Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

Позивач просить ухвалити рішення суду, яким стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорстрой» на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 48765,36 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що згідно з трудовою книжкою серії [NUMBER] та\~наказом № 67-к від 13.10.2020 р.\~ [PERSON] призначений на посаду слюсаря з ремонту автомобіля до ТОВ «Дорстрой».Згідно довідки №7460 від 22.12.2023 Охтирського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки його було увільнено від виконання обов`язків на час проходження військової служби. Протягом тривалого часу відповідачем не виплачувалася нарахована заробітна плата. Починаючи з січня по липень 2022 року ТОВ «Дорстрой» припинило виплату заробітної плати [PERSON] , що є незаконним. Через невиплату своєчасно заробітної плати, у позивача виникло право на компенсацію втрати частини заробітної плати. Ухвалою суду від 16 січня 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження та витребувано у ТОВ «Дорстрой» належним чином завірені документи, а саме наказ про прийняття [PERSON] на роботу, довідку про нараховану заробітну плату за період з січня 2022 року по липень 2022 року.Вказана ухвала суду відповідачами не була виконана. Позивач у судове засідання не з`явився, але надав заяву просить провести розгляд справи без його участі , у зв`язку з проходженням військової служби. Відповідач, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник відповідача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але не бажає з`являтися до суду, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, згідно ст.280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачки на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності всих учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши письмові матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено,\~що відповідно до трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON] 13.10.2020 року наказом № 67-к від 13.10.2020 р. призначений на посаду слюсаря з ремонту автомобіля до ТОВ «Дорстрой» (а.с.4). Згідно довідки №7460 від 22.12.2023 та витягу з наказу №51 від 13.04.2022 Охтирського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки [PERSON] дійсно перебуває на військовій службі по мобілізації з 13 квітня 2022 року (а.с.5, 9). Відповідно відомостям з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків з 1 січня 2022 року по 3 липня 2022 року ТОВ «Дорстрой» нараховано заробітну плату, але не перераховано на рахунок [PERSON] (а.с.7-8). Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами (ст. 94 КЗпП України). Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавцем, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ст. 115 ч.1 КЗпП України). Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно статті 116 КЗпП України, - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Частиною п`ятою\~статті 17 Конституції України\~гарантовано, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Відповідно до частини другої\~статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»\~(чинної на момент виникнення спірних правовідносин), громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою та четвертою\~статті 119 КЗпП України. Частина третя\~статті 119 КЗпП України\~(в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачала, що за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим\~Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні було введено воєнний стан. Згідно \~Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022\~в Україні оголошена загальна мобілізація. Таким чином, законом було визначено, що за працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток за місцем роботи, де вони працювали на час призову. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин від 01 липня 2022 року № 2352-IX (набрав чинності 19.07.2022) (підпункт 17 пункту 1) внесено зміни до частини третьої статті 119 КЗпП України, а саме слова "зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток" замінено словами "зберігаються місце роботи і посада". Таким чином,\~Законом № 2352-IX\~було виключено положення частини третьої\~статті 119 КЗпП України\~про те, що за працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період зберігається середній заробіток за місцем роботи. Суд зауважує, що із набранням чинності\~Законом № 2352-IX\~відбулись зміни у регулюванні трудових відносин за участі працівників, призваних на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом тобто з 19 липня 2022 року роботодавець звільнений від обов`язку збереження середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу, зі збереженням за цими працівниками лише місця роботи і посади. Відтак, обов`язок роботодавця щодо збереження за такими категоріями працівників середнього заробітку передбачався включно до дня, що передує дню набранням чинності цим Законом (18 липня 2022 року). Згідно з висновками щодо тлумачення змісту\~статті 58 Конституції України, викладеними у\~рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року №1-зп, від 09 лютого 1999 року №1-рп/99, від 05 квітня 2001 року №3-рп/2001, від 13 березня 2012 року №6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом. Враховуючи вищенаведений принцип, до спірних відносин підлягає застосуванню частина третя\~статті 119 КЗпП України\~в редакції до 19 липня 2022 року. За таких обставин у період з 28 лютого 2022 року до 18 липня 2022 року за позивачем зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в якому він працював на час укладення трудового договору, а тому наявні правові підстави для стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за вказаний період. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Частиною шостою статті 141\~ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач звільнений від оплати судового збору, то з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір 3028,00 грн. в дохід держави. Крім того, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати, понесені на правову допомогу в розмірі 8\~000 грн.

Outcome: approved