Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

[PERSON] , від імені та в інтересах якого діє [PERSON] , звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Деснянський РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ), про звільнення від сплати аліментів, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, повернення безпідставно набутого майна. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.07.2021 р. у справі № 398/4068/20 частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина в зв`язку з навчанням в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу). На підставі виконавчого листа у справі № 398/4068/20, державний виконавець Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Пічкур Ю.А. 29.09.2021 відкрито виконавче провадження № 66960440. Аліментний обов`язок позивача згідно рішення суду у справі № 398/4068/20 був заснований на факті того, що [PERSON] навчається у Київському національному авіаційному університеті денного відділення, не працює, потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання. 13.01.2022 [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець. Отже, метою здійснення підприємницькою діяльністю є отримання прибутку. Заняття [PERSON] підприємницькою діяльністю вказує на те, що він працював та заробив собі на життя. Обов`язку у батьків утримувати таку дитину не виникає. На виконання рішення суду у справі № 398/4068/20 позивач сплачує аліменти з січня 2022 р. у розмірі 3557,83 грн. Отримання прибутку від підприємницької діяльності і стипендії, що переважає розмір аліментів і є вищим за 5000 грн. у місяць, свідчитиме про відсутність потреби [PERSON] в матеріальній допомозі батька під час навчання. Ні [PERSON] , ні [PERSON] не повідомили позивачу, що [PERSON] займався підприємницькою діяльністю у 2022 р., а також про рівень його доходу. Отже, відповідачі діяли недобросовісно щодо позивача. Таким чином, просить звільнити позивача від сплати аліментів з 13.01.2022, визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути із обох відповідачів солідарно, як безпідставно набуте майно, суму в розмірі 53309,63 грн. з урахуванням інфляційних втрат в сумі 4570,64 грн. і трьох відсотків річних в сумі 883,25 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача. Ухвалою судді від 18.07.2023 відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, копія якої була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 22.08.2023 представник відповідача [PERSON] адвокат Харута В.А. подала відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що відповідно до частини другої статті 199 СК України право на утримання дитини, яка продовжує навчання припиняється лише у разі припинення навчання, якщо така обставина настала раніше виповнення 23 років. Відтак, положеннями даної норми закону не передбачено юридичного факту для відсутності обов`язку у батьків сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та працює. Враховуючи, що виконавчий лист №398/4068/20, виданий 02.09.2021 Олександрійським міськрайонним судом на підставі рішення суду, яке постановою апеляційного суду від 18.01.2022 було залишено без змін та набрало законної сили, жодні правові підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню відсутні. З цих же підстав твердження про безпідставність набуття відповідачами коштів є абсурдним, а тому вимоги у цій частині позову також є безпідставними. Аналіз норм закону свідчить про те, що грошові зобов`язання, відповідальність за які встановлена ст. 625 ЦК, передбачають насамперед договірні правовідносини. З урахуванням вказаних норм закону та обставин справи, заявлені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволенню не підлягають у повному обсязі. 07.11.2023\~представник відповідача\~ [PERSON] \~адвокат Харута\~В.А.\~подала додаткові\~пояснення до\~позовних вимог,\~в яких\~зазначає,\~що вимоги\~позивача про\~стягнення 20000\~грн.\~витрат на\~правову допомогу\~вважає завищеним\~і неспівмірним\~зі складністю\~даної справи,\~наданим адвокатом\~обсягом послуг,\~затраченим ним\~часом на\~надання таких\~послуг,\~не відповідає\~критерію розумності\~їх розміру.\~Дана справа\~є не\~складною,\~а судова\~практика у\~цій категорії\~спорів є\~виробленою,\~зрозумілою та\~сталою.\~Тобто,\~дана справа\~є типовою\~та незначної\~складності.\~Враховуючи виконану\~представником позивача\~роботу,\~пов`язану\~з підготовкою\~позовної заяви,\~вивченням матеріалів\~справи,\~підготовкою клопотань\~в межах\~судового розгляду,\~вважає,\~що розмір\~правової допомоги\~необґрунтовано оцінений\~в 20000\~грн. Водночас, відповідач [PERSON] , захищаючись від даних позовних вимог батька [PERSON] , також поніс витрати на правничу допомогу адвоката, які він за результатом розгляду справи вважає за необхідне стягнути з позивача. 12.12.2023 представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог, де з урахуванням новосплачених аліментів, просить стягнути з відповідачів 80192,90 грн., з яких: 72126,12 грн. сума сплачених аліментів, 5850,76 грн. інфляційні втрати, 2216,02 грн. три відсотки річних. Ухвалою суду у судовому засіданні 29.02.2024 судом прийнята заява представника позивача про збільшення позовних вимог, про що зазначено в протоколі судового засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Посилався на підстави, викладені в позовній заяві та письмових поясненнях. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги в частині звільнення позивача від сплати аліментів визнала, в іншій частині позову не визнала. Пояснила, що на час ухвалення судом рішення про стягнення аліментів син не працював. Син не повідомляв її про здійснення ним підприємницької діяльності. Їй лише відомо, що син працює, про що також було відомо і позивачу. Також повідомила, що син має хронічні захворювання, потребує постійного лікування, правильного харчування. Наразі сину провели дороговартісну операцію, проте син потребує ще оперативного лікування. На його лікування витрачається багато коштів, аліментів батька на це не вистачало, у зв`язку з чим сину довелося влаштуватися на роботу. Представник відповідача [PERSON] адвокат Харута В.А. у судовому засіданні визнала позовні вимоги в частині звільнення позивача від сплати аліментів з моменту набрання рішенням суду законної сили, в іншій частині позов не визнала. Посилалася на підстави, викладені у відзиву. Також пояснила суду, що [PERSON] на даний час дійсно працює та отримує дохід. Проте, у зв`язку з хронічними захворюваннями більша частина його заробітку іде на лікування. Відповідно до ст. 247 ЦПК України забезпечується повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Заслухавши думки сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.07.2021, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 18.01.2022, справа №398/4068/20, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 09 листопада 2020 року і до закінчення навчання [PERSON] , тобто до [INFO] , за умови, що він буде продовжувати навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років. На виконання вказаного рішення 02.09.2021 судом було видано виконавчий лист (т.1 а.с.5-12, 14). Згідно з копією постанови державного виконавця Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) від 29.09.2021 відкрито виконавче провадження ВП №66960440 з примусового виконання виконавчого листа №398/4068/20 (т.1 а.с.13). З копій квитанцій за період з січня 2022 року по березень 2023 року вбачається, що [PERSON] сплачував аліменти на користь [PERSON] (т.1 а.с.15-21). Відповідно до копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на 22.03.2023 зареєстровано ФОП [PERSON] . Дата реєстрації 13.01.2022 (т.1 а.с.22). Згідно з копією Виписки № [NUMBER] із медичної карти стаціонарного хворого, [PERSON] з 06.10.2020 по 10.10.2020 перебував в стаціонарному закладі НДСЛ «Охматдид» (т.1 а.с.108). Згідно з копією калькуляції послуг станом на 18.08.2023 закладу «Добробут Здоров`я Країни», вартість замовлення складає 31190,00 грн. (т.1 а.с.109). Відповідно до копії довідки про доходи, виданої Національним авіаційним університетом від 16.06.2023 № 230, доходи [PERSON] за період з січня 2023 року по липень 2023 року становлять 0,00 грн. (т.1 а.с.110). Згідно з копією калькуляції послуг станом на 16.08.2023 закладу «Добробут Здоров`я Країни», вартість замовлення 80590,00 грн. (т.1 а.с.111). Відповідно до копії медичної карти амбулаторного хворого №9592/22 ДУ «Інститут отоларингології ім. проф. О.С.Коломійченка НАМНУ» від 06.09.2022, [PERSON] звертався до закладу зі скаргами (т.1 а.с.113). Згідно з копією Консультації ЛОР-лікаря від 13.02.2022 закладу «Добробут Здоров`я Країни», консультаційного висновку спеціаліста від 13.12.2022 та від 16.09.2022 Клінічної лікарні «Феофанія», виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1391 від 19.08.2022 КНМП «Кременчуцька міська лікарня планового лікування», консультативного висновку 1059 від 03.08.2020 Консультативно-діагностичної поліклініки Національної дитячої спеціалізованої лікарні «ОХМАТДИТ», [PERSON] звертається за медичною допомогою з приводу захворювання (т.1 а.с.115-119). Також судом досліджена Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 14.08.2023 № 342707906 стосовно права власності [PERSON] (т.1 а.