Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] через предсставника - адвоката Мазурик З.Я. звернулась з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн. щомісячно на обох дітей, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Вимоги мотивовано тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей - [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з військовим станом, задля своєї безпеки та безпеки дітей, позивач з дітьми виїхала за кордон. Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, відповідач ухиляється та не виявляє бажання щодо надання матеріальної допомоги дітям. Позивач зазначає, що рівень життя за кордоном значно відрізняється від проживання в Україні. Діти потребують постійного придбання продуктів харчування, дитячого одягу та взуття, ліків медичних послуг. Наразі відповідач не підтримує родину фінансово, не виконує свої батьківські обов`язки щодо утримання дітей, у зв`язку з чим позивач вимушена звертатись до суду з вказаним позовом. Відповідач скористався правом подачі відзиву, в якому не заперечує щодо стягнення аліментів, однак не визнає позовні вимоги в частині визначення розміру аліментів саме у твердій грошовій сумі, просить визначити розмір аліментів у частці - 1/3 частина заробітку (доходу). В мотивування зазначає, що систематично бере участь в матеріальному забезпеченні дітей, постійно надає кошти дітям. Крім того, має матір [PERSON] , яка потребує лікування та відповідач, починаючи з 2022 року допомагає матері шляхом сплати грошових коштів в розмірі від 5 000 до 8000 грн. кожного місяця. Зазначена обставина також підтверджується копією пояснень матері [PERSON] та медичними документами. Зокрема, він офіційно працевлаштований та отримує чистий дохід у розмірі 20 372 грн. кожного місяця. Таким чином, у разі задоволення позовної заяви з нього, як відповідача, кожного місяця, виходячи із його заробітної плати фактично буде стягуватися більше ніж 50% від його доходу, що фактично позбавить відповідача піклуватися про свою матір, оскільки на життя в нього буде залишатися менше 10 000 грн. Таким чином, відповідач просить стягувати з нього аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно. 01 березня 2024 року представник позивача подала до суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що вимоги, викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву, є безпідставними та такими, що суперечать чинному законодавству, оскільки відповідач у своєму відзиві посилається на норми не чинного законодавства. Одержувач аліментів має перевагу в обранні того чи іншого способу стягнення аліментів у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідач маніпулює станом здоров`я своєї матері, запевняє, що з 2022 року допомагає матері шляхом сплати грошових коштів, проте не нададає доказів, які підтверджують перекази коштів. Пояснення матері не можуть слугувати належним доказом, лскільки в цій ситуації є упередженою. До того ж, відповідач, як батько, має обов`язок перед дітьми та інші обставини не можуть впливати на матеріальну допомогу дітям, яким повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідач працездатний, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому сторона позивача вважає, що він може сплачувати аліменти у розмірі 10 000 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б.від 02 лютого 2024 року відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. В судове засідання сторони не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2010 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. У спростування викладених обставин будь-яких доказів відповідачем суду не надано. Відповідно до наданої відповідачем довідки, виданої ТОВ «Спринтер Центр» від 14.12.2023, останній працює на посаді менджер (управитель) по роботі з ключовими клієнтами та отримує дохід у розмірі 20 372 грн. кожного місяця. Наразі відповідач не підтримує родину фінансово, при цьому працевлаштований, має офіційний дохід. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значенняРозмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення судом в окремих випадках розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку платника аліментів. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим за наявності певних обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у частці від заробітку (доходу), приблизний перелік яких наводиться у частині 1 даної статті (Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. У такому випадку стягнення аліментів на дитину у частці від доходу її матері або батька може призвести до істотної різниці у розмірі аліментів, які отримує дитина щомісяця, що у свою чергу негативно вплине на забезпечення дитини. Стягнення аліментів у твердій грошові сумі дозволяє забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини. Також доцільно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у випадку отримання платником аліментів заробітку або доходу повністю в натурі або в іноземній валюті, що можна віднести до інших обставин, які мають істотне значення. При отриманні доходу в натурі проводиться грошова оцінка такого натурального надання особі, а потім з отриманих сум стягуються аліменти. Проте вартість натурального надання може суттєво варіюватися, а крім того, щомісяця вчиняти переоцінку натурального надання дуже складно. Тому замість частки від доходу платника аліментів у якості аліментів суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. Неможливість визначення аліментів у частці від заробітку (доходу) може виникнути, наприклад у випадках, коли платник аліментів постійно проживає на території іноземної держави та відомості про його доходи отримати неможливо. Ускладненим та водночас таким, що порушує інтереси дитини, є стягнення аліментів у випадках, коли платник аліментів приховує свої доходи з метою ухилення від їх сплати. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, про що у свою чергу наголошує постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17). Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, може бути згодом збільшений чи зменшений судом на вимогу як платника аліментів, так і одержувача аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» визначено на 2024 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Поряд з цим, суд приходить до висновку щодо необґрунтованості позивачем розміру аліментів, які остання просить стягнути з відповідача. Позивачем не наведено підстав повного задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів саме в розмірі 10 000 грн. щомісячно на обох дітей, зокрема, не зазначено доказів матеріальної можливості відповідача сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. Суду не надано доказів на підтвердження необхідності саме вказаного розміру аліментів для забезпечення належного розвитку та належного рівня життя дитини, виходячи з рівного обов`язку батьків брати участь в її матеріальному утриманні. Зокрема, відповідачем також не надано до суду доказів неможливості сплати аліментів, не надано доказів перебування на його утриманні інших дітей, батьків, тощо. Твердження відповідача, про знаходження на його частковому утриманні матері, яка потребує фінансової допомоги на підставі системних хвороб, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки відповідачем не надано доказів, які підтверджують перекази коштів матері та постійні витрати на лікування, а пояснення [PERSON] не можуть слугувати належним доказом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є працездатною особою, має задовільний стан здоров`я (будь - яких доказів протилежного суду не надано), аліментів не платить, утриманців не має, може працювати і належним чином утримувати дітей. З урахуванням обставин справи, розміру доходу відповідача та беручи до уваги, що діти сторін проживають разом із позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дітей, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дітей, їх потреби суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. З огляду на викладене, з урахуванням всіх обставин справи, зважаючи на вік дітей ( 8 і 6 років), що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 3 500 грн. на кожну дитину щомісячно. Одержувач аліментів має перевагу в обранні того чи іншого способу стягнення аліментів у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що такий розмір аліментів буде повністю відповідати інтересам дітей та підтримувати їх гармонійний розвиток. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. у частині позовних вимог про стягнення аліментів, від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial