Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить суд встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] є двоюрідною сестрою [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на металевий окремо-стоячий гараж «№ В 604», що знаходиться біля гаражного кооперативу «Пасічник», що за адресою м. Львів, вул. Таджицька, 6, площею 17,7 кв.м. в порядку спадкування; зобовязати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні металевим окремо-стоячим гаражем «№ В 604», що знаходиться біля гаражного кооперативу «Пасічник», що за адресою м. Львів, вул. Таджицька, 6, площею 17,7 кв.м., шляхом звільнення металевого гаражу від своїх особистих речей. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла двоюрідна сестра позивача - [PERSON] . Згідно з довідкою №19/01-16 від 15 вересня 2022 року, виданою приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Костишин Богданою Тарасівною, [PERSON] є єдиним спадкоємцем померлої сестри. Після смерті такої, з метою реалізації своїх спадкових прав, позивач звернувся за видачою свідоцтва про право на спадщину за законом на металевий окремо-стоячий гараж № В 604, як об`єкт рухомого майна, що знаходиться біля гаражного кооперативу «Пасічник», що за адресою м. Львів, вул. Таджицька, 6, площею 17,7 кв.м. до раніше вказаного нотаріуса. Проте, у вчиненні нотаріальної дії позивачу було відмовлено з тієї підстави, що такий не надав документів, які б підтверджували родинні відносини між спадкодавцем- [PERSON] та її спадкоємцем- [PERSON] . Більше того, зазначає, що гараж двоюрідна сестра успадкувала після смерті свого чоловіка - [PERSON] , котрий помер [INFO] . Щодо підстави набуття у власність оспорюваного об`єкта [PERSON] , вважає, що такою є Рішення виконавчого комітету Червоноармійської районної ради народних депутатів м. Львова від 19 листопада 1991 року, яким дозволено встановити металеві гаражі, зокрема і чоловіку його двоюрідної сестри- [PERSON] . Окрім цього, після смерті сестри, за замовленням позивача було виготовлено технічний паспорт об`єкта, який, як вважає останній, підтверджує факт наявності гаража. Зазначив, що являється єдиним спадкоємцем своєї двоюрідної сестри та на підставі залишеного нею заповіту успадкував квартиру. Ще за життя сестри, остання дозволила тимчасове використання гаража відповідачем, який зберігає там належні йому речі та зобов`язувався звільнити приміщення при першій вимозі. Вважає, що його право власності, як спадкоємця порушується відповідачем, адже неодноразові вимоги звільнити гараж від особистих речей, ігноруються та відповідач продовжує безпідставно користуватися майном. Відтак, виникла необхідність у захисті свого порушеного права та, відповідно, зверненні із позовною заявою до суду, адже у позасудовому порядку захистити свої права позивач не має можливості. Ухвалою суду від 23 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив такі задоволити. Додатково надав оригінали документів, належним чином завірені копії, яких долучено до позовної заяви, для безпосереднього їх дослідження судом та повідомив, що на час розгляду справи в суді, спір не врегульовано та його право власності продовжує порушуватися відповідачем. Додатково повідомив, що спірний гараж не являється нерухомим майном, оскільки не має фундаменту. Гараж є металевою конструкцією, яка встановлена на бетонній основі. У відзиві на позовну заяву, що був скерований на адресу суду 17 листопада 2023 року представником відповідача [PERSON] , висловлені заперечення по суті позовних вимог. Зокрема, така вважає, що [PERSON] не є належним відповідачем у справі, адже не є спадкоємцем після смерті [PERSON] , а відтак позов заявлено до неналежного відповідача. Більше того, вказує на відсутність підстав для задоволення позову, покликаючись на те, що позивачем не надано доказів того, що померлій - [PERSON] , належав на праві власності металевий окремо-стоячий гараж з № В 604, що знаходиться біля гаражного кооперативу «Пасічник», що за адресою м. Львів, вул. Таджицька, 6, площею 17,7 кв.м. Зазначає, що Технічний паспорт, виготовлений позивачем не є тим документом, що підтверджує право власності останнього на гараж, а Рішення виконавчого комітету Червоноармійської районної ради народних депутатів м Львова від 19 листопада 1991 року не підтверджує право власності на такий об`єкт за [PERSON] . У судовому засіданні представником відповідача [PERSON] висловлені аналогічні пояснення до тих, що наведені у відзиві на позовну заяву, окрім того, додатково зазначено, що у заповіті спадкодавець не згадувала про металевий гараж, що свідчить про те, що останній не належав їй на праві власності. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть встановлюватися факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до\~п.7\~Постанови\~Пленуму Верховного\~Суду України\~№ 5\~"Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення"\~від 31.03.1995\~року,\~суд вправі\~розглядати справи\~про встановлення\~родинних відносин,\~коли цей\~факт безпосередньо\~породжує юридичні\~наслідки,\~наприклад,\~якщо підтвердження\~такого факту\~необхідне заявникові\~для одержання\~в органах,\~що вчиняють\~нотаріальні дії,\~свідоцтва про\~право на\~спадщину або\~інших спадкових\~прав. Суд встановив, що із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Костишин Богдани Тарасівни від 13 квітня 2023 року №6/02-14 вбачається, що підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на металевий окремо-стоячий гараж № [NUMBER] , що знаходиться біля гаражного кооперативу «Пасічник», що за адресою м. Львів, вул. Таджицька, 6, площею 17,7 кв.м. є неможливість встановлення факту родинних відносин між спадкодавцем- [PERSON] та спадкоємцем- [PERSON] та відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Щодо встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . Так судом встановлено, що відповідно до архівної довідки від 08.03.2023 року(а.с. 14) , виданої [PERSON] , батьками [PERSON] (батька [PERSON] ) є [PERSON] та [PERSON] , а відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] (матері [PERSON] , а.с. 16) її батьками є також [PERSON] та [PERSON] . Отже, з наявних документів слід зробити висновок, що [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою. Із свідоцтва про одруження батьків позивача, тобто [PERSON] та [PERSON] (у цьому документі зроблена описка у написанні прізвища матері, адже правильно « [PERSON] ») вбачається, що матері присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 17). У свідоцтві про народження [PERSON] (правильно [PERSON] ) також наявна описка і у написанні прізвища батьків, адже з такої вбачається, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] , тобто знову ж таки у написанні прізвища зроблені аналогічні описки (а.с. 19). Із наступного документа, а саме, із свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] вбачається, що останній присвоєно прізвище « [PERSON] ». Вищевказані документи, в їх сукупності та взаємозв`язку, дають суду можливість дійти висновку про доведення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як між двоюрідними братом та сестрою. Що стосується позовної вимоги про встановлення права власності позивача на металевий окремо-стоячий гараж з № В 604, що знаходиться біля гаражного кооперативу «Пасічник», що за адресоюм: Львів, вул. Таджицька, 6, площею 17,7 кв.м., суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, одним із способів такого захисту може бути і визнання права власності. Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Як вбачається із довідки приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Костишин Богдани Тарасівни від 15.09.2022 року №19/01-16 [PERSON] , [INFO] , є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] . Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Зокрема, позивачем у якості додатка до позовної заяви долучено документ, який фактично містить пропозицію встановити металічні гаражі з метою раціонального використання площі по [ADDRESS] , таким являється Акт обстежень депутатською комісією територій під спорудження металічних гаражів біля вул. Таджицькій від 27.11.1991 року. В подальшому на підставі Рішення виконавчого комітету Червоноармійської районної ради народних депутатів м. Львова від 19.11 1991 року №686 про будівництво гаражів по [ADDRESS] дозволено, зокрема і [PERSON] , встановити металевий гараж згідно розроблених проектних пропозицій. Відповідно до свідоцтва про одруження від 14 вересня 1963 року, виданим Львівським міським палацом, [PERSON] є чоловіком [PERSON] . В силу п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника, а відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] , така настала [INFO] . Із відповіді 4 Львівської державної нотаріальної контори Львівської області від 23.02.2024 року за вих. № 295/01-16, котра скерована на адресу суду засобами поштового зв`язку на виконання ухвали суду від 08.02.2024 року вбачається, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , є його дружина- [PERSON] . Отже, [PERSON] успадкувала після смерті свого чоловіка також і належне йому право власності на вказаний гараж. Оскільки, як вказано вище, єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , згідно із довідкою приватного нотаріуса є [PERSON] , [INFO] , такий відповідно успадкував право останньої на спірний гараж. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки позивач в іншій спосіб, окрім звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовної вимоги з вищевказаних підстав. Після смерті сестри, на замовлення позивача було виготовлено Технічний паспорт на гараж , який і містить його основні технічні характеристики (інвентаризаційна справа №1200 від 18.04.2022 року та зареєстрований за №ТІ 01:9724-8272-9889-07790). Зокрема в технічному паспорті вказано, що за адресою: [ADDRESS] , поруч з гаражним кооперативом «Пасічник» знаходиться окремо-стоячий гараж № [NUMBER] площею 17,7 м.кв. Згідно технічних характеристик стіни, покрівля та перекриття гаража металеві. Згідно з приписами ч. 1 ст. 181 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Об`єктами будівництва, у розумінні абз. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури. На відміну від нерухомого майна, переміщення якого неможливе без їх знецінення та зміни призначення, тимчасові споруди мають відмінності, зокрема, виготовляються з полегшених збірних конструкцій та встановлюється без улаштування заглибленого фундаменту тощо. У постанові Верховного Суду від 28 вересня 2020 року у справі № 283/240/18 досліджувалося питання розмежування капітальної споруди та тимчасової споруди, а також нормативні вимоги щодо облаштування фундаменту і зроблено такі висновки: «26. За нормами ДБН В.2.1-10-2009 "фундамент - частина будівлі чи споруди, переважно підземна, яка сприймає навантаження від споруди і передає їх на основу, складену ґрунтами (природну) чи штучну". Фундаменти поділяють на фундаменти мілкого та глибокого закладання. Фундаменти мілкого закладання мають такі особливості: - навантаження на основи передаються в основному через підошву фундаменту; - співвідношення зовнішніх розмірів (висоти і ширини) складають не більше 4, що дозволяє розглядати такі фундаменти при їх повороті, як жорсткі конструкції; - фундаменти влаштовують у відкритих котлованах або в порожнинах, утворених в масивах ґрунту. Фундаменти глибокого закладання мають такі особливості: - навантаження на основи передаються в через підошву фундаменту і бокову поверхню; - співвідношення зовнішніх розмірів (висоти і ширини) більше 4; - фундаменти влаштовують шляхом заглиблення в ґрунтовий масив або в порожнини, розташовані в масиві. …віднести бетонну основу до поняття "фундамент", не є можливим.» Наведені висновки свідчать про те, що металевий гараж підпадає під визначення стаціонарної тимчасової споруди, без улаштування фундаменту та не являється нерухомим майном. Вказаний в позові номер гаража - « [NUMBER] » не може вважатись номер приміщення, шо визначає його адресу, оскільки, як вказано вище, даний гараж не являється об`єктом нерухомого майна, а вказана нумерація не підтверджується жодними правовстановлюючими документами. Однак, як вбачається з фотознімку (а.с. 43) на гаражі дійсно розміщена позначка «В604» Таким чином, суд вважає, що за позивачем, в порядку спадкування слід визнати право власності на металевий окремо-стоячий гараж з позначкою «№ В 604», як об`єкт рухомого майна. Стосовно позовної\~вимоги,\~яка стосується\~зобов`язання відповідача\~ усунути\~перешкоди у\~користуванні гаражем, шляхом звільнення від своїх особистих речей, така не підлягає задоволенню, як передчасно заявлена, оскільки лише після набуття законної сили даним рішення суду, позивач набуває право власності на спірний гараж та право вимоги про усунення перешкод у користуванні.

Outcome: dismissed