Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

У лютому 2023 року позивач Національний медичний університет імені О.О. Богомольця звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування вартості навчання за державні кошти. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до наказу №1660/л-1 від 11 серпня 2013 року [PERSON] була зарахована на бюджетну форму навчання на перший курс денної форми навчання з 01 вересня 2013 року за спеціальністю «лікувальна справа» медичного факультету №2 до Національного медичного університету імені О.О. Богомольця. 14 серпня 2014 року між [PERSON] та Національним медичним університетом імені О.О. Богомольця укладено угоду про підготовку фахівців з вищою освітою №1660/л-1, відповідно до якої [PERSON] зобов`язалась прибути після закінчення вищого закладу освіти на місцем направлення і відпрацювати не менше трьох років, а у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати відповідно до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку. Згідно наказу Національного медичного університету імені О.О. Богомольця №1766/л-1 від 19 червня 2020 року [PERSON] була відрахована з вищого навчального закладу у зв`язку з закінченням повного курсу навчання за спеціальністю «Лікувальна справа» та присвоєнням кваліфікації лікаря з 26 червня 2020 року. На підставі наказу Виконавчого органу Київської міської ради Департаменту охорони здоров`я №892/к від 14 липня 2020 року про працевлаштування лікаря [PERSON] , відповідачка була зарахована на посаду лікаря-інтерна за спеціальністю «Медицина невідкладних станів» до КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва» виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) та направлена для проходження заочного розділу інтернатури за цією спеціальністю тривалістю 8 місяців до КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва» виконавчого органу Київської міської ради (КМДА). Для проходження очного розділу інтернатури відповідачка направлена на базу НМУ імені О.О. Богомольця тривалістю 9 місяців відповідно до графіків проходження навчання. Після закінчення інтернатури мала бути переведена на посаду лікаря з медицини невідкладних станів КНП Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва» виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) для відпрацювання трьох років . Згідно наказу КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва» № 954/к від 21 липня 2020 року [PERSON] прийнята на роботу з 1 серпня 2020 року до Відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги (підстанція №1 ) на посаду лікаря-інтерна з медицини невідкладних станів. Посилаються, що після закінчення інтернатури [PERSON] на підставі наказу № 209/к від 01 лютого 2022 року була переведена з посади лікаря-інтерна з медицини невідкладних станів на посаду фельдшера з медицини невідкладних станів, та в подальшому згідно з наказом №268/к від 07 лютого 2022 року переведена на посаду лікар з медицини невідкладних станів для відпрацювання трьох років. Відповідно до наказу КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва» про припинення трудового договору (контракту) № 1632/к від 01 листопада 2022 року [PERSON] була звільнена з 01 листопада 2022 року з Відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги (підстанція №1) з посади лікар з медицини невідкладних станів за угодою сторін. 01 листопада 2022 року Національним медичним університетом імені О.О. Богомольця було отримано повідомлення від КНП Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва» про те, що [PERSON] була звільнена з посади лікаря з медицини невідкладних станів відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги (підстанції №1) за угодою сторін на підставі наказу КНП Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва» 1632/к від 01 листопада 2022 року. Згідно розрахунку Національного медичного університету імені О.О. Богомольця вартість підготовки за державним замовленням студентки [PERSON] за період з 2013 року по 2020 рік становить 177 203,18 грн. Позивач вважає, що відповідач, закінчивши навчання на бюджетній формі в НМУ імені О.О. Богомольця, за місцем призначення в КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва» не відпрацювала три роки за державним замовленням після закінчення інтернатури, чим порушила умови угоди «Про підготовку фахівців з вищою освітою», відповідно до якої зобов`язалась прибути після закінчення вищого закладу освіти на місцем направлення і відпрацювати не менше трьох років, а у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати відповідно до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку та жодних доказів про поважність причин не відпрацювання не повідомила. Ухвалою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 березня 2023 року у справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження з викликом сторін. 