Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У січні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обгрунтована тим, що позивачка з 06 лютого 2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Посилається на те, що спільне життя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, вони припинили будь-які стосунки, шлюб існує формально, тому просить його розірвати. Відповідач [PERSON] не подав відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 08 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та справу призначено до судового засідання з викликом сторін. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, в позовній заяві зазначила про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув повторно, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.ст.223, 280 ЦПК України. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом . Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. 06 лютого 2005 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у Верхньолипицькій сільській раді Рогатинського району Івано-Франківської області зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 2. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Підтвердженням даного факту є свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , видане 06 лютого 2005 року. Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 21 червня 2006 року Верхньолипицькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області сторони по справі є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. У статті 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України ( далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини першої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з частиною третьою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини другої статті 104 СК України та частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно достатті 110 цього Кодексу. У частині першій статті 110 СК України зазначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За змістом указаної норми примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Також відповідно до вимог ч.4 ст.56 СК України суд не може примушувати дружину та чоловіка до збереження шлюбних відносин. Отже, з наведеного вбачається, що застосування строку для примирення є правом суду, а не його обов`язком. Згідно статті 112 СК України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є з`ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивачка зазначає, що шлюбні відносини між ними, як подружжям припинені, вони разом не проживають та не ведуть спільного побуту, а також враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка у позовній заяві не зазначила про зміну прізвища, тому суд після розірвання шлюбу залишає за нею, для подальшого іменування набуте у шлюбі прізвище [PERSON] .

Outcome: approved