Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

06.02.2024 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилалася на те, що 09.07.2016 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складений відповідний актовий запис №241. [INFO] від шлюбу народилась спільна дитина - [PERSON] . Спільне життя між ними не склалося, головні причини цього протилежні погляди на шлюб, сім`ю та взагалі на життя. Стосунки поступово погіршувалися і вони втратили один до одного почуття любові та поваги, що в кінцевому результаті призвело до сварок та фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час вони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, жодних стосунків не підтримують. З часу фактичного припинення шлюбних відносин вона переконалася, що примирення між ними неможливе. Втрачені всі фізичні та духовні зв`язки, вона не вважає можливим збереження сім`ї. Вважає, що існує необхідність у розірванні шлюбу, оскільки вони не збираються вести спільне життя, проживають окремо. Подальше існування формального шлюбу буде суперечити їх інтересам. Крім того, перебування у шлюбі суперечить її інтересам розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. З урахуванням фактичного припинення сімейних відносин та відсутності жодних обставин примирення за цей час, вважає, що вжиття заходів примирення з боку суду не є доцільним. У даній заяві не порушуються питання щодо розподілу спільного майна, встановлення місця проживання дитини, стягнення аліментів. У разі виникнення спору з приводу зазначених питань, вони вирішуватимуться окремо. Прохала розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 09.07.2016 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №241. 07.02.2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 04.03.2024 року. 04.03.2024 року позивач в підготовче засідання не з`явилася, 04.03.2024 року подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, прохала залишити прізвище « [PERSON] ». 04.03.2024 року відповідач в підготовче засідання не з`явився, 04.03.2024 року подав заяву про визнання позову, прохав справу розглянути без його участі. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м. Запоріжжя народилася позивач [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , рнокпп [NUMBER] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] від 02.08.2016 року, що підтверджується матеріалами справи. [INFO] в м. Запоріжжя народився відповідач [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , рнокпп [NUMBER] , що підтверджується матеріалами справи. 09.07.2016 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №241, після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.01.2024 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.04.2017 року. Позивач наполягає на тому, що спільне життя між ними не склалося, головні причини цього протилежні погляди на шлюб, сім`ю та взагалі на життя. Стосунки поступово погіршувалися і вони втратили один до одного почуття любові та поваги, що в кінцевому результаті призвело до сварок та фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час вони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, жодних стосунків не підтримують. Відповідач визнав вказані обставини, не заперечував проти задоволення позову. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: \~ \~ \~ \~Так, відповідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі з 09.07.2016 року, мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, і подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, так як це суперечить їхнім інтересам, тому шлюб між ними має бути розірваний. Позивач заявила клопотання про залишення після розірвання шлюбу прізвища « [PERSON] », тому суд не змінює позивачу прізвище після розірвання шлюбу. Крім того, відповідно ч.ч. 3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач визнав пред`явлений до нього позов і визнання відповідачем позову не суперечить закону, тому суд враховуючи положення ст.206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні. Відповідно ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позивачем не заявлено вимоги щодо розподілу судових витрат, то суд під час ухвалення рішення не вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Outcome: approved