25.04.2023 до суду надійшов відзив у якому представник відповідача позов не визнала та зазначила, що на керівників вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти покладається персональна відповідальність за своєчасне вручення випускникові диплома, направлення на роботу або довідки про надання можливості самостійного працевлаштування. Послалася на те, що позивач не запропонував у встановленому порядку посаду, не визначив замовника для подальшого працевлаштування відповідача на підставі Угоди №1660/л-1. Позивач не надав докази того, що направлення було виготовлено для відповідача, та доказів того, що відповідач відмовився від конкретного місця працевлаштування. У зв`язку з тим, що відповідач не отримала пропозиції щодо працевлаштування за рік до закінчення навчального закладу, тобто, до 19.06.2019, відповідач не розраховувала на працевлаштування та вимушена була організувати собі працевлаштування самостійно. Не отримавши в установленому порядку пропозицію працевлаштування, відповідач за власної ініціативи звернулася до Комунального некомерційного підприємства "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва та отримала Гарантійний лист на працевлаштування. На підставі Наказу Департаменту охорони здоров`я Виконавчого органу Київської міської ради №892/к від 14.07.2020р. Зараховано [PERSON] , випускницю 2020 року НМУ ім. О.О. Богомольця, на посаду лікаря - інтерна за спеціальністю "Медицина невідкладних станів" до Комунального некомерційного підприємства "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва" з 01.08.2020р.". Підставою зазначено, зокрема "лі. ст вих.№ 2024 від 08.07.2020 року Комунального некомерційного підприємства "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва" . 01.08.2020 відповідач приступила до проходження інтернатури, була прийнята на посаду лікаря - інтерна з медицини невідкладних станів до КНП "Центр ЕМД ТА МК" . 01.02.2022, у зв`язку із закінченням проходження інтернатури та отримання Сертифікату лікаря, відповідача переведено на посаду "фельдшер з медицини невідкладних станів" . 08.02.2022, відповідача переведено на посаду "лікаря з медицини невідкладних станів" . 01.11.2022між КНП "Центр ЕМД ТА МК" та відповідачем припинено трудовий договір за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України . 16.11.2022відповідач працевлаштувалась в Спеціалізованій державній установі "Український центр трансплант-координації" на посаду "лікаря змедицини невідкладних станів відділення супроводу трансплантації відділу органної трансплантації", а з 01.03.2023 року по теперішній час працює на посаді "трансплант-координатора відділення супроводу трансплантації відділу органної трансплантації". Просять відмовити у задоволенні позовної заяви Національного медичного університету імені О.О. Богомольця до [PERSON] про відшкодування вартості навчання за державні кошти, стягнення судового збору, в повному обсязі. 11.05.2023 до суду надійшла відповідь на відзив у якій позивач зазначає, що ним не було відмовлено у працевлаштуванні відповідачу, у зв`язку з неможливістю запропонувати випускникові місце роботи, а згідно заяви, на прохання відповідача, останньому було надано право позивачем самостійно обрати місце працевлаштування. Що не є порушенням зобов`язань Угоди про підготовку фахівців з вищою освітою позивачем, та не звільняє відповідача від обов`язку відпрацювання 3-х років після закінчення інтернатури. Відповідач самостійно обрав місце для проходження інтернатури, також за кошти державного бюджету, оскільки був направлений згідно Наказу Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) ДОЗ №892/к від 14.07.2020р про працевлаштування лікаря [PERSON] на підставі довідки НМУ імені 0.0. Богомольця про навчання за рахунок коштів держбюджету від 07.08.2020 р.№154. Відповідно п.5 вищевказаного Наказу ДОЗ М892/к від 14.07.2020р. про працевлаштування лікаря [PERSON] чітко зазначається обов`язок відповідача після закінчення інтернатури відпрацювати 3 роки на посаді лікаря з медицини невідкладних станів комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва» виконавчого органу (Київської міської державної адміністрації). Просить позов задовольнити. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 серпня 2023 року справу передано за територіальною підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва для розгляду. 15.02.2024 представником відповідача подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 06.10.2023 Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), згідно якого [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на " [PERSON] ". У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку про відмову у позові, виходячи з такого. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу №1660/л-1 від 11 серпня 2013 року [PERSON] була зарахована на бюджетну форму навчання на перший курс денної форми навчання з 01 вересня 2013 року за спеціальністю «лікувальна справа» медичного факультету №2 до Національного медичного університету імені О.О. Богомольця . 13 серпня 2013 року між [PERSON] та Національним медичним університетом імені О.О. Богомольця укладено угоду про підготовку фахівців з вищою освітою №1660/л-1, відповідно до якої [PERSON] зобов`язалась прибути після закінчення вищого закладу освіти на місцем направлення і відпрацювати не менше трьох років, а у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати відповідно до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку. Згідно наказу Національного медичного університету імені О.