Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшов позов [PERSON] , за результатом розгляду якого позивач просить суд скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:79:142:0273 на [ADDRESS] , площею 0,1 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлових будівель та споруд; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:79:142:0285 на [ADDRESS] , площею 0,1 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлових будівель та споруд; припинити всі речові права та їх обтяження, зареєстровані щодо земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:79:142:0273 на [ADDRESS] , площею 0,1 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлових будівель та споруд (із закриттям розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) шляхом припинення (скасування) права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Естейт-стор» та припинення права користування для забудови (суперфіцію) Обслуговуючого кооперативу «Спецбуд» на підставі договору про встановлення права користування земельною ділянкою, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М., зареєстрованим в реєстрі за № 924; припинити всі речові права та їх обтяження, зареєстровані щодо земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:79:142:0285 на [ADDRESS] , площею 0,1 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлових будівель та споруд (із закриттям розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) шляхом припинення (скасування) права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Естейт-стор» та припинення права користування для забудови (суперфіцію) Обслуговуючого кооперативу «Спецбуд» на підставі договору про встановлення права користування земельною ділянкою, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М., зареєстрованим в реєстрі за № 924; визнати недійсним свідоцтво про право власності, серія та номер: [NUMBER] , видане 11.06.2015 Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо земельної ділянки по [ADDRESS] ; визнати недійсним свідоцтво про право власності, серія та номер: 38933459, видане 11.06.2015 Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо земельної ділянки по [ADDRESS] ; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки по [ADDRESS] , укладений 23.09.2015 між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Патрєвою Ю.П., зареєстрований в реєстрі за № 1348; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки по [ADDRESS] , укладений 23.09.2015 між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Патрєвою Ю.П., зареєстрований в реєстрі за № 1349; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки по [ADDRESS] , укладений 26.10.2015 між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буряк О.А., зареєстрований в реєстрі за № 1348; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки по [ADDRESS] , укладений 26.10.2015 між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буряк О.А., зареєстрований в реєстрі за № 1335; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельних ділянок по [ADDRESS], укладений 21.01.2020 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Естейт-стор», посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Богдановичем А.О., зареєстрований в реєстрі за № 114; визнати недійсним договір про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію), серія та номер: 924, виданий 16.06.2020 року [PERSON] , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу щодо ділянок по вулиці Козацькій, 55-д та 55-в. Позивач вказує на наступні обставини, які стали підставою для звернення до суду. Так, позивач зазначає, що 24.12.2009р. Київська міська рада прийняла рішення №1187/3256, яким затвердила проект землеустрою та передала у приватну власність земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Після цього позивач звернувся до фірми ТОВ «Гео-макс» для розробки технічної документації та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку. Технічна документація була розроблена та зареєстрована в 2010 році, але через відсутність бланків державних актів позивач не отримав акт. У 2020 році позивач знову намагався зареєструвати ділянку, але отримав відмову у зв`язку із тим, що сусідні ділянки перетинаються з ділянкою, яка заявлена позивачем на підставі технічної документації. Позивач стверджує, що проекти землеустрою сусідніх ділянок та їх подальша передача були розроблені на підставі підробленої технічної документації, внаслідок чого рішення про реєстрацію права власності є безпідставним. Позивач наголошує, що Київська міська рада рішеннями №1186/3255 від 24.12.2009 року та №1194/3263 від 24.12.2009 року затвердила проект землеустрою та передала у приватну власність [PERSON] та [PERSON] земельні ділянки: [ADDRESS] , площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлових будинків та споруд; [ADDRESS] , площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлових будинків та споруд, що знаходяться поруч із ділянкою позивача. Місцезнаходження та межі зазначених земельних ділянок були узгоджені в матеріалах проекту землеустрою, які розроблювались у 2010 році. Так, [PERSON] та [PERSON] звернулися до Київської міської ради з листами вх. 25290 від 19.05.2010 року та вх. №25976 від 25.05.2010 року, в яких просили виготовити державні акти на земельні