Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0974013044 від 04.09.2019, в сумі 62635,96 гривень, а також понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 3028,00 гривень та правову допомогу в розмірі 17000,00 гривень. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.09.2019 між ТОВ "Інфінанс" та позичальником [PERSON] було укладено договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0974013044. Відповідно до умов договору, кредит надавався у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20000,00 грн, в межах строку дії 36 календарних місяців з дня підписання договору. Згідно із заявкою-анкетою № 2628529957 від 29.01.2020 в рамках вказаного договору про надання позики, позичальником 29 січня 2020 року було прийнято пропозицію на отримання 2 траншу, на підставі якої на вказану ним банківську картку кредитодавець ТОВ "Інфінанс" перерахував грошові кошти. Тобто ТОВ "Інфінанс" належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, однак відповідач свої обов`язки не виконав. 14 липня 2021 року між ТОВ "Інфінанс" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір факторингу № 14-07/21, відповідно до якого ТОВ "Інфінанс" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" права грошовї вимоги до боржників, у тому числі до боржника [PERSON] за договором позики № 0974013044 від 04.09.2019. У свою чергу ТОВ "Вердикт Капітал" відступило право вимоги до вказаного боржника ТОВ "Коллект Центр", згідно з договором відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023. Враховуючи вказане, ТОВ "Коллект Центр" наділено правом грошової вимоги до відповідача. Заборгованість останнього станом на 09.01.2024 становить 87478,91 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 5199,99 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 82278,92 грн. Враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 62635,95 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 5199,99 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ "Інфінанс" - 57435,97 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, безпосередньо в позовній заяві просить проводити розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 1-3). Відповідач у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзив на позов не подавав. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 07.02.2024 відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надав, хоча був повідомлений у встановленому законом порядку про день, час та місце розгляду справи, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення (ухвали про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви за додатками (а.с. 59)) за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 56), яке повернулося з відміткою про отримання рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 15.02.2024 (а.с. 60). Згідно із ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинство більш ефективно. За таких обставин, враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзив на позов не подавав, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а тому суд дійшов висновку про доцільність проведення заочного розгляду справи та про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, про що 07.03.2024 постановлено відповідну ухвалу. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. При цьому з урахуванням того, що завершення розгляду справи відбулося за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: як вбачається з договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0974013044 від 04.09.2019, ТОВ "Інфінанс" та [PERSON] уклали договір, за умовами якого товаристо надає позичальнику кошти на умовах фінансового кредиту для власних потреб, а позичальник зобов`язується отримати та належним чином використовувати і повернути в передбачені строки кредит та сплатити відсотки й інші платежі за користування кредитом (п. 1.1). Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії договору - 36 календарних місяців з дня підписання договору (п. 1.2). Загальний розмір кредитної лінії 20000,00 грн (п. 1.5). Максимальна відсоткова ставка - 1,75 % (п. 1.6). Максимальна річна відсоткова ставка - 638,75 % (п. 1.14). Вказаний договір підписаний сторонами електронними підписами (а.с. 4-6). 29 січня 2020 року [PERSON] запропоновано надання 2 траншу кредиту в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансовго кредиту № 0974013044 від 04.09.2019: розмір кредиту (траншу) 5200,00 грн, відсоткова ставка 1,75 % за день користування кредитом, річна процентна ставка 638,75 % (а.с. 7). 29 січня 2020 року [PERSON] підписав заявку-анкету на отримання кредиту в розмірі 5200,00 грн, в якій серед іншого вказано, що він підтвердив, що ознайомлений з умовами Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми "MoneyBOOM". У заявці вказані особисті дані [PERSON] , його номер телефону [NUMBER] , а також реквізити банківської платіжної картки [NUMBER] (а.с. 8-18). 29 січня 2020 року [PERSON] акцептував оферту на отримання 2 траншу кредиту в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансовго кредиту № 0974013044 від 04.09.2019: розмір кредиту (траншу) 5200,00 грн, відсоткова ставка 1,75 % за день користування кредитом, річна процентна ставка 638,75 % (а.с. 7 звор.). Вищевказані оферта, акцепт оферти та заявка-анкета на отримання кредиту підписані [PERSON] електронним цифровим підписом - одноразовим ідентифікатором 5q4d7z. Згідно з довідкою про ідентифікацію, вказаний одноразовий ідентифікатор було відправлено [PERSON] на номер телефону [NUMBER] (а.с. 18 звор.). Відповідно до квитанції за сплату № 47450873 від 29.01.2020, на вищевказану картку [NUMBER] 29.01.2020 зараховано 5200,00 грн (а.с. 19 звор.). Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № 0974013044 від 04.09.2019, 29.01.2020 [PERSON] надано кредит у розмірі 5200,00 грн, з яких 0,01 грн останній повернув, тому заборгованість по тілу кредиту становить 5199,99 грн. Розмір заборгованості за відсотками станом на 14.07.2021 складала 44332,00 грн. При цьому транш, який був виданий 04.09.2019 (дата укладення договору позики) в розмірі 2600,00 грн, погашений (а.с. 20-22). 14 липня 2021 року між ТОВ "Інфінанс" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір факторингу № 14-07/21, відповідно до якого ТОВ "Інфінанс" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" права грошовї вимоги до боржників (а.с. 25-26), за що здійснено оплату, що підтверджується платіжним дорученням від 14.07.2021 (а.с. 27). Відповідно до реєстру боржників до вказаного договору факторингу, від ТОВ "Інфінанс" до ТОВ "Вердикт Капітал" перейшло право вимоги, в тому числі до боржника [PERSON] за договором позики № 0974013044 від 04.09.2019. Сума заборгованості за тілом - 5199,99 грн, заборгованість за відсотками - 44332,00 грн, загальна сума заборгованості станом на 14.07.2021 - 49531,99 грн (а.с. 27 звор. - 28, 29). Як вбачається із розрахунку заборгованості, проведеного ТОВ "Вердикт Капітал" станом на 10.01.2023, за [PERSON] рахується загальна сума заборгованості в розмірі 87478,91 грн. Вказана сума визначена так. Станом на дату початку розрахунку (14.07.2021) рахувалася заборгованість по основній сумі кредиту - 5199,99 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 44332,00 грн, загальна сума - 49531,99 грн. За період з 14.07.2021 по 03.09.2022 (включно) дорахована сума процентів за користування грошовими коштами в розмірі 37946,92 грн, тому загальна сума склала 87478,91 грн (з якої 82278,92 грн - нараховані %). Жодних погашень боржником не здійснювалось (а.с. 23). Як встановлено з матеріалів справи, у свою чергу ТОВ "Вердикт Капітал" відступило право вимоги до боржника [PERSON] ТОВ "Коллект Центр", згідно з договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023. У п. 5.2 договору про відступлення прав вимоги вказано, що права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акта приймання-передачі реєстру боржників в друкованому вигляді (додаток № 4). У розділі 7 договору визначено ціну договору та розрахунки за продаж (відступлення) (а.с. 30-32). Акт приймання-передачі реєстру боржників за договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 складений та підписаний сторонами 10.01.2023 (а.с. 32 звор.). Відповідно до реєстру боржників до вказаного договору про відступлення прав вимоги, від ТОВ "Вердикт Капітал" до ТОВ "Коллект Центр" перейшло право вимоги до [PERSON] за договором № 0974013044. Сума заборгованості за основним зобов`язанням - 5199,99 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами 82278,92 грн, загальна сума заборгованості за кредитом - 87478,91 грн (а.с. 33-34, 35). Згідно із розрахунком заборгованосоті, здійсненим ТОВ "Коллект Центр" станом на 09.01.2024, сума заборгованості [PERSON] за договором № 0974013044 за основним зобов`язанням становить 5199,99 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 82278,92 грн, загальна сума заборгованості за договором - 87478,91 грн (а.с. 24). Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 62635,96 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 5199,99 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги ТОВ "Інфінанс" - 57435,97 грн. Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов договору позики, непогашення відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить таких висновків. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно із якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В судовому засіданні встановлено, що відповідач 04.09.2019 підписав договір позики, в рамках якого на підставі заявки-анкети від 29.01.2020 отримав від ТОВ "Інфінанс" кредит в розмірі 5200,00 гривень на картковий рахунок. Доказів протилежного відповідач не надав. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 14 липня 2021 року право вимоги до [PERSON] від ТОВ "Інфінанс" перейшло до ТОВ "Вердикт Капітал", який у свою чергу 10.01.2023 відступив право вимоги до відповідача ТОВ "Коллект Центр". Сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 87478,91 грн, складові якої описано вище. Саме на такий розмір заборгованості відступило право вимоги позивачу ТОВ "Інфінанс". Проте до стягнення ТОВ "Коллект Центр" заявляє заборгованість в розмірі 62635,96 грн, з яких заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 5199,99 грн та заборгованість за відсотками - 57435,97 грн, що є правом позивача, яким останній скористався, виходячи з принципу розумності та співмірності. Доказів належного виконання зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування наданими йому коштами, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованостей, як і не надав контррозрахунку. При цьому суд встановив, що факт отримання відповідачем кредитних коштів мав місце та останній погодився на сплату відсотків за користування кредитними коштами. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови укладеного договору позики № 0974013044 від 04.09.2019, у встановленому порядку та строки не погашав заборгованість, позивач набув право вимоги на вказану заборгованість на підставі договору факторингу та договору про відступлення прав вимоги, які описані вище, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією (а.с. 53). Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову, тому, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке. Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Позивач на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 17000 гривень надав: договір № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023 (а.с. 46-47), прайс-лист юридичних послуг (а.с. 48), платіжну інструкцію від 10.01.2024 (а.с. 49), заявку на надання юридичної допомоги № 498 від 02.01.2024 (а.с. 50), витяг з акта № 3 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024 (а.с. 51), з яких судом встановлено, що позивач уклав договір про надання професійної правничої (правової) допомоги з АО "Лігал Ассістанс", в якому вони визначили обсяг адвокатських послуг та їх вартість. Зобов`язання адвокаським об`єднанням виконано належним чином та своєчасно, за що останнє від позивача отримало кошти за виконану роботу в сумі 17000,00 гривень (3000,00 грн за надання усної консультації з вивчення документів + 4000,00 грн підготовка пропозиції + 10000,00 грн складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду). Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище. При цьому, відповідачем не було ні подано, ні заявлено клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, не були наведені ним також і обставини, за яких, як на його думку, заява не підлягала би до задоволення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, тобто на оплату адвокатських послуг, є доведеним, обґрунтованим та співмірним, зокрема, із складністю та категорією даної справи, її значенням для сторін, обсягом наданих послуг адвокатом, часом, витраченим адвокатом на їх надання. Тому, враховуючи те, що позовні вимоги задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 17000,00 грн. На підставі викладеного, ст. 526, 614, 626, 628, 639, 1046, 1077, 1078, 1082 ЦК України, ст. 3, 12 "Про електронну комерцію" та

Outcome: approved