Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

29.01.2024 р. позивач [PERSON] звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв`язку з продовженням навчання. У позовній заяві [PERSON] зазначила, що вона та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , син проживає разом з позивачем, шлюб між сторонами розірвано рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 26.09.2017 р. На утримання сина [PERSON] до повноліття дитини сплачував аліменти за виконавчим листом, виданим 11.12.2017 р. [PERSON] вказує, що син навчається на 3-му курсі денного відділення ДНЗ "Іллічівський професійний судноремонтний ліцей" з 01.09.2021 р. за професією "Електрогазовик, моторист (машиніст)", за договором про надання освітніх послуг №11 від 31.08.2021 р., в зв`язку із навчанням [PERSON] не працює, знаходиться на утриманні матері та інших джерел доходів не має. [PERSON] є ФОП із доходом в розмірі 10000 грн. у середньому за місяць і не в змозі самостійно належним чином утримувати сина. [PERSON] працює, отримує заробітну плату в розмірі біля 12000 грн. щомісячно, інших утриманців не має, тобто може надавати допомогу на утримання сина, але добровільно відмовляється це робити. [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільного сина у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 01.02.2024 р. на період навчання до досягнення сином 23 років, тобто до 21.08.2028 р. 08.02.2024 р. Овідіопольським районним судом Одеської області відкрито провадження у справі, розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 27.02.2024 р. на адресу суду надійшов відзив представника відповідача - адвоката Смирнова А.І., в якому просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі. Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином відповідача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (копія наявна у матеріалах справи). Спільний син сторін, [PERSON] , [INFO] проживає разом із матір`ю. 26.09.2017 р. Овідіопольським районним судом Одеської області розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . На утримання сина [PERSON] до повноліття дитини сплачував аліменти за виконавчим листом, виданим 11.12.2017 р. [PERSON] , [INFO] навчається на 3-му курсі денного відділення ДНЗ "Іллічівський професійний судноремонтний ліцей" з 01.09.2021 р. за професією "Електрогазовик, моторист (машиніст)", за договором про надання освітніх послуг №11 від 31.08.2021 р. [PERSON] є ФОП із доходом в розмірі орієнтовно 10000 грн. у середньому за місяць, як вбачається з податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2023 р. На утриманні у відповідача [PERSON] перебуває його мати [PERSON] , [INFO] , яка є пенсіонером (копія пенсійного посвідчення наявна у матеріалах справи) та має другу групу інвалідності (копія довідки серії МСЕ №036931 наявна у матеріалах справи). [PERSON] є єдиним годувальником своєї матері та проживає разом з нею, яка перебуває в КНП "ООМЦПЗ" ООР на лікуванні, що потребує матеріальних витрат з [PERSON] . Також, на утриманні відповідача [PERSON] перебуває неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з ним. Згідно довідки від 14.10.2022 р. та довідки Форми ОК-5, [PERSON] не має жодного доходу. Позивачем не надано графік навчання повнолітнього [PERSON] , який підтверджував неможливість влаштування на підробіток і забезпечувати себе самостійно. Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стаття 200 СК України визначає, що розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надано наступні роз`яснення: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Сімейний кодекс України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. За таких обставин судовий збір за розгляд вказаної справи, слід компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed