Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

06 лютого 2024 року адвокат Долженко О.М., діючи в інтересах [PERSON] , у порядку окремого провадження, звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту самостійного виховання та утримання малолітніх дітей. Заява обґрунтована тим, що заявник перебуває з зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У серпні 2022 року [PERSON] залишила місце постійного проживання: [ADDRESS] , та виїхала у невідомому напрямку, змінивши номер мобільного телефону. Будь - який зв`язок з [PERSON] втрачений. Малолітні діти залишились проживати разом з заявником, який займається їх вихованням та розвитком. На підтвердження вказаних обставин представник заявника просила допитати в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , явку яких до суду заявник забезпечить самостійно. Встановлення вказаного факту необхідно для забезпечення соціальних гарантій, передбачених для осіб, які самостійно виховують дітей віком до 18 років. Ухвалою суду від 08 лютого 2024 року заяву [PERSON] прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі, її розгляд ухвалено проводити у порядку окремого провадження та призначено судове засідання о 09 год. 30 хв. 19 лютого 2024 року ( а.с. 16 ). Ухвалою суду від 19 лютого 2024 року проведення судового засідання відкладено до 11 год. 00 хв. 29 лютого 2024 року ( а.с. 29 ). Заявник [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити, вказуючи на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого у них народилося двоє дітей. У серпні 2022 року дружина [PERSON] без будь - яких пояснень залишила родину. З того часу, діти проживають з ним. У подальшому з телефонної розмови, стало відомо, що [PERSON] , ймовірно, перебуває за межами країни, наміру повертатися під час дії воєнного стану в Україну не має. На даний час, будь - який зв`язок з [PERSON] відсутній. Зважаючи на те, що молодшому сину не виповнилося й двох років не має змоги офіційно працевлаштуватись, тому встановлення вказаного факту необхідно до отримання соціальних гарантій для одного з батьків, який самостійно виховує й утримує малолітніх дітей. Представник заявника - адвокат Долженко О.М. просила заяву [PERSON] задовольнити, виходячи з того, що з серпня 2022 року останній самостійно виховує двох малолітніх дітей, мати яких наразі, ймовірно, перебуває за межами країни. Встановлення даного факту заявнику необхідно виключно для забезпечення соціальних гарантій, передбачених для осіб, які самостійно виховують дітей, віком до 18 років. Незважаючи на своєчасність повідомлення про місце, дату та час розгляду справи, заінтересована особа [PERSON] та представник заінтересованої особи Служби у справах дітей Шишацької селищної ради Миргородського району Полтавської області у судове засідання не з`явилися, причин своєї неявки не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не заявили. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь - якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Зважаючи на думку заявника та його представника, які не заперечували проти проведення судового засідання у відсутність заінтересованих осіб, суд приходить до висновку про розгляд справи у відсутність останніх. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Так, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав ( ч.1 ст.293 ЦПК України ). У ході розгляду справи встановлено, що 05 липня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 236 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ( а. с. 9 ). Після реєстрації шлюбу, чоловіку та дружині присвоєно спільне прізвище « [PERSON] ». Від даного шлюбу у подружжя [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] ( а. с. 10 ) та [INFO] син [PERSON] ( а. с. 11 ). Відповідно до довідки Яреськівського старостинського округу Шишацької селищної ради Полтавської області № 65 від 18 січня 2024 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та має такий склад сім`ї: донька [PERSON] , 2016 року народження, та син [PERSON] , 2022 року народження. Як пояснив у судовому засіданні [PERSON] квартира [ADDRESS] перейшла йому у спадок після смерті батьків. [PERSON] , [INFO] , за зазначеною адресою не зареєстрована, що слідує з інформації наданої на вимогу суду Яреськівським старостинським округом Шишацької селищної ради Миргородського району Полтавської області ( а.с. 22 ). Згідно з інформацією, наданою відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, [PERSON] з 13 липня 2021 року по 19 січня 2024 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ( а. с. 21, 23 ). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] суду пояснили, що родину [PERSON] знають протягом тривалого часу. Після того, як у [PERSON] під час виконання військового обов`язку загинув рідний брат, її поведінка змінилася. У серпні 2022 року вона покинула родину. З того часу, піклуванням дітей займається виключно [PERSON] , який окрім рідного брата, інших родичів не має. Зі слів [PERSON] , їм відомо, що [PERSON] перебуває за межами країни та наміру повертатися в Україну не має. На переконання свідків, ведення в Україні військового стану, мобілізація рідного брата до ЗС України, його смерть, змусили [PERSON] покинути країну, залишивши дітей з батьком. З того часу, будь - який зв`язок з останньою втрачений. Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. За правилами ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, та не заперечувалось учасниками справи те, що діти [PERSON] та [PERSON] після фактичного припинення батьками шлюбних відносин залишились проживати разом батьком, яким створені всі належні умови для їх проживання, виховання та розвитку. З огляду на наведене, суд вважає доведеним факт самостійного виховання заявником своїх малолітніх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved