Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

07.02.204 до суду звернувся [PERSON] з позовом до Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] , шляхом зняття арешту нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 6559021 (Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна), зареєстрованого 08.02.2008 р. Зміївською державною нотаріальною конторою на підставі постанови ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області серії АА № 549392 від 04.02.2008 р. На обґрунтування позову зазначено, що наприкінці 2022 року дізнався про те, що на житловий будинок накладено арешт на підставі постанови державного виконавця від 04.02.2008 р. Однак, на даний час будь-яких виконавчих проваджень стосовно нього у відділі державної виконавчої служби не перебуває. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 08.02.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 06.03.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача Нагорної О.О. , в якому просиал у задоволенні позовних вимог відмовити, виходячи з того, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що відносно [PERSON] встановлено наступні обтяження: №6559021, зареєстроване 08.02.2008 року Зміївською державною нотаріальною конторою на підставі постанови № АА549392 від 04.02.2008 року виданої ВДВС Зміївського РУЮ; №7962412, зареєстроване ХФ ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України на підставі заяви ВДВС Зміївського РУЮ, при примусовому виконанні виконавчого листа №6-461 від 01.07.2008 року виданим Дніпропетровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] боргу в розмірі 3 821,05 грн. на користь АКБ "Укрсоцбанк". Відповідно до витягу зі "Спецрозділу" Автоматизованої системи виконавчих проваджень, наданою Балаклійським ВДВС в Ізюмському районі СМУМЮ встановлено, що за зазначеним вище виконавчим документом Балаклійським РВДВС ГТУЮ у Харківській області 28.06.2010 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з тим, що боржник проживає на території обслуговування ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області та надіслано до нашого відділу. Перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що зазначене виконавче провадження до відділу у період з 28.06.2010 року не надходило. Відомості про виконавче провадження, в межах якого виносилась постанова про арешт майна боржника АА№549392 від 04.02.2008 року відсутні в автоматизованій системі виконавчих проваджень, в зв`язку з чим не має можливості перевірити підстави, на яких воно було завершене. При надходженні на депозитний рахунок відділу від [PERSON] суми коштів необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, державним виконавцем будуть вжиті заходи, щодо відновлення матеріалів виконавчого провадження за допомогою відомостей автоматизованої системи та інших документів, інформації, одержаних ним, у тому числі від сторін виконавчого провадження та прийняте рішення, щодо припинення обтяжень, які були накладені в межах виконавчих проваджень. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому, відповідно до частини третьої названої статті Кодексу якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно тта Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] , на який накледно арешт, реєстратор: Зміївська державна нотаріальна контора, № 6559021, 08.02.2008 (а.с. 12) З листа в.о. начальника Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області від 02.08.2023 р. № 76 вбачається, що відомості про виконавче провадження, в межах якого виносились постанови про арешт майна боржника серії АА № 549392 від 04.02.2008 р. відсутні в автоматизованій системі виконавчих проваджень (а.с. 7) З листа в.о. начальника Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області від 24.11.2023 № 25997 вбачається, що перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчі провадження, за якими [PERSON] є боржником, на виконанні станом на 24.11.2023 р. у відділі не перебувають. Відповідно до відомосмтей АСВП встановлено, що на виконанні у Балаклійському РВДВС ГТУЮ у Харківській області перебувало виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа № 6-461, виданого 01.07.2008 р. Дніпропетровським районним смудом м. Києва (а.с. 8) З листа в.о. начальника Балаклійського відділу державної виконавчої служби Ізюмському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що згідно даних, що містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа № 6-461, виданого Дніпропетровським районним судом м. Києва 01.07.2008 про стягнення з [PERSON] суми боргу у розмірі 2821,05 грн. 28.06.2010 виконавче провадження закінчене на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження" та виконавчий документ направлено для подальшого виконання до ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області (а.с. 9) Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону, запис про скасування державної реєстрації прав до державного реєстру прав вноситься у разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Згідно ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном. Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон. Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади. Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових-прав. та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Згідно з приписами Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника припиняється на підставі винесеної державним, приватним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1 - 3, 5 - 7, 9 - 12. 14. 15 частини першої статті 39 Закону; повернення виконавчого документа стягувану на підставі пунктів 1,3. 11 частини першої статті 37 Закону; зняття арешту з майна боржника з підстав, передбачених статтею 59 Закону. Арешт з майна боржника також знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого Законом. Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (утому числі від реалізаціунайна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. На підставі вище викладеного, враховуючи, що будь - які виконавчі провадження щодо [PERSON] відсутні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання щодо розподілу судових витрат вирішити у порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved