\~Вона є\~єдиною його\~спадкоємицею першої\~черги за\~законом.\~Інших спадкоємців\~у нього\~немає.\~ Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Для оформлення своїх спадкових прав в серпні 2021 року вона звернулась до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Апалькова Є.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] та видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, постановою приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області від 05 серпня 2021 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з пропуском шестимісячного строку, визначеного законом для прийняття спадщини. Для вирішення цього питання приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області запропонував їй звернутись до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Тому, на підставі викладеного, просить суд визначити їй додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася [INFO] після смерті батька [PERSON] , який до дня своєї смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Позивачка в судове засідання не з`явилась, від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала та просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.56). Представник відповідача про розгляд справи був повідомлений належним чином, однак, своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, при цьому, 05 жовтня 2021 року на адресу суду від нього надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити за своєї відсутності, позовні вимоги визнають та проти задоволення позову не заперечують (а.с.46). Третя особа - [PERSON] - про розгляд справи належним чином була повідомлена, однак, в судове засідання не прибула, від її представника [PERSON] надійшла заява, в якій він просить суд розгляд справи проводити за їх відсутності (а.с.69). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини по поважній причині, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. При цьому, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Як встановлено судом, [INFO] помер [PERSON] , який позивачці доводиться батьком (а.с.8). Як вбачається з матеріалів справи, після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та грошових вкладів. При цьому, згідно спадкової справи, яка була заведена до майна померлого, розпоряджень щодо належного йому майна [PERSON] не залишив. Позивачка, у відповідності до поданих доказів, є єдиною його спадкоємицею першої черги за законом. Для оформлення своїх спадкових прав в серпні 2021 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Апалькова Є.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] та видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, постановою приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області від 05 серпня 2021 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з пропуском шестимісячного строку, визначеного законом для прийняття спадщини (а.с.7). Як вбачається з матеріалів справи, позивачка, в обґрунтування заявлених позовних вимог щодо звернення до суду, послалась на те, що строк для прийняття спадщини нею було пропущено з поважної причини, а саме: у зв`язку з тим що вона не знала про смерть свого батька, оскільки тривалий час з ним не спілкувалась та не бачилась. Сімейні відносини між собою вони не підтримували, оскільки її батько мав схильність до вживання спиртних напоїв, в зв`язку з чим мав неадекватну поведінку. Саме ця обставина не давала змоги повноцінно з ним бачитись та спілкуватись. Про його смерть позивачка довідалась лише в липні 2021 року. Про це їй розповіла її мати [PERSON] , яка дізналась про це випадково від своїх знайомих. Її мати [PERSON] з батьком теж не спілкувалась та не підтримувала ніяких стосунків, починаючи з 2010 року, коли між ними виник конфлікт з приводу сплати аліментів на навчання позивачки. З 2015 року позивачка фактично проживає в [ADDRESS] , та працює в АТ комерційний банк «Приват Банк», про що свідчать довідки, які містяться в матеріалах справи (а.с.10-14). Згідно частини другої\~ст.1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (постанова Верховного Суду від 18 вересня 2019 року по справі № 234/859/16-ц). При цьому, суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 25січня 2023 року у справі № 676/47/21 (провадження № 61-8014св22) з цього приводу, де зазначено, що правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270,1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20). Поряд із цим, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що в процесі розгляду справи знайшли своє підтвердження ті обставини, що строк для подання заяви про прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин, оскільки позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті батька та вона не знала про його факт смерті, проте дізнавшись, невідкладно звернулась до приватного нотаріуса для належного оформлення спадкування після смерті батька. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1ст. 2 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене та те, що спадщина після смерті [PERSON] ніким не прийнята, заяв про відмову від спадщини не подано, врахувавши принцип свободи заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, та те, що позивачем надано належні та допустимі докази поважності пропущеного строку для прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити та визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved