Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

До Ірпінського міського Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав, в якій зазначено, що за час спільного проживання без реєстрації шлюбу Позивача та Відповідача у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з Відповідачем не склалося, сторони спільно не живуть більше 5 років. Також зазначив, що Відповідач, більше трьох років жодним чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами доньки, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини. Вказує, що Відповідач не цікавиться інтересами дитини, де дитина навчається, які гуртки чи заклади відвідує. У Відповідача фактично відсутній материнський інстинкт, інтерес до доньки та фактично Відповідач самоусунувся від виховання дитини. Крім того, зазначає, що мати неодноразово при дитині вживала алкогольні напої, наркотичні речовини та перебувала у стані сп`яніння та такі дії Відповідача негативно відображаються на дитині. Загалом, дитина психологічно не готова проживати разом з матір`ю, оскільки вихованням доньки здебільшого займався Позивач самостійно і у нього з донькою тісний зв`язок на моральному та психологічному рівнях. Вважає, що дитина не зможе нормально а ні фізично, а ні психологічно розвиватися та буде лише отримувати страждання та перебувати у стані постійного стресу. Також зауважує, що жодної матеріальної та фінансової допомоги на дитину Відповідач не надає. Сторони не досягли згоди щодо розміру аліментів, які матір має сплачувати на утримання дитини, тому Заявником прийнