Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що з відповідачем знаходяться в шлюбі, який зареєстрований в Лімбяяхській селищній раді м. Новий Уренгой Тюменської області, про що складено відповідний актовий запис № 06 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Неповнолітніх дітей від, вказаного шлюбу, не мають. Протягом тривалого часу шлюбні відносини між ними припинені через несумісність характерів, різні погляди на життя. Проживають за різними адресами, спільним побутом не пов`язані. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та не встановлювати строку для примирення сторін, оскільки вважає, що їх сім`я розпалась остаточно, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без участі, на позовних вимогах наполягала, в змісті позовної заявила зазначила, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, відзив на позовну заяву не подавав. Копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву з додатками вважається, що відповідач отримав, оскільки на адресу суду повернувся конверт з поштовим відправленням з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою», кореспонденція направлялася на адресу відомого місця поживання відповідача (згідно адресної довідки). Окрім того, судом здійснені оголошення про виклик до суду [PERSON] на офіційному веб-сайті судової влади України Судове засідання відкладалось в зв`язку з неявкою відповідача, без повідомлення причин неявки, тобто з неповажних причин. Судом здійснено повторне оголошення про виклик до суду [PERSON] на офіційному веб-сайті судової влади України. У судове засідання відповідач повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв клопотань не надавав. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомлені відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що судове поштове відправлення (судовий виклик ) направлялися за адресою за місцем реєстрації відповідача (згідно адресної довідки), а згідно позначки працівника вручити поштове відправлення не представляється можливим, так як адресат відсутній за вказаною адресою, тому у суду є підстави розцінювати, що відповідач повідомлений про порядок розгляду справи. Отже судом було вжито всі можливі заходи, щодо виклику відповідача по справі до суду. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»). Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Неповнолітніх дітей від, вказаного шлюбу, не мають. Підставою звернення з даною заявою до суду є ті обставини, що протягом тривалого часу шлюбні відносини між сторонами припинені через несумісність характерів, різні погляди на життя. Проживають за різними адресами, спільним побутом не пов`язані. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та Відповідачем та не встановлювати строку для примирення сторін, оскільки вважає, що їх сім`я розпалась остаточно, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Застосовуючи норми матеріального права суд виходить з такого. Згідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Частиною 3 статті 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Обставини на які посилається Позивач є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах цивільної справи відсутні. На підставі наведеного, враховуючи, що Позивач не бажає підтримувати сімейні стосунки з Відповідачем, а збереження даного шлюбу суперечить її інтересам, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, беручи до уваги, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї є неможливим, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.3,56,104-105,110,112,113 СК України,

Outcome: approved