Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до Ніжинської міської ради Чернігівської області, Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області та Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] ; житлового будинку в [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 0.1131 га, кадастровий номер 7423383200:05:001:0277, яка розташована на території Григоро-Іванівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області; земельної ділянки площею 2,0935 га, кадастровий номер 7423381900:26:001:1004, яка розташована на території Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області; земельної ділянки площею 2,3759 га, кадастровий номер 7423381900:26:001:0491, яка розташована на території Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області; земельної ділянки площею 3,7506 га, кадастровий номер 7423386700:02:000:0104, яка розташована на території Малокошелівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області; земельної ділянки площею 2,9568 га, кадастровий номер 7423386700:02:001:0372, яка розташована на території Малокошелівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, та житлового будинку в [ADDRESS] . Вона прийняла спадщину шляхом подання заяви до нотаріуса, а їхня дочка [PERSON] подала до приватного нотаріуса заявупро відмову від прийняття спадщини. Постановою нотаріуса від 28.11.2023 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за азконом у зв`язку з тим, що відсутні документи, що підтверджують право власності на майно спадкодавця. 04.03.2024 позивач подала заяву, в якій, фактично зменшила позовні вимоги та просила визнати за нею право власності на 13/20 частки житлового будинку в [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилась, у позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Від представника відповідача Ніжинської міської ради Чернігівської області до суду надійшла заява 09.01.2024, в якій просив справу розглянути без участі їх представника. Позовні вимоги визнають. Від представника відповідача Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області до суду надійшла заява 23.01.2024, в якій просить справу розглянути без участі їх представника на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача Талалаївської сільської ради Ніжинського району в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.05.2023 вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.9). [PERSON] , який помер [INFO] , на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті за вказаною адресою проживали та були зареєстровані: [PERSON] - його дружина, [PERSON] - його дочка (а.с.10). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] . Згідно копії договору купівлі-продажу від 05.03.1991 [PERSON] є власником 13/20 частини житловий будинок по [ADDRESS] (а.с.39-41). Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , власником 13/20 частини є [PERSON] , власником 7/20 частини - [PERSON] (а.с.41-43) Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.12.2021 [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Вказане підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.83-84). Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 07.12.2021 [PERSON] успадкував земельні ділянки під № [NUMBER] загальною площею 2,3759 га, кадастровий номер 7423381900:26:001:0491, та № [NUMBER] площею 2,0935 га, кадастровий номер 7423381900:26:001:1004, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.85, 87). Вказане також підтверджується також витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.86, 88). Згідно копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] належать на праві приватної власності земельні ділянки площею 3,7506 га, кадастровий номер 7423386700:02:000:0104, та площею 2,9568 га, кадастровий номер 7423386700:02:001:0372, які розташовані на території Малокошелівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області (а.с.89-90). З копії державного акту на парво власності на земельну ділянку Серія ЯМ №737799 вбачається, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 0.1131 га, кадастровий номер 7423383200:05:001:0277, яка розташована на території Григоро-Іванівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області (а.с.91). Згідно довідки КП «Ніжинське МБТІ» №532 від 26.08.2021 вбачається, що право власності на об`єкт незавершеного будівництва - житловий будинок в [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] на підставі договору дарування (а.с.92). З постанови приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Чумак Л.В. від 28.11.2023 вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з неподанням відомостей (інформації) та документів необхідних для вчинення нотаріальної дії (а.с.12). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи те, що ст.392 ЦК України дозволяє визнавати право власності у разі, коли воно оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на вищенаведені земельні ділянки та житлові будинки в порядку спадкування після померлого [PERSON] , з наведених вище підстав. Статтями 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.ст.41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (ч.1 ст.392 ЦК України). Тобто, передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Згідно роз`яснень, викладених у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим, виникає цивільно-правовій спір. З огляду на вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved