Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, якою просить: встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ПЛ № 024340 від 25 січня 2000 року, виданого на ім`я [PERSON] у тому, що на підставі розпорядження виконкому Полтавської міської Ради від 22.01.1999 № 790-р їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 568 кв. м., розташована на території [ADDRESS] . На обґрунтування вимог заявник зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . За життя мати склала заповіт, яким все своє майно заповідала їй. У встановлений законом строк вона звернулася із заявою про прийняття спадщини. Вона є єдиним спадкоємцем після смерті матері. Після спливу шестимісячного строку, нотаріус видала їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом, з якого вбачається, що спадкоємицею за заповітом [PERSON] є її дочка [PERSON] . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . 24.01.2024 приватний нотаріус Чернецька І.П. відмовила у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] на земельну ділянку для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площею 568 кв.м., земельна ділянка № [NUMBER] , оскільки, не можна встановити факт належності земельної ділянки померлій [PERSON] . Встановлення факту належності Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ПЛ № 024340, оформленого на [PERSON] її матері [PERSON] необхідно їй для оформлення своїх прав на спадщину у виді земельної ділянку. Усунути недолік іншим шляхом не виявляється за можливе. Ухвалою від 07.02.2024 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі. Заявник [PERSON] до суду не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заяви наполягає в повному обсязі, просить її задовольнити. Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Чернецька І.П. до суду не прибула, направила на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до статей 4, 5 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного чи окремого провадження. Частиною першою статті 293 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу). Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою їх є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне. Згідно пункту 6 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту: 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно статті 316 Цивільного процесуального кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно частини 1 статті 319 Цивільного процесуального кодексу України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. У заяві вимагається встановлення факту належності померлій [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документу, а саме: - Державного акту на право приватної власності на землю (земельна ділянка площею 568 кв. м., розташована на території [ADDRESS] ) серії [NUMBER] від 25 січня 2000 року, виданого на ім`я [PERSON] . [INFO] народилася (мовою оригіналу) " [PERSON] ", матір`ю якої є (мовою оригіналу) " [PERSON] " (свидетельство о рождении от 22.01.1995) (а. с. 10). Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого (повторно) Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 03.11.2023 вбачається, що 18.04.1980 [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на " [PERSON] " (а. с. 11). [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що 05.12.2022 складено відповідний актовий запис № 778 (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ) (а. с. 12). Державним актом на право власності на землю серії IV-ПЛ № 024340 підтверджується, що [PERSON] , яка мешкає в [ADDRESS] , на підставі розпорядження виконкому Полтавської міської ради від 22.10.99 № 790-р, передано у приватну власність земельну ділянку площею 568 кв. м. в межах згідно з планом, земельна ділянка розташована на території [ADDRESS] , для ведення садівництва (а. с. 13). 10.08.2023 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Чернецькою І.П. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яким посвідчено, що на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Чернецькою І.П. 21.06.2011, за реєстраційним номером 326, спадкоємицею зазначеного в заповіті майна [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є її дочка [PERSON] , [INFO] , спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з квартири [ADDRESS] , вказана квартира належала померлій [PERSON] (а. с. 14). Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Чернецької І.П. від 24.01.2024 відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] на земельну ділянку для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площею 568 кв.м., земельна ділянка № [NUMBER] у зв`язку з тим, що спадкоємицею надано Державний акт на право приватної власності на землю, виданий на ім`я [PERSON] . Із зазначеної постанови вбачається. що [PERSON] є єдиною спадкоємицею майна, яке залишилося після смерті (а. с. 16). Отже, фактично заявник позбавлена можливості оформити свої спадкові права після смерті матері за заповітом через розбіжності в написанні прізвища матері. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до пункту 6 статті 273 Цивільного процесуального кодексу України від 1963 року факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені та по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Судом встановлено, що при заповненні державного акту на право власності на землю на ім`я " [PERSON] " допущена помилка в написанні її прізвища та по батькові. Зазначена помилка в написанні могла виникнула через неправильний переклад прізвища. Дослідженими під час судового розгляду доказами підтверджується поза розумним сумнівом факт належності вказаного Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ПЛ № 024340 від 25 січня 2000 року, де прізвище, ім`я, по батькові власника земельної ділянки зазначено " [PERSON] " - [PERSON] . За таких обставин, заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved