Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

У листопаді 2023 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов мотивовано тим, що [INFO] на території російської федерації у місті москва померла її рідна сестра [PERSON] , де тимчасово проживала у спільних родичів. 24 лютого 2022 року у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України на усій території України було введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію, які неодноразово продовжувались і діють до сьогодні. Після смерті сестри відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки з кадастровим номером 0523487000:01:002:0036, площею 2,5092 га, розташованої на території Старостинецької сільської ради (Погребищенська ТГ). Позивачка вважає, що має право на спадкування за законом на майно своєї померлої рідної сестри [PERSON] як спадкоємець другої черги. Про смерть рідної сестри [PERSON] на території російської федерації позивачка дізналася набагато пізніше, так як з 24.02.2022 припинено дипломатичні відносини, відсутнє транспортне та поштове сполучення, а тому з незалежних від волі позивачки причин вона не могла отримати свідоцтво про смерть сестри. Тільки 02.10.2023 на її вимогу на території російської федерації було нотаріально посвідчено копію свідоцтва про смерть [PERSON] , вчинено переклад вказаного документа на українську мову та поставлено апостиль, а в листопаді місяці 2023 року через треті країни передано позивачці вказаний документ для звернення до нотаріального органу із заявою про прийняття спадщини. Однак, уже на той час вона пропустила встановлений законом строк подання заяви для прийняття спадщини, а тому вважає, що пропустила строк для подання відповідної заяви нотаріусу не зі своєї вини, а з поважних причин. Також покликається на те, що не могла вчасно подати заяву про прийняття спадщини через введення воєнного стану в Україні та пов`язану із цим зміну Кабінетом Міністрів України строку на прийняття спадщини. На даний час вона має намір прийняти спадщину та оформити свої спадкові права після смерті своєї рідної сестри [PERSON] . Посилаючись на наведені обставини та положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України, просить визначити їй додатковий строк тривалістю 3 (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачка в підготовче засідання не з`явилася, проте її представник адвокат Голівський В.В. через систему «Електронний суд» до канцелярії суду надіслав заяву, в якій просить позовну заяву розглянути у його відсутність та позивачки, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. 47). Представник Погребищенської міської ради в підготовче засідання не з`явився, натомість головний спеціаліст юрист відділу правового забезпечення Погребищенської міської ради Жмурчук О.М. через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розгляд справи здійснити у її відсутність, позовні вимоги визнає (а.с. 50). Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що визнання представником відповідача позову слід прийняти, а позов задовольнити, виходячи із наступного. Так, за змістом ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що [INFO] в м. москва, російська федерація, померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 27 січня 2022, про що зроблено відповідний актовий запис про смерть № 170229775010500130001, вірність копії оригіналу якого 09.10.2023 засвідчено апостилем відповідно до Гаазької конвенції від 05 жовтня 1961 року та підписано нотаріусом міста москва Квітко Федором Олександровичем (а.с. 11 - 12). За життя [PERSON] була власником земельної ділянки з кадастровим номером 0523487000:01:002:0036, площею 2,5092 га, розташованої на території Старостинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області (на даний час Погребищенська ТГ Віницького району Вінницької області), що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №395888, виданим 23.09.2006 року (а.с.16). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 23 січня 1982 року, актовий запис за № 3, [PERSON] після державної реєстрації шлюбу з [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.7). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 16 листопада 2023 № 00042320031 після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] змінено на прізвище [PERSON] (а.с.15). Факт родинних відносин між позивачкою та спадкодавцем, крім зазначених документів, також підтверджується копіями свідоцтва про народження [PERSON] , актовий запис за №58, виданого 04 травня 1975 року, архівною довідкою Державного архіву Вінницької області від 25.10.2023 №07-2377/7 та запису акта про народження №29 від 20.08.1938, згідно яких вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьком та матір`ю [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6, 13, 14). За відомостями Реєстру територіальної громади та архівної паперової картотеки, що є у володінні відділу надання адміністративних послуг та державної реєстрації Погребищенської міської ради, інформація щодо реєстрації місця проживання, та про осіб, які були зареєстровані із померлою [PERSON] на момент її смерті [INFO] , відсутня, що підтверджується листом Погребищенської міської ради від 01.02.2024 № 02-09/350 (а.с. 46). Згідно із відомостями Інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 23.01.2024 № 75523844 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилась, будь-яка інформація щодо наявності чи відсутності спадкоємців відсутня (а.с. 44, 45). Звертаючись із позовом до суду, позивачка вказувала на те, що вона вчасно не подала заяву про прийняття спадщини, оскільки до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини не могла отримати свідоцтво про смерть своєї рідної сестри [PERSON] , адже остання померла на території російської федерації та з 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації на території України введено воєнний стан, припинено дипломатичні відносини та відсутнє транспортне сполучення між країнами. Згідно зі статтями\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~частин 1, 2 ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1\~ст. 1270 ЦК України). За загальними нормами про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Відповідно до ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснено в пункті 24\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про спадкування»\~№ 7\~від 30\~травня 2008\~року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Норми ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Як вбачається із матеріалів справи шестимісячний строк на прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчувався 26 липня 2022 року. Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України №164 від 28.02.2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» було визначено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупинено на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Відтак, ураховуючи приписи пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України №164 від 28.02.2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», означений строк на прийняття спадщини мав закінчуватися 26 листопада 2022 року. Проте, постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану» від 9 травня 2023 року № 469 пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України №164 від 28.02.2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» було виключено. З огляду на викладене, суд приймає до уваги доводи позивачки про те, що через введення воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, та пов`язану із цим зміну Кабінетом Міністрів України строку на прийняття спадщини в умовах воєнного стану, вона з об`єктивних причин, зумовлених тимчасовими особливостями правового регулювання інституту прийняття спадщини на час виникнення спірних правовідносин,\~не подала заяву про прийняття спадщини після смерті своєї сестри. Разом із цим, суд ураховує, що відповідно до підпункту 1.3 пункту 1 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребовування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану або за безпосереднім доступом до реєстру актів цивільного стану. Відтак, суд також вважає переконливими доводи позивачки стосовно того, що за відсутності у неї копії свідоцтва про смерть спадкодавця вона об`єктивно була позбавлена можливості подати заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк. За таких обставин, на переконання суду, причини пропуску позивачкою строку на подання заяви про прийняття спадщини є поважними, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України є підставою для визначення [PERSON] додаткового строку, достатнього для подання нотаріусу такої заяви. Крім того, за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним\~ і безстороннім судом, встановленим законом. Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто, Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Отже, вирішуючи питання про визначення спадкоємцеві додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, суд має враховувати принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 17.10.2018 року у справі №681/203/17. В контексті обставин справи та беручи до уваги визнання позову представником Погребищенської міської ради, який як орган місцевого самоврядування наділений повноваженнями розпоряджатися майном територіальної громади, до якої може перейти право власності на нерухоме спадкове майно після смерті [PERSON] у разі визнання його судом відумерлою спадщиною, суд вважає, що визначення позивачці додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця буде відповідати принципам правової визначеності та пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому суд констатує, що, зважаючи на наведене, відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, визнання позову представником відповідача не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Відповідно до ст. ст.\~55,\~124 Конституції України\~та\~ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. В силу ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З огляду на викладене суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved