Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до відповідача та просив у рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед [PERSON] за договором позики від 26 грудня 2019 року в сумі 5 524 260,06 грн, з яких 1 159 752 - сума основної заборгованості, 4 364 508,06 грн. - пеня, звернути стягнення на предмет іпотеки, який належить товариству з обмеженою відповідальністю «РКС ЕСТЕЙТ» на праві власності, а саме: нежитлове приміщення № 11, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 202,1 кв.м., що розташований на земельній ділянці загальною площею 0,4575 га, кадастровий номер: 8000000000:63:323:0036, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1927673280000, шляхом реалізації через електронний аукціон за початковою ціною не нижче за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що 29 грудня 2019 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти в сумі 1 559 040 грн, що еквівалентно 67 200 дол. США за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на дату укладення договору, а [PERSON] зобов`язувався повернути отримані кошти до 26 червня 2020 року включно. Відповідач частково сплатив суму заборгованості еквівалентну 36 000 доларів США, у зв`язку з чим 13 липня 2020 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду про внесення змін № 1 до договору позики від 26 грудня 2019 року, яким продовжено строк надання позики та викладено п.2.6 договору позики в іншій редакції. У період з 13 липня 2020 року по дату звернення з позовом третя особа в рахунок часткового погашення заборгованості сплатила суму еквівалентну 3 600 дол. США, таким чином заборгованість за договором становить 30 360 дол. США. Відповідно до п.3 договору позики при неповернення суми позики або її частини, у строки визначені договором позичальник сплачує позикодавцеві пеню в розмірі 1% від суми просрочення платежу за кожен день прострочки сплати боргу. Згідно проведеного розрахунку сума пені, нарахованої на суму заборгованості за період з 31.03.2022 року по 31.08.2023 року становить 4 364 508,06 грн. В забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за договором позики від 26 грудня 2019 року між [PERSON] , як іпотекодержателем та товариством з обмеженою відповідальністю «РКС ЕКТЕЙТ», як іпотекодавцем 26 грудня 2019 року укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 4826. В подальшому між [PERSON] , ТОВ «РКС ЕСТЕЙТ» та ТОВ «ПР21» 23 червня 2020 року укладено договір про внесення змін № 1 до договору іпотеки від 26 грудня 2019 року. 13 липня 2020 року між [PERSON] , ТОВ «РКС ЕСТЕЙТ» та ТОВ «ПР21» укладено договір про внесення змін № 2 до договору іпотеки, предметом якого є нерухоме майно: нежитлове приміщення № 11, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Загальною площею 202,1 кв.м., що розташоване земельній ділянці загальною площею 0,4575 га, кадастровий номер: 8000000000:63:323:0036, номер запису про право власності: 33488853, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1927673280000. Погоджена сторонами вартість предмета іпотеки 1 559 040 грн. Позивач повідомляє, що зобов`язання за договором позики належним чином не виконані. Всього станом на 01.09.2023 року заборгованість [PERSON] перед [PERSON] за договором позики від 26 грудня 209 року становить 5 524 260 грн., з яких: 1 159 752 грн. - сума основної заборгованості за договором, 4 364 508,06 грн. - пеня за період з 31.08.2022 року по 31.08.2023 року. Посилаючись на вищезазначене, позивач наголошує, що він, як іпотекодержатель, має беззаперечне право на задоволення своїх вимог (звернення стягнення на предмет іпотеки) шляхом продажу на прилюдних електронному аукціоні нерухомого майна, що є предметом іпотеки. Ухвалою суду від 14 вересня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 20 листопада 2023 року від відповідача надійшов відзив, в якому відповідач проти позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні документи, на підставі яких проведено розрахунки за договором позики, зокрема, меморіальні ордери, платіжні доручення, виписки по рахунку у банку, розписки, акти, інші підтверджуючи документи, які підтверджують розмір заборгованості. Крім того, вважає, що позивачем не проведена досудова процедура, а тому позов є передчасним. Ухвалою суду від 16.січня 2024 року закрито підготовче провадження, призначено справу до розгулу по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові та просив суд їх задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні проти позову заперечувала, разом з тим, визнала заборгованості в розмірі 794 180 грн. Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково з огляду на таке. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 29 грудня 2019 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти в сумі 1 559 040 грн, що еквівалентно 67 200 дол. США за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на дату укладення договору, а [PERSON] зобов`язувався повернути отримані кошти до 26 червня 2020 року включно. Відповідно до п.4.1. договору своїм підписом за цим договором позичальник підтверджує факт отримання ним грошей у сумі 1 559 040 дол. США, що еквівалентно 67 200 за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на дату укладання цього договору, від позикодавця. Відповідач частково сплатив суму заборгованості еквівалентну 36 000 доларів США, у зв`язку з чим 13 липня 2020 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду про внесення змін № 1 до договору позики від 26 грудня 2019 року, яким продовжено строк надання позики, передбачено повернення позики частинами та викладено п.2.6 договору позики в новій редакції, згідно з яким загальний розмір заборгованості становить 33 960 дол. США. В забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за договором позики від 26 грудня 2019 року між [PERSON] , як іпотекодержателем та товариством з обмеженою відповідальністю «РКС ЕКТЕЙТ», як іпотекодавцем 26 грудня 2019 року укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 4826. В подальшому між [PERSON] , ТОВ «РКС ЕСТЕЙТ» та ТОВ «ПР21» 23 червня 2020 року укладено договір про внесення змін № 1 до договору іпотеки від 26 грудня 2019 року. 13 липня 2020 року між [PERSON] , ТОВ «РКС ЕСТЕЙТ» та ТОВ «ПР21» укладено договір про внесення змін № 2 до договору іпотеки, предметом якого є нерухоме майно: нежитлове приміщення № 11, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Загальною площею 202,1 кв.м., що розташоване земельній ділянці загальною площею 0,4575 га, кадастровий номер: 8000000000:63:323:0036, номер запису про право власності: 33488853, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1927673280000. Погоджена сторонами вартість предмета іпотеки 1 559 040 грн. З матеріалів справи вбачається, що позивач всі зобов`язання, які були покладені на нього згідно істотних умов договору, виконав в повному обсязі, а саме видав позику у розмірі, встановленому договором, однак [PERSON] свої зобов`язання за договором виконав частково на суму 3 600 дол. США, що не заперечувалося представником відповідача, таким чином заборгованість становила 30 360 дол. США, що за курсом НБУ станом на 31.08.23 становило 1 109 961,60 грн. Разом з тим, 07 лютого 2024 року [PERSON] вніс на ім`я [PERSON] на депозитний рахунок приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бояринцевої О.В. 25 000 грн., що підтверджується копією квитанції № 1 від 07.02.2024, а тому розмір заборгованості становить 1 084 961,60 грн. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом було встановлено, що [PERSON] неналежним чином виконував свої зобов`язання за вищевказаним договором позики, внаслідок чого станом на 07.03.2024 утворилась заборгованість у розмірі 28 357,59 дол. США, що за курсом НБУ складає 1 084 961,60 грн. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Статтями 572, 575, 576, 589 ЦК України, 1, 3, 5, 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Предметом застави може бути будь-яке майно, що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Застава (іпотека) має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання. За рахунок предмета іпотеки іпотекодератель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону: у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно п.4.1. та п.5.1. договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання [PERSON] умов договору позики [PERSON] набуває права задовольнити свої вимоги за договором позики шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку, визначеному договором іпотеки. Згідно положень р.5 та 6 договору іпотеки сторони в договорі іпотеки узгодили три способи звернення стягнення на предмет іпотеки: на підставі рішення суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотеко держателя, яке міститься у договорі. За п.6.10 договору іпотеки, позивач вправі задовольнити за рахунок предмету іпотеки свої вимоги у повному обсязі, який визначається іпотеко держателем самостійно на момент реалізації свого права звернення стягнення на предмет іпотеки. Загальна сума заборгованості складається зокрема, але не виключно з суми заборгованості за договором позики, витрат, понесених на відшкодування збитків позивача, завданих про строчкою виконання умов договору позики та договору іпотеки. Згідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки. У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Згідно ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Беручи до уваги наведене та те, що [PERSON] належним чином не виконував свої зобов`язання згідно договору позики від 26.12.2019 та додатку № 1 до нього від 13.07.2020, виконання якого забезпечено договором іпотеки, суд доходить висновку, що позов [PERSON] до ТОВ «РКС ЕСТЕЙТ» про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед [PERSON] за договором позики від 26 грудня 2019 року, в розмірі 1 084 961 грн., що за курсом НБУ становить 28 357,59 дол. США необхідно задовольнити. Позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 4 364 508,06 грн. задоволенню не підлягають, оскільки у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) ( п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України). Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд вбачає можливим стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог в розмірі 2 684 грн. Враховуючи вищенаведене, ст. 525, 526, 527, 530, 549, 551, 599, 610, 612, 1048, 1049, 1050 та 1054, 1077 ЦК України, ст. 1, 3, 5, 7, 12, 33, 39-41 Закону України «Про іпотеку», та

Outcome: partial