Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. На обґрунтування позовної заяви від 31.01.2024 року позивач зазначила, що 22 жовтня 2004 року позивач та відповідач [PERSON] уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишилася проживати разом з позивачем. На підставі рішення Кілійського районного суду від 7 грудня 2010 року шлюб між сторонами було розірвано. 22 листопада 2014 року позивач уклала шлюб з [PERSON] , та її прізвище після реєстрації шлюбу стало - [PERSON] . На підставі рішення Кілійського районного суду Одеської області від 25 серпня 2010 року відповідач зобов`язаний виплачувати аліменти на користь позивача на утримання доньки щомісячно у розмірі 500 грн., починаючи з 31.05.2010 року до 06.05.2023 року, тобто до повноліття дитини. В подальшому, з вересня 2018 року розмір аліментів збільшувався у зв`язку з збільшенням прожиткового мінімуму. Відповідач зловживає спиртними напоями, ніде не працює і матеріальної допомоги на утримання доньки не надавав з липня 2020 р. по травень 2023 р. Внаслідок не виконання відповідачем рішення суду за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів на утримання доньки в сумі 41 346 грн. Відповідачу відомо про розмір заборгованості та про його зобов`язання її сплачувати. За період з 01.08.2020 р. по 30.04.2023 р. неустойка /пеня/ за несвоєчасну сплату аліментів відповідачем на утримання доньки [PERSON] , [INFO] становить 39661,50 грн. Зважаючи на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 41346 грн. та неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 39661,50 грн. Ухвалою судді від 02.02.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони. Представник позивача подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутність. Беручи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про строк подання відзиву та не подав відзив, суд\~ ухвалює заочне рішення по справі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), [INFO] , був зареєстрований 22.10.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 22.10.2004 року, актовий запис № 87 від 22.10.2004 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 17.05.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 86 від 17.05.2005 року. Згідно рішення Кілійського районного суду від 07.12.2010 року по справі № 2-3954/10р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно рішення Кілійського районного суду від 25.08.2010 року по справі № 2/3953/10 встановлено, що позов задоволено частково та з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 500 грн. починаючи з 31.05.2010 р. по 06.05.2023 р. Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), [INFO] , був зареєстрований 22.11.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 22.11.2014 року, актовий запис № 255 від 22.11.2014 року. Відповідно до свідоцтва про зміну прізвища серії [NUMBER] від 13.07.2021 р. [PERSON] , [INFO] змінила свої ініціали на [PERSON] , актовий запис № 11 від 13.07.2021 р. Відповідно довідки виконавчого комітету Кілійської міської ради № 1541 від 19.07.2023 р. до складу сім`ї [PERSON] входить дочка [PERSON] , [INFO] . Згідно розрахунку заборгованості зі плати аліментів від 27.07.2023 р. за виконавчим листом № 2-3953/10 виданим 20.12.2010 р. Кілійським районним судом Одеської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 500 грн. починаючи з 31.05.2010 р. по 06.05.2023 р., заборгованість складає 41346 грн. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Згідно ч. 1\~ст. 7 СК України, сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до\~ст. 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим кодексом, вони регулюються відповідними нормами\~Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Статтею 180 СК України\~встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. За змістом ч.1\~ст.196 СК\~та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.22\~постанови від\~15\~травня\~2006\~р.\~№3\~«Про\~застосування\~судами окремих\~норм\~Сімейного\~кодексу України\~при\~розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства\~та\~стягнення аліментів» встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При цьому, за змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня)\~це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання\~сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 12 вересня 2018 року справа №759/9457/15-ц відійшла від попереднього висновку Верховного Суду України та висловила висновок, що у\~статті 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки, аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Як вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року по справі №333/6020/16-ц, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1- нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2- нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Отже, з урахуванням вимог ст. 196 СК України, факт наявності заборгованості зі сплати аліментів станом на 31.01.2024 року (на день подання позову) підтверджується належними доказами та суд погоджується із розрахунком заборгованості, зробленим в позові. Враховуючи, що сума неустойки (пені) за порушення відповідачем аліментних зобов`язань становить 39661,50 гривень, тобто не перевищує 100% заборгованості по даному аліментному зобов`язанню, і відповідачем не спростовано вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів та не надано будь-яких заперечень щодо розрахунку пені, суд прийшов до висновку про стягнення неустойки (пені) в межах наявної заборгованості по аліментам, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості по аліментам позивач посилається на те, що відповідач не виконує рішення суду по сплаті аліментів, однак, виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що доводи позивача щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості по аліментам не відповідають обставинам справи та положенням закону. Згідно ч. 4 ст. 195 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений Законом України «Про виконавче провадження» і суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Саме до цього зводяться висновки ВСУ викладені під час розгляду справи №6-850 св 17. Враховуючи викладене, сума заборгованості по аліментах в даному випадку не підлягає стягненню в судовому порядку, а має стягуватись державним виконавцем у порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду, передбачений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 7 цієї статті, суд вирішує питання заборгованості по аліментах лише у разі спору про її розмір. При відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне стягнення із боржника суми, яка має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме. Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються на підставі судового рішення, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів. Оскільки стягнення заборгованості по аліментах, як самостійний предмет позову при наявності виконавчого листа про стягнення аліментів, не передбачений нормами матеріального права, а порядок стягнення аліментів та заборгованості за ними проводиться в порядку ст.ст. 194-195 СК України та ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», тому позовні вимоги в частині стягнення із відповідача заборгованості по аліментах задоволенню не підлягають. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави згідно ст. 141 ЦПК України. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони по справі, як на підстави своїх вимог, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частковому обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: partial