Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду із позовом до ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук В.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Заявлені вимоги мотивовані тим, з липня по грудень 2023 року з рахунку позивача стягнуто 33\~656,04 грн. Дізнавшись про існування та вчинення виконавчого напису нотаріуса №12028 від 12.03.2021 року, на думку позивача, незаконного стягнення з нього заборгованості у межах виконавчого провадження на підставі виконавчого напису, позивач вважає дії відповідача незаконними та такими, що порушують його цивільні права, а виконавчий напис таким, що не підлягає скасуванню, оскільки він суперечить вимогам порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, ст.ст. 87-88 ЗУ «Про нотаріат», Постанові КМУ №1172 від 29.06.1992 року. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахувала та не перевірила факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Позивач вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я. В. за № 12028, виданий 12.03.2021 року оформлено з недотриманням умов вчинення виконавчого напису та є таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом та просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Стягнути із відповідача на його користь безпідставно набуті кошти в розмірі 33 654,04 грн. Крім того, просив стягнути із відповідача понесені судові витрати. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 25.01.2024 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 12.03.2021 року вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., за реєстровим № 12028, про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія" "Онлайн Фінанс" заборгованості в розмірі 68 600 грн., що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В. згідно виконавчого провадження №66320905 від 29.07.2021 року. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.01.2024 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, надано відповідачу строк для подання до суду відзиву на позов та витребувано у Приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В. належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 12028 від 12.03.2021 року. 29.01.2024 року на адресу суду від приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В. надійшли належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 66320905, щодо виконання виконавчого напису № 12028 від 12.03.2021 року. 21.02.2024 року до суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій він просить стягнути з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на його корист безпідставно набуті кошти у розмірі 44\~374,75 грн. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було. Також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.ч.1-3ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ч.ч.1, 5-7ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1ст. 77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1ст. 78 ЦПК України). Судом встановлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що 29.11.2019 р. між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №795593915. Відповідно до виконавчого напису від 12.03.2021 р. вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я. В. № 12028, стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договором 69 від 11.03.2020 року є ТОВ «Таліон Плюс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договором 05/0820-01 від 05.08.2020 року, реєстр прав вимог № 3 від 29.01.2021 року є ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», заборгованість за кредитним договором №795593915 від 29.11.2019 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.01.2021 р. по 27.02.2021 р. 29.07.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66320905. 15.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. винесено постанову про арешт коштів боржника [PERSON] 15.06.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 66320905. Відповідно до звіту про здійснення відрахування та виплати наданої військовою частиною [NUMBER] , встановлено, що в період з липня 2023 року по грудень 2023 року у позивача відраховано з заробітної плати 33\~654,04 грн. Як вбачається із звіту про здійснення відрахування та виплати наданої військовою частиною [NUMBER] , встановлено, що за січень 2024 року у позивача відраховано з заробітної плати 10 720,71 грн. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 18 ЦК України, ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Частиною другою статті 87 зазначеного Закону передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. №1172. Згідно із пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пунктом 4 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України № 296/5 22 лютого 2012 року передбачено зміст виконавчого напису, згідно якого виконавчий напис повинен містити: дату (рік, місяць, число) вчинення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та місце проживання (місцезнаходження) стягувача; найменування та місце проживання (місцезнаходження) боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, суму державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, під яким виконавчий напис зареєстровано; дату набрання чинності виконавчим написом; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання; підпис нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, скріплений печаткою; інші відомості, передбачені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. В даному випадку нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Згідно ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Що стосується строку протягом якого вчиняється виконавчий напис, суд зазначає наступне. Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 р., передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 р. за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 р. за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»). Пунктами 3.1. 3.5. Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком № 1172. Судом встановлено, що нотаріус при вчиненні напису № 12028 від 12.03.2021 року не переконалася належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотриманням стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання заяви про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу та відповідач не надав нотаріусу будь-яких відомостей про існування боргу, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Враховуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають до задоволення. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст.ст. 77, 81ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо позовних вимог про стягнення з ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» на користь позивача безпідставних набутих коштів у розмірі 44\~374,75 грн., суд зазначає наступне. Згідно ст.\~1212\~ч. 1,\~3 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. В постанові Верховного Суду від 08.09.2021 р. у справі №201/6498/20 зазначено, що для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникненні обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло сили, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до\~статті 1212 ЦК України\~у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. На підставі викладеного, враховуючи те, що правові підстави набуття відповідачем ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» грошових коштів у сумі 44\~374,75 грн., що стягнуто з позивача [PERSON] на підставі виконавчого напису нотаріуса, який визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, позов в цій частині, підлягає задоволенню відповідно до\~ст. 1212 ЦК України. Необхідно стягнуто з ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" на користь [PERSON] 44\~374,75 грн., стягнутих за виконавчим написом №12028, вчиненим 12.03.2021 р. приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. На підставі викладеного та

Outcome: approved