Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання або до досягнення дитиною 23-річного віку. Позов мотивований тим, що позивач із відповідачем з 21.11.2004 року перебували в зареєстрованому шлюбі, однак спільне проживання з відповідачем фактично припинено. Від шлюбу в подружжя народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Повнолітня донька сторін продовжує навчання та є студентом Лодзинського університету Республіки Польща, за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» (перший ступень), термін навчання з 01.10.2022 по 21.10.2025, на платній основі. Донька потребує допомоги обох батьків в період навчання. Позивачу важко самостійно утримувати дитину та забезпечити їй достатній рівень життя. Викладене стало підставою для звернення позивачем до суду з даним позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.01.2024 було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. 12.03.2024 на адресу суду представником відповідача [PERSON] адвокатом Медончак М.М. подано відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що відповідач визнає позовні вимоги частково, а саме в розмірі 1/6 частки від усіх видів його доходу. Таку позицію мотивовано тим, що позивачем на підтвердження викладених у позовній заяві фактів, не додано жодних документів, які б підтверджували необхідність стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання у зазначеному розмірі. Дійсно сторони між собою припинили стосунки, за ініціативою позивачки по справі сім`я розпалась, позивачка пішла від відповідача, разом вони не проживають. Від їх спільного проживання є не тільки дочка [PERSON] , а й син [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивачка свідомо створила ситуацію, за якої відповідач не має можливості спілкуватися з дітьми та відповідно фінансувати своїх дітей в силу своїх фінансових можливостей. Крім того, відповідач по справі [PERSON] є інвалідом третьої групи, він піклується та доглядає своїх батьків, що підтверджується актом та довідкою квартального комітету; з довідки форми ОК-5 вбачається, що з вересня 2023 року по даний час відповідач не працює в силу свого здоров`я. Також випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого неврологічного відділення №15704 підтверджується, що він дійсно лікується і перебуває на стаціонарному лікуванні, а також купує відповідні ліки, що підтверджується копії квитанцій на придбання ліків, що потрібні відповідачу та його батькам. Отже, позивачем необґрунтовано та не підтверджено жодними належними доказами необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини саме у розмірі 1/4 частки всіх доходів відповідача до досягнення нею 23 річного віку. Також просить суд відмовити у задоволенні вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу. 13.03.2024 року на адресу суду надійшла заява представника позивача [PERSON] адвоката Чернякової М.А., в якій остання просить суд здійснювати розгляд справи у відсутності позивача та її представника, не заперечують проти часткового задоволення позову та стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/6 частки всіх доходів відповідача до досягнення нею 23 річного віку. Щодо судових витрат на правову допомогу просить суд залишити їх за позивачем. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, вислухавши представника відповідача та беручи до уваги заяву представника позивача, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 21.11.2004 року. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Також в ході судового розгляду встановлено, що у позивача та відповідача від шлюбу є ще двоє неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] та [PERSON] [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] . Спільна дочка [PERSON] , [INFO] , навчається закордоном, у м. Лодзь, Польща, у Лодзинському університеті, за формою навчання - денна, здобуває освітньо-кваліфікаційний рівень «Бакаловрат» перший ступінь, напрямок - міжнародна журналістика, навчання за договором з 01.20.2022 року до 31.10.2025 рік; проживає у студентському гуртожитку, сплачує за гуртожиток. (а.с .5-6). У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ст. 199 ч. 1 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Зазначена постанова підтримана постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 червня 2019 року по справі № 754/866/18. З огляду на викладене суд констатує, що наведеними вище, описаними судом доказами доведена обов`язкова сукупність таких юридичних фактів: походження [PERSON] , [INFO] , від відповідача, досягнення нею 18 років, її вік є меншим 23 років, продовження нею навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу, що не заперечується відповідачем. Судом також приймається до уваги те, що у позивача та відповідача є не тільки дочка [PERSON] , а й син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Крім того, відповідач по справі [PERSON] є інвалідом третьої групи, пенсіонером, він також піклується та доглядає своїх батьків, що підтверджується актом та довідкою квартального комітету. З довідки форми ОК-5 вбачається, що з вересня 2023 року по даний час відповідач не працює в силу свого здоров`я. Також випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого неврологічного відділення №15704 підтверджується, що він дійсно лікується і перебуває на стаціонарному лікуванні, а також купує відповідні ліки, що підтверджується копії квитанцій на придбання ліків, що потрібні відповідачу та його батькам. Отже, суд бере до уваги те, що [PERSON] є повнолітньою донькою позивача та відповідача, продовжує навчання на платній основі, проживає на даний час за кордоном у студентському гуртожитку, за який також сплачує кошти, інших доходів не має, потребує матеріальної допомоги від свого батька на час навчання, а відповідач має змогу надавати доньці таку допомогу, перешкод для виконання ним обов`язку у виді сплати аліментів по утриманню власної повнолітньої дитини у розмірі достатньому для забезпечення її життєвих потреб судом не встановлено. При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, судом приймаються до уваги ті обставини, що позивача та відповідача, окрім повнолітньої доньки є ще двоє неповнолітніх дітей, відповідач пенсіонер, інвалід третьої групи, також здійснює догляд за своїми батьками, позовні вимоги визнає частково, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, та у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а тому, з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін та повнолітньої дитини, у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої доньки, у зв`язку з продовженням нею навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 18.01.2024 та до закінчення [PERSON] , [INFO] , навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Вказаний розмір аліментів на переконання суду є справедливим та достатнім для матеріального забезпечення повнолітньої [PERSON] на час її навчання, з огляду на спільний та рівний обов`язок як батька, так і матері по матеріальному утриманню дітей, а також враховуючи, що позивач не заперечувала проти такого розміру аліментів. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу по аліментам за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави 605.60 гривень судового збору.

Outcome: partial