ділянки та доручити виконання робіт ТОВ «Гео-Макс», однак реєстрація речових прав на земельні ділянки так і не відбулась. Однак, у 2015 році [PERSON] та [PERSON] розробили нову технічну документацію у суб`єкта господарювання ТОВ «Консалтінг-Кадастр-Інвест», яка виконана із порушенням норм чинного законодавства та всупереч проекту землеустрою, який передавався особами для прийняття рішення КМР про відведення земельних ділянок у 2009 році. Тобто, нова технічна документація, що включала креслення та визначення кутів повороту ділянок [PERSON] та [PERSON] , фактично перетиналася з ділянкою, що належала позивачеві. Це створило конфлікт у географічній конфігурації та місці розташування спірних ділянок позивача та інших осіб. У зв`язку з цим, під час здійснення державної реєстрації земельних ділянок по [ADDRESS] , ділянки з кадастровими номерами 8000000000:79:143:0273 та 8000000000:79:143:0285 були неправомірно зареєстровані, оскільки вони перетинались з фактичною площею ділянки позивача. Позивачу реалізувати своє право на державну реєстрацію переданої йому у власні земельної ділянки, відведеної згідно рішення від 24.12.2009 №1187/3256, по [ADDRESS] , та здійснити її державну реєстрацію перешкоджають два свідоцтва про право власності від 11.06.2015 р. №№ 38936317, 38933459, як такі, що видані із порушенням закону та розробленим проектом землеустрою. Крім того, позивач вважає, що підлягають визнанню недійсними всі цивільно-правові угоди, предметом яких були земельні ділянки к.н. 8000000000:79:142:0273 ( [ADDRESS] ) та к.н. 8000000000:79:142:0285 ( [ADDRESS] ), укладені після державної реєстрації права власності на земельні ділянки як новоствореного об`єкту цивільних прав. Ухвалою судді від 10.11.2022 року за вказаною позовною заявою відкрито провадження та вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. 31.05.2023 постановлено ухвалу суду про залучення до участі у справі правонаступника третьої особи Головного управління держгеокадастру у м. Києві Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області. 18.09.2023 постановлено ухвалу суду залучення до участі у справі співвідповідача Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві. 22.01.2024 року підготовче провадження в дані справі закрито та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 31.01.2023р. на адресу суду надійшли письмові пояснення Київської міської ради, якими представник третьої особи при вирішенні позову покладається на розсуд суду. Київська міська рада пояснює, що виділення земельних ділянок [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у 2009 році ґрунтувалося на чинному законодавстві та погодженій документації. Київська міська рада не несе відповідальності за дії, вчинені після державної реєстрації права власності на ці ділянки в 2015 році. 31.05.2023 р. надійшли пояснення представника Обслуговуючого Кооперативу «Спецбуд» - адвоката Білик О.Б., яка заперечує проти задоволення позову, вказуючи, що позивач є особою, якій рішенням Київської міської ради №1187/3256 було надано у приватну власність земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Крім того, цим самим рішенням громадянина [PERSON] було зобов`язано в місячний строк звернутися до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) з клопотанням про організацію робіт з винесення меж земельної ділянки на місцевість та підготовку документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку. [PERSON] не скористався своїм правом і, відповідно, не отримав документ, який підтверджує право власності на земельну ділянку. Також важливо відзначити, що технічна документація, розроблена ПП «[PERSON]» та ТОВ «Консалтинг-кадастр-інвест» за замовленням громадян [PERSON] та [PERSON] , була підтверджена та затверджена відповідними органами. 21.08.2023 року на адресу суду надійшов відзив Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області. Представник відповідача вказує, що Технічна документація із землеустрою, яка була розроблена для громадян [PERSON] та [PERSON] , відповідала вимогам законодавства і була відповідно зареєстрована в Державному земельному кадастрі. Зазначена документація була подана 9 квітня 2015 року, і земельні ділянки були зареєстровані з кадастровими номерами 8000000000:79:142:0285 та 8000000000:79:142:0273. Ці ділянки були призначені для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд. Посилання позивача на Положення про Державний земельний кадастр щодо необхідності подання документації для державної реєстрації спірних земельних ділянок є безпідставним, оскільки згадана норма була змінена законом України від 14 травня 2015 року, а саме через місяць після державної реєстрації спірних земельних ділянок. Кадастровий реєстратор Головного управління Держземагентства у м. Києві, діючи відповідно до чинного законодавства України, не порушив прав та інтересів [PERSON] , оскільки на момент реєстрації спірної земельної ділянки інші земельні ділянки, які були зареєстровані та оформлені у власність, розташовані в межах спірних земельних ділянок, відповідали вимогам чинного законодавства і були відображені в Державному земельному кадастрі. Суд, у порядку загального позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Щодо набуття права на безоплатне отримання земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Так, 18.09.2008 року позивач звернувся до голови Київської міської ради із заявою про передання у приватну власність земельну ділянку для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у Голосіївському або іншому районі в м. Києві, яка була направлена до подальшого розгляду до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації). Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) в редакції від 04.06.2008 р. громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Частини 2, 3 ст. 116 ЗК України в редакції від 04.06.2008р. набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування держання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Відповідно до ст. 121 ЗК України в редакції від 04.06.2008р. громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара. Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 118 Земельного Кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельних ділянок. При цьому, вбачається, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву про вибір місця розташування земельної ділянки до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. До заяви додаються матеріали, передбачені ч. 5 ст. 151 цього Кодексу, а також висновки конкурсної комісії (у разі відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства) (ч. 6 ст. 118 із змінами, внесеними згідно із Законом № 509-VI ( 509-17 ) від 16.09.2008). Згідно із ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки, а також право постійного користування та право оренди земельних ділянок виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Частиною 1 ст. 126 Земельного Кодексу України встановлено, що право власності на земельні ділянки посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч. 2 цієї статті. Також слід зазначити, що відповідно до ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Згідно із ст. 6 Закону України «Про столицю України місто-герой Київ» місцеве самоврядування у м. Києві здійснюється територіальною громадою міста, в тому числі, через Київську міську раду. Положення ч. 1, 2 ст. 59 та ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлюють, що місцеві ради здійснюють повноваження власниками комунального майна, зокрема, вирішують питання щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність шляхом прийняття нормативних актів у формі рішень. Також нормами Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» закріплена виключна компетенція пленарних засідань сільських, селищних, міських рад стосовно вирішення питань регулювання земельних відносин (п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону). А тому вирішення питань про передачу землі у власність чи користування є виключним правом ради, як суб`єкта права власності на землю. Отже, 24.12.2009 р. Київською міською радою прийнято рішення № 1187/3256 про передачу громадянину [PERSON] у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд на [ADDRESS] . Зокрема, вказаним рішенням вирішено: затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] ; передати громадянину [PERSON] , за умови виконання пункту 3 цього рішення, у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору на [ADDRESS] за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування. Також, 24.12.2009 р. Київською міською радою прийнято рішення № 1186/3255 про передачу громадянину [PERSON] у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд на [ADDRESS] . Зокрема, вказаним рішенням вирішено: затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] ; передати громадянину [PERSON] , за умови виконання пункту 3 цього рішення, у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору на [ADDRESS] за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування. Поряд із цим, 24.12.2009 р. Київською міською радою прийнято рішення № 1194/3263 про передачу громадянину [PERSON] у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд на [ADDRESS] . Зокрема, вказаним рішенням вирішено: затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] ; передати громадянину [PERSON] , за умови виконання пункту 3 цього рішення, у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору на [ADDRESS] за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування. Враховуючи викладене, суд вважає, що Рішення КМР від 24.12.2009 р. №1194/3263, № 1186/3255, № 1187/3256 про відведення земельної ділянки громадянам, винесено в межах повноважень, не скасоване, і не суперечить законодавству. Більше того, ніким із сторін не оскаржується та не заперечується. Проекти землеустрою були предметом розгляду 24.12.2009 р. на пленарному засіданні, порушень розробки проектів відведення земельних ділянок міською радою не встановлено (перевірка місцезнаходження та фактичного розміщення земельної ділянки), наслідком чого стало прийняття рішень для відведення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] земельних ділянок. Щодо звернення до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради із клопотанням щодо організації робіт по винесенню меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) та виготовленню документа, що посвідчує право приватної власності на земельну ділянку. