Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

В серпні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» (далі - ПАТ «НАСК «ОРАНТА»), [PERSON] про відшкодування шкоди (збитків) внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Вимоги позову мотивовано тим, що 03 березня 2023 року о 19 год 49 хв в м. Вінниця на перехресті нерівнозначних доріг, вул. Ю.Смірнова та вул. Ломоносова, з вини відповідача [PERSON] , який керував автомобілем «Opel Astra» д.н.з. [NUMBER] , була скоєна дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП). В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Kia» д.н.з. [NUMBER] , власником якого є позивач. Вина відповідача [PERSON] підтверджується постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 березня 2023. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на дату ДТП була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА», яке, після звернення позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, 06 квітня 2023 року та 09 травня 2023 року здійснило виплату на загальну суму 29\~777 грн. 21 коп. Позивач не згоден із розміром вказаного страхового відшкодування, оскільки розмір завданих збитків, відповідно до звіту від 19 квітня 2023 року, здійсненого ФОП [PERSON] на замовлення позивача, становить 71\~714 грн. 93 коп.. Поряд з цим, позивач зазначає, що реальна вартість відновлювального ремонту автомобіля становила значно більшу суму, про що свідчать акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 10 травня 2023 року, згідно з яким сума виконаних робіт становить 80\~798 грн. Тому різниця між виплаченою позивачу та фактичною сумою понесених витрат становить 51\~020 грн. 79 коп. (80\~798 грн. 29 77 грн. 21 коп. = 51\~020 грн. 79 коп.). Відповідачем [PERSON] невідшкодована сума франшизи в розмірі 2\~500 грн., яку позивач просить стягнути з нього на свою користь. З підстав наведених вище, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 08 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. На адресу суду від відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник заперечує позовні вимоги. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» замовлено у ФОП [PERSON] . Звіт №47-D/12/56 відповідно до якого матеріальний збиток з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та ПДВ становить 38\~822 грн. 61 коп. Позивачем замовлено у ФОП [PERSON] . Звіт №23-173, відповідно до якого матеріальний збиток з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та ПДВ становить 71\~714 грн. 93 коп. Розбіжність між двома звітами становить 32\~898 грн. 32 коп. При проведенні страхового розслідування ПАТ «НАСК «ОРАНТА», при огляді транспортного засобу визначено, які деталі підлягають заміні, які потребували ремонту, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не претендувала на запасні частини, які підлягають заміні. Відповідно до звіту, наданого позивачем, при обчисленні матеріального збитку врахована необхідність заміни на нові запасні частини на загальну суму 67\~340 грн. 20 коп. Оскільки позивач наполягає на стягненні з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» в тому числі і вартості вузлів і деталей, які підлягають заміні, то останній має передати ПАТ «НАСК «ОРАНТА» складові автомобіля, що не можуть використовуватись за призначенням, але мають певну цінність, у зв`язку із чим ПАТ «НАСК «ОРАНТА» заявляє про своє бажання отримати деталі, які потребують заміни згідно калькуляції до звіту. У відповіді на відзив щодо передачі позивачем до ПАТ «НАСК «ОРАНТА складових автомобіля, які потребують заміні, позивач зазначає про те, що пошкоджені деталі кузова були вивезені до металобрухту, відтак не має фізичної можливості передати пошкоджені деталі автомобіля. Від відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких представник відповідача зазначив про необґрунтованість доводів позивача. Відповідач [PERSON] своїм правом на подачу відзиву не скористався. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 03 березня 2023 року о 19 год 49 хв в м. Вінниця на перехресті нерівнозначних доріг, вул. Ю.Смірнова та вул. Ломоносова, [PERSON] керуючи транспортним засобом «Opel Astra» д.н.з. [NUMBER] , при виїзді з другорядної дороги на головну не надав дорогу транспортному засобу «Kia» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого трапилось їх зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. З підстав наведених вище постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 березня 2023 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (справа № 127/6760/22) (а.с. 13). На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована у відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА», що підтверджується Полісом № АТ/3325106 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно з яким ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 160\~000 грн, франшиза 2\~500 грн. 16 березня 2023 року позивач звернувся із заявою до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталася 03 березня 2023 року (а.с. 15). За результатами розгляду вказаної вище заяви ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснило виплату позивачу [PERSON] страхове відшкодування на загальну суму 29\~777 грн. 21 коп. (а.с. 19 та зворотній бік). З таким розміром страхового відшкодування позивач не погоджується та обґрунтовуючи свою вимогу про стягнення з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» недоплаченого його розміру посилається на Звіт № 23-173 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 19 квітня 2023 року, здійсненого за заявою позивача суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] (а.с. 20-23). Згідно вказаного Звіту вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «KІА», д.н.з. [NUMBER] становить 71\~714 грн. 93 коп. Даний звіт здійснювався за результатами огляду транспортного засобу, який відбувся 10 квітня 2023 року, що підтверджується дефектною відомістю огляду колісного транспортного засобу (а.с. 21 зворотній бік). Оцінюючи наданий позивачем Звіт про оцінку вартості пошкоджень транспортного засобу на підтвердження розміру матеріального збитку, суд зазначає про його повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність фактичним даним по даній справі, узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком, а також обґрунтованість висновку та його узгодженість з матеріалами справи. Відповідачем ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на спростування вказаних обставин, належних та допустимих доказів не надано. Судом не приймаються до уваги докази, якими позивач обґрунтовує розмір відновлювального ремонту автомобіля, який становить 80\~798 грн., з посиланням на акт здачі-прийому робіт (надання послуг) № 2218498 від 10 травня 2023 року, рахунок-фактуру № 2218498 від 09 травня 2023 року і наряд-замовлення № 2218498 від 09 травня 2023 року, оскільки в матеріалах цивільної справи відсутні докази оплати позивачем погодженої в акті та інших документах. Отже, з урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість матеріального збитку завданого позивачу внаслідок ДТП в розмірі 71 714 грн. 93 коп., який встановлений Звітом про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, наданого позивачем від 19 квітня 2023 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до правового висновку Верховного Суду, який викладений у Постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик заподіювача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Щодо позовних вимог заявлених до [PERSON] . Згідно зі статтею 9 Закону України «Про страхування» франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Статтею 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлена франшиза. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту (пункт 12.1). Відповідно до статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування (пункт 36.6). Матеріалами справи встановлено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 160\~000 грн, а франшиза - 2 5000 грн. Отже, в даному випадку, розмір завданої шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика, судом не встановлено підстав для виникнення обов`язку винуватця ДТП з виплати страхового відшкодування. З урахуванням встановлених обставин справи суд вважає, що позивачем доведені позовні вимоги про стягнення з відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» суми недоплаченого страхового відшкодування, виходячи з розміру, встановленого Звітом № 23-173 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 19 квітня 2023 року, як матеріальної шкоди, завданої пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також суд вважає доведеними позовні вимоги позивача про стягнення з [PERSON] франшизи в розмірі 2\~500 грн., оскільки судом не встановлено відшкодування її останнім на користь позивача. Щодо доводів відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у відзиві, у яких представник відповідача зазначає про те, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» заявляє про своє бажання отримати деталі, які потребують заміни згідно калькуляції до Звіту, мотивуючи це тим, що оскільки позивач наполягає на стягненні з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» в тому числі і вартості вузлів і деталей, які підлягають заміні, то позивач має передати до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» складові автомобіля, що не можуть використовуватись за призначенням, але мають певну цінність, то суд в даному випадку зазначає про те, що Закон, яким врегульовано спірні правовідносини, не встановлює такого обов`язку, як передача майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. При зверненні до суду із даною позовною заявою позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1\~073 грн. 60 коп. (а.с. 9) та понесено витрати, повзанні із залученням суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] , розмір яких становить 3\~000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 23-173 від 10 квітня 2023 року (а.с. 30). За наведеного, а також враховуючи те, що вимоги позову задоволено часткового, з відповідачів на користь позивача до стягнення підлягає судовий збір в розмірі 891 грн. 39 коп., виходячи із пропорційності задоволених до них позовних вимог. Щодо стягнення витрат позивача із залучення суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] для складання ним звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, то їх слід стягнути лише із відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА», адже вказаним звітом обґрунтовувались позовні вимоги лише до вказаного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial