Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

15.01.2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування зазначивши, що 05.09.2021 року о 15:00 в м. Луцьку на перехресті вул. Дубнівська вул. Глушець, сталася ДТП за участі транспортних засобів VOLKSWAGEN Transporter, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та ВАЗ 21099, д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . Внаслідок зіткнення обидва автомобіля отримали механічні ушкодження. Судовим рішенням [PERSON] визнано винуватцем вказаної події. Згідно проведеної оцінки, вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу ВАЗ 21099, д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 21575,92 грн. Вартість проведення експертного дослідження склала 2000 грн. На підставі страхового акту, страхувальником [PERSON] ПАТ «СК «Українська страхова група» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 14784,62 грн. Таким чином, різниця недоотриманої суми завданої майнової шкоди становить 6791,30 грн. Разом з тим, неправомірними діями відповідача їй було завдано моральну шкоду, яка полягає у позбавленні можливості користуванні своїм автомобілем, що призвело до негативних змін у її звичному ритмі життя. Крім того, внаслідок ДТП у неї виникли емоційна напруга та стрес, що потягнуло душевні страждання. Також з вини [PERSON] , вона була змушена прикласти чимало зусиль для поновлення своїх порушених майнових прав. Враховуючи наведене та з урахуванням уточненої позовної заяви, поданої 07.02.2024 року (а.с. 88-99), просить суд стягнути з [PERSON] на її користь 6791,30 грн. завданої матеріальної шкоди, 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди та судові витрати по справі з яких: 1211,20 грн. судового збору, 2000 грн. витрат на проведення оцінки заданого збитку та 7000 грн. витрат на правничу допомогу. 05.02.2024 року представником відповідача було подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що наданий стороною позивача висновок про оцінку вартості матеріального збитку не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки при проведенні такого експертного дослідження його довірителя для участі в огляді транспортного засобу не було залучено. Крім того, даний висновок підготовлений для здійснення страхового відшкодування, а не для його подання до суду, жодних відомостей про повідомлення експерта про кримінальну відповідальність такий не містить. Відтак, матеріальна шкода, яку просить стягнути [PERSON] не обґрунтована належними та допустимими доказами. У свою чергу, стороною позивача також не надано жодних доказів на підтвердження позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. Не обґрунтованими також є витрати на правничу допомогу у заявленому розмірі, а надані на їх підтвердження докази містять суперечності. Враховуючи наведене, у задоволенні позову просить відмовити повністю та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 8000 грн. витрат на правничу допомогу (а.с. 78-82). В судовому засіданні представник позивача надав пояснення аналогічні викладеним в уточнюючій позовній заяві, просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову посилаючись на обставини, які були зазначені ним у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 05.09.2021 року о 15:00 год. в м. Луцьку на перехресті вул. Дубнівська вул. Глушець, [PERSON] , керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN Transporter, д.н.з. [NUMBER] , рухаючись зі сторони вул. Дубнівська на повороті на вул. Глушець, не надав перевагу в русі автомобілю ВАЗ 21099, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого допустив з ним зіткнення. В результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] та довіреності, виданої [PERSON] на ім`я [PERSON] , посвідченої 07.09.2021 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 2232, є користувачем автомобіля ВАЗ 21099, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 15, 42). Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.10.2021 року у справі № 161/16145/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказана постанова набрало законної сили (а.с. 16). У відповідності з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (ч. 2 ст. 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені ДТП, яка є предметом даного спору, є встановленою та не підлягає доведенню. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля VOLKSWAGEN Transporter, д.н.з. [NUMBER] , застрахована в ПАТ «СК «Українська Страхова Група» згідно Полісу обов`язкового страхування № ЕР-201586667 від 11.07.2021 року. Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну 130000 грн., франшиза 0 грн. Згідно звіту про оцінку транспортного засобу № 22/4306, виготовленого ФОП [PERSON] , станом на 21.01.2022 року, вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу ВАЗ 21099, д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 21575,92 грн., а вартість відновлювального ремонту становить 26465,20 грн. (а.с. 17-53). За проведення вищевказаного експертного дослідження [PERSON] було сплачено на користь ФОП [PERSON] 2000 грн. (а.с. 54-55). Судом також встановлено, страховиком відповідача ПАТ «СК «Українська Страхова Група» було здійснено страхове відшкодування на рахунок позивачки у розмірі 14784,62 грн. Виплату проведено після підписання 27.09.2021 року ПАТ «СК «Українська Страхова Група» та [PERSON] протоколу-узгодження про розмір страхового відшкодування (а.с. 60-62). Тобто, страховик заподіювача шкоди ПАТ «СК «Українська Страхова Група» та потерпіла особа визнали за взаємною домовленістю суму, яку має отримати потерпіла особа у зв`язку із пошкодженням майна, не

Outcome: partial