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у період 2010 років звернулись до ТОВ «Гео-макс» із заявами про виготовлення державного акту на право приватної власності на земельні ділянки. Порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі регулювався Наказом державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.99 «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» (Інструкція). Пункт 1.12. зазначеної Інструкції визначає, що складання державного акта на право власності на земельну ділянку або право постійного користування земельною ділянкою при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та об`єднанням громадян всіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки. Довгострокові межові знаки передаються на зберігання власнику або користувачу земельної ділянки, про що складається відповідний акт. Акт складається у трьох примірниках, підписується власником або користувачем земельної ділянки, виконавцем робіт і представником районного (міського) відділу (управління) земельних ресурсів Держкомзему України. Один примірник додається до технічної документації зі складання відповідного державного акта, другий - передається виконавцю робіт, третій - видається разом з державним актом на землю власнику або користувачу земельної ділянки. Власник або користувач земельної ділянки попереджається про відповідальність за порушення чи знищення вказаних знаків (пункт 1.14 Інструкції). З матеріалів технічної документації, виготовленої за замовленням [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у 2010 р. директором ТОВ «Гео-Макс» складено акти про визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), відповідно до яких кути повороту меж кожної із земельних ділянок визначені та передані на зберігання землевласникам. Акти підписані у присутності директора ТОВ «Гео-макс», Землевласників ( [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , відповідно до їх ділянок) та погоджені начальником відділу землевпродякування Голосіївського району 09.02.2010 року. Матеріали справи не містять будь-яких доказів про наявність зауважень землевласників до визначених меж земельних ділянок, а тому можливо вважати про погодження меж земельних ділянок між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у 2010 році. Відповідно до пункту 1.16. Інструкції технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою включає: - виписку з рішення відповідної ради або державної адміністрації про надання у постійне користування, передачу у власність або продаж земельної ділянки, договір відчуження земельної ділянки (договір купівлі-продажу, дарування, міни, інші цивільно-правові угоди), рішення суду; - технічне завдання на розробку технічної документації зі складання державного акта; - журнал польових вимірювань (крім випадків відчуження земельної ділянки із земель приватної власності); - кадастровий план земельної ділянки, складений за результатами зйомки; - збірний кадастровий план суміжних землевласників і землекористувачів; - відомість обчислення площі земельної ділянки; - відомість обробки теодолітного ходу та вирахування координат поворотних точок меж земельної ділянки; - експлікація земельних угідь згідно з формою 6-зем. Роботи зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою виконуються в такій послідовності: - підготовчі роботи; - встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки; - складання кадастрового плану земельної ділянки; - заповнення бланка державного акта (пункт 2.1. Інструкції). Відповідно до ст. 126 ЗК України (в редакції, чинній на момент спірних відносин) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Згідно з ст. 125 ЗК України (в редакції, чинній на момент спірних відносин) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Тому, обставини, за яких особи не реалізували своє право на реєстрацію права власності на земельні ділянки на підставі розробленої у 2010 році технічної документації, судом не встановлено, доказів не надано, оскільки, межі земельних ділянок були встановлені в натурі, кадастровий план розроблений, однак, до заповнення бланка державного акта на землю та здійснення державної реєстрації права власності в порядку, визначеному у Постанові КМУ від 9.09.2009 р. № 1021 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі», вказані обставини не привели. Позивач вказує на відсутність на той час бланків державного акта на землю. З 1 січня 2013 року набули чинності ряд законодавчих та нормативних актів, які суттєво змінюють процедуру набуття прав на землю, формування земельних ділянок та реєстрації прав на них. Так, у відповідності з новим законодавством, змінилися функції Держземагентства, органів державної виконавчої влади у цій сфері. Так, до ЗК України внесено ст. 79-1 формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Відповідно до вказаної статті формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (ч. 1 ст. 79-1 ЗК України). Земельні ділянки станом на внесення змін до земельного законодавства за адресами: [ADDRESS] не були сформовані як об`єкти цивільних прав, оскільки на них не було проведено державну реєстрацію права власності. Таким чином, вони не мають кадастрових номерів і не є власністю будь-яких осіб. Тому, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] для подальшої реалізації свого права на здійснення державної реєстрації земельних ділянок у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності,

Outcome: approved