с.121-123). Відповідно до копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на 15.09.2023 зареєстровано ТОВ «Кернел Діджитал». Дата реєстрації 18.05.2022 (т.1 а.с.146-147). Згідно з довідкою про доходи для студентів, виданої Національним авіаційним університетом від 22.11.2023 № 345, [PERSON] отримував стипендію за січень 2022, потім з липня 2022 по грудень 2022, в подальшому по жовтень 2023 стипендію не отримував. Загальний розмір отриманого доходу становить 15058,00 грн. (т.1 а.с.203-204). Згідно з відповіддю Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 06.12.2023 №6901/5/11-28-24-01-13, [PERSON] перебував на обліку в Олександрійській ДПІ ГУ ДПС у Кіровоградській області з 13.11.2022 по 28.11.2022. Дата державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною-особою підприємцем за її рішенням 26.11.2022 (стан 11-припинено, але не знято з обліку (КОР не пусті). Згідно з довідкою про доходи за період з січня 2022 року по вересень 2023 року [PERSON] отримав дохід на загальну суму 189601,00 грн. При цьому з лютого 2022 року [PERSON] працює та отримує самостійний дохід (т.1 а.с.206-220). Крім цього, судом оглянута податкова декларація платника єдиного податку фізичної-особи підприємця на [PERSON] (т.2 а.с.26-28). Згідно з копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого виданої ПП «Клініка Медіком» [PERSON] перебував у стаціонарі з 25.01.2024 по 26.01.2024. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, а саме, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дочки, сина, які продовжують навчання є одним із способів захисту інтересів останніх, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Встановлено, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.07.2021, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 18.01.2022, справа №398/4068/20, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 09 листопада 2020 року і до закінчення навчання [PERSON] , тобто до [INFO] , за умови, що він буде продовжувати навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років. Проте, після набрання законної сили вказаним судовим рішенням змінилися обставини, які полягають у тому, що повнолітній син позивача [PERSON] з лютого по липень 2022 року працював в СТОВ «Дружба-Нова», а з серпня 2022 року по вересень 2023 року працював в ТОВ «Кернел Діджитал» та отримував заробітну плату, розмір якої перевищує встановлений законом розмір мінімальної заробітної плати. Крім того, відповідач [PERSON] отримує стипендію та соціальні виплати. Суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідач [PERSON] не потребує матеріальної допомоги від батька на період навчання, оскільки матеріальне становище [PERSON] \~змінилося, він працює та має можливість забезпечувати себе самостійно, а тому не потребує матеріальної допомоги від батька. За таких обставин, позовні вимоги про звільнення від сплати аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом звільнення від сплати аліментів на користь відповідачки [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина, які стягуються на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.07.2021. Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, тому звільнення від сплати аліментів має бути з моменту, коли позивач реалізував своє право на звернення до суду із зазначеним позовом, тобто з 25.03.2023. Щодо вирішення позовних вимог про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до статті 2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У частині 1статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Згідно зі статтею 1\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Звернувшись до суду з цим позовом, [PERSON] просив не тільки звільнити його від сплати аліментів, але й визнати виконавчий лист щодо їх стягнення таким, що не підлягає виконанню. Частиною 1 статті 431\~ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Частинами 1, 2 статті 432\~ЦПК України визначено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Стаття 432\~ЦПК України розташована у Розділі VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)». Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що законодавцем визначено спеціальний порядок звернення сторони виконавчого провадження за визнанням виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, під час примусового виконання судових рішень. Звернення до суду з позовом про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню не відповідає наведеним нормам права, є виявом обрання неналежного способу (порядку) захисту порушених прав заявником [PERSON] , як боржником у виконавчому провадженні, яке на момент звернення до суду з позовом тривало. Суд враховує, що [PERSON] звернувся до суду за захистом своїх прав з метою звільнення від обов`язку сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина за рішенням суду у зв`язку зі зміною матеріального становища сина та відсутності потреби матеріальної допомоги з боку батька, що підлягає вирішенню з урахуванням положень частини 4 статті 273 ЦПК України. Позовному провадженню притаманна позовна форма як модельна, узагальнююча конструкція процедури позовного провадження. Для неї характерні такі ознаки, як наявність матеріально-правової вимоги, яка випливає із порушеного або оспорюваного права сторони і яка підлягає в силу закону розгляду в певному порядку, встановленому законом; наявність спору про суб`єктивне право; наявність двох сторін із протилежними інтересами, які наділені законом певними правомочностями щодо захисту своїх прав, свобод чи інтересів у суді. Цивільні процесуальні правовідносини персоніфікують учасників цивільного судочинства, визначають їхні права і обов`язки відповідно до процесуальних функцій і гарантії забезпечення справедливого судочинства. Отже, провадження цивільного процесу - це специфічна модель розгляду цивільної справи, що відбиває предметну характеристику цивільного судочинства з точки зору матеріально-правової природи справ, що розглядаються, специфіку доказування фактів як юридико-фактологічної основи справи та результатів розгляду справи, які відбиваються у процесуальних актах - певного роду документах. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд має ухвалити рішення. Ця вимога повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права. Матеріально-правова вимога позивача повинна спиратися на підставу позову. Підставою позову визнають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Цими обставинами можуть бути лише юридичні факти, тобто такі факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Натомість, заяви, подані з метою розв`язання процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення, мають на меті захист прав сторін виконавчого провадження з виконання судових рішень та покладають на суд контроль за належним виконанням судових рішень. Здійснення такого захисту відбувається за правилами спеціального виду провадження в цивільному судочинстві, що є відмінним від позовного. Зважаючи на наведене, належним правомірним порядком захисту порушених прав позивача як платника аліментів у зв`язку зі зміною обставин, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, є саме позовні вимоги про звільнення від них. За таких обставин є підстави для відмови у позові про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Щодо вирішення позовних вимог про повернення безпідставно одержаних коштів з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. Частиною першою\~статті 1212 ЦК України\~передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з пунктом першим частини першої\~статті 1215 ЦК України\~не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Аналіз наведеної норми права свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14. Зважаючи на те, що грошові кошти у розмірі 53309,63 грн. були набуті відповідачкою [PERSON] , у період з 10.02.2022 по 21.03.2023, як аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання на виконання рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.07.2021, тобто не безпідставно та за відсутності достовірних доказів недобросовісного набуття їх [PERSON] , суд\~приходить до висновку про відмову у задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення безпідставно одержаних коштів. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 04.11.2020 у справі № 382/1728/18 (провадження № 61-9514св19). Фактично позовні вимоги про повернення сплачених аліментів на підставі ст. 1212 ЦК України зводяться до повороту виконання, тоді як відповідно до ч. 2 ст. 445 ЦПК України у справах про стягнення аліментів поворот виконання не допускається, незалежно від того, в якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача. Обставин, за яких законом допускається поворот виконання рішення про стягнення аліментів, судом не встановлено. Щодо розподілу судових витрат. В силу частини 1\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що одна позовна вимога (про звільнення від сплати аліментів) задоволена, в задоволені інших двох позовних вимог (про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та повернення безпідставно набутого майна) відмовлено, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі по 536,80 грн. з кожного.

Outcome: partial