О. Богомольця №1766/л-1 від 19 червня 2020 року [PERSON] була відрахована з вищого навчального закладу у зв`язку з закінченням повного курсу навчання за спеціальністю «Лікувальна справа» та присвоєнням кваліфікації лікаря з 26 червня 2020 року. Згідно копії довідки № 111 від 26 червня 2020 року [PERSON] за її заявою була надана можливість працевлаштуватися на роботу самостійно. На підставі наказу Виконавчого органу Київської міської ради Департаменту охорони здоров`я №892/к від 14 липня 2020 року про працевлаштування лікаря [PERSON] , відповідачка була зарахована на посаду лікаря-інтерна за спеціальністю «Медицина невідкладних станів» до КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва» виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) та направлена для проходження заочного розділу інтернатури за цією спеціальністю тривалістю 8 місяців до КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва» виконавчого органу Київської міської ради (КМДА). Для проходження очного розділу інтернатури відповідачка направлена на базу НМУ імені О.О. Богомольця тривалістю 9 місяців відповідно до графіків проходження навчання. Після закінчення інтернатури мала бути переведена на посаду лікаря з медицини невідкладних станів КНП Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва» виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) для відпрацювання трьох років . Згідно наказу КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва» № 954/к від 21 липня 2020 року [PERSON] прийнята на роботу з 1 серпня 2020 року до Відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги (підстанція №1) на посаду лікаря-інтерна з медицини невідкладних станів. Судом встановлено, що після закінчення інтернатури [PERSON] на підставі наказу № 209/к від 01 лютого 2022 року була переведена з посади лікаря-інтерна з медицини невідкладних станів на посаду фельдшера з медицини невідкладних станів, та в подальшому згідно з наказом №268/к від 07 лютого 2022 року переведена на посаду лікар з медицини невідкладних станів для відпрацювання трьох років. Відповідно до наказу КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва» про припинення трудового договору (контракту) № 1632/к від 01 листопада 2022 року [PERSON] була звільнена з 01 листопада 2022 року з Відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги (підстанція №1) з посади лікар з медицини невідкладних станів за угодою сторін. 01 листопада 2022 року Національним медичним університетом імені О.О. Богомольця було отримано повідомлення від КНП Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва» про те, що [PERSON] була звільнена з посади лікаря з медицини невідкладних станів відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги (підстанції №1) за угодою сторін на підставі наказу КНП Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва» 1632/к від 01 листопада 2022 року. Згідно розрахунку Національного медичного університету імені О.О. Богомольця вартість підготовки за державним замовленням студентки [PERSON] за період з 2013 року по 2020 рік становить 177 203,18 грн. 07.12.2022 Національний медичний університет імені О.О. Богомольця на поштову адресу [PERSON] направив претензію, в якій просив повернути кошти за навчання у Національному медичному університеті імені О.О. Богомольця за рахунок бюджетних коштів у розмірі 177 203,18 грн., за період з 2014 по 2020 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до роз`яснень, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 607/3693/17 від 26 січня 2021 року, якщо між сторонами укладеної угоди про підготовку фахівця з вищою освітою передбачений обов`язок цього фахівця після закінчення відповідного навчання відпрацювати три роки, наприклад, в закладі охорони здоров`я, куди цей фахівець (випускник) буде направлений за розподілом, а також його обов`язок компенсувати (відшкодувати) замовнику його навчання вартість витрат цього замовника на це навчання у разі неприбуття цього випускника за направленням або його відмови без поважних причин приступити до роботи за призначенням (наприклад, відпрацювати три роки в закладі охорони здоров`я, куди випускник направлений за розподілом), то зазначене зобов`язання з відшкодування витрат на навчання є цивільно-правовим договірним зобов`язанням. Велика Палата Верховного Суду вважає розумним та справедливим відповідне договірне зобов`язання щодо відпрацювання фахівцем після закінчення відповідного навчання трьох років за направленням замовника такого навчання, який оплатив навчання фахівця. На переконання Великої Палати Верховного Суду покладення на фахівців, які отримали вищу освіту безкоштовно за державним замовленням, обов`язку щодо оплатного відпрацювання (на умовах не гірших, ніж ті які надаються іншим працівниками державного сектора економіки) за направленням держави протягом визначеного періоду часу (трьох років) не суперечить самій суті конституційного права на безкоштовну вищу освіту і в сучасник умовах економічного розвитку країни відповідає інтересам суспільства, щодо отримання від держави якісних послуг у відповідних секторах. Відповідно до частини другої статті 52 Закону України «Про освіту» (в редакції, чинній з 23 березня 1996 року по 06 вересня 2014 року, у тому числі на час укладення угоди від 11.08.2013), пункту 2 Указу Президента № 77/96, пункту 14 Порядку працевлаштування випускників ВНЗ (редакція чинна на час укладення угоди від 11.08.2013) та пункту 21 Порядку працевлаштування № 367 (редакція чинна на час укладення угоди від 11.08.2013) випускник має обов`язок відшкодувати у встановленому порядку до Державного або місцевого бюджетів вартість його навчання та компенсувати замовникові його навчання всі витрати цього замовника на це навчання за наступних умов, погоджених між ним та відповідним навчальним закладом, який здійснив відповідне навчання за рахунок Державного бюджету, а саме: випускник після отримання вищої освіти повинен прибути до місця призначення у термін, визначений у направленні його на роботу, та відпрацювати обумовлений угодою на його навчання термін; цього випускника звільнено за власним бажанням протягом навчання в інтернатурі та трьох років після закінчення останньої. При цьому незгода цього випускника з рішенням комісії з працевлаштування випускників не звільняє його від обов`язку прибути на роботу за відповідним призначенням. У разі неприбуття молодого фахівця за направленням або його відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобов`язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати (відповідно до пункту 14 Порядку працевлаштування випускників ВНЗ). Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 23 січня 2018 року (справа № 607/9099/15-ц), від 19 вересня 2018 року (справа № 607/3690/17), від 31 жовтня 2018 року (справа №607/3681/17-ц), від 15 травня 2019 року (справа № 598/760/17), від 30 січня 2019 року (справа № 607/3682/17), від 26 червня 2019 року (справа № 607/7122/17-ц). Як вбачається з довідки № 02-19/3 від 07.04.2023 [PERSON] працює в Спеціалізованій державній установі «Український центр трансплант- координації» з 16.11.2022 по 28.02.2023 згідно з наказом про прийняття на роботу від 14.11.2022№ 137к/тр на посаді лікаря з медицини невідкладних станів відділення супроводу трансплантації відділу органної трансплантації, а з 01 березня 2023 року по теперішній час - на посаді трансплант - координатора відділення супроводу трансплантації відділу органної трансплантації. Відтак, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] була звільнена відповідно до наказу КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва» про припинення трудового договору (контракту) № 1632/к від 01 листопада 2022 року з 01 листопада 2022 року з Відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги (підстанція №1) з посади лікар з медицини невідкладних станів за угодою сторін та після звільнення продовжила працювати у державній установі. Як вбачається з угоди про підготовку фахівців з вищою освітою №1660/л-1 від 11.08.2013 лише у разі відмови їхати за призначенням студент зобов`язувався відшкодувати вартість навчання. Як вище встановлено, відповідачка не відмовлялася їхати за призначенням, протягом часу з 01 серпня 2020 року по 01 листопада 2022 року працювала за направленням, була звільнена за угодою сторін та продовжила працювати у державній установі. Тобто суд зазначає, що відповідачкою не порушені вимоги угоди про підготовку фахівців з вищою освітою в частині зобов`язання відпрацювати після закінчення вищого навчального закладу три роки відповідно до направлення на роботу, тобто не порушено добровільно взяті на себе цивільно-правові зобов`язання. Сторони погоджуються, що відповідачка самостійно обрала місце для проходження інтернатури, також за кошти державного бюджету, оскільки була направлена згідно наказу виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) ДОЗ №892/к від 14.07.2020 про працевлаштування лікаря [PERSON] на підставі довідки НМУ імені О.О. Богомольця про навчання за рахунок коштів держбюджету від 07.08.2020 №154. Позивач зазначає, що не було відмовлено у працевлаштуванні відповідачу, у зв`язку з неможливістю запропонувати випускникові місце роботи, а згідно заяви, на прохання відповідача, останньому було надано право позивачем самостійно обрати місце працевлаштування, що не є порушенням зобов`язань угоди про підготовку фахівців з вищою освітою позивачем, та не звільняє відповідача від обов`язку відпрацювання 3-х років після закінчення інтернатури. На що суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів отримання в установленому порядку пропозиції відповідачу від позивача на працевлаштування. Також суд вважає за необхідне звернути увагу на дотримання балансу інтересів сторін та зазначає, що основним в укладенні договору між сторонами - є надання державою можливості особі вчитися безкоштовно, отримуючи, натомість, спеціалістів з можливістю заповнення ними вакансій, що є найбільш затребуваними. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про відмову у позові.

Outcome: dismissed