Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21.09.1996 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська 21 вересня 1996 року, актовий запис № 693, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки між ним та відповідачем припинені. Вони не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Основна причина розпаду сім`ї це подружня невірність, деструктивна поведінка, нехтування батьківськими обов`язками відповідачем. Подальше спільне їх життя з відповідачем як подружжя і збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Просив шлюб між ними розірвати. Ухвалою суду від 01.11.2023 року було відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 29.11.2023 року клопотання представника відповідача [PERSON] , адвоката Тимошенко про надання подружжю строку на примирення задоволено, надано сторонам строк для примирення 3 місяця, провадження по справі зупинено. Ухвалою суду від 01.03.2024 року провадження у справі поновлене за закінченням строку на примирення, призначене судове засідання на 05.03.2024 року об 09 годині 00 хвилин. Позивач [PERSON] надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] ,оскільки примирення між ними не відбулося. Відповідач [PERSON] надала суду заяву, в якій просила не розривати шлюб між нею та позивачем, наполягає на збереженні сім`ї. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 вересня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська зроблено відповідний актовий запис №693 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.12.2014 року, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.11.2009 року. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судам законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя . Передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення . Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дітей між сторонами немає. Позивач не має наміру відновити сімейні стосунки, наполягає на розірванні шлюбу, у зв`язку із чим суд вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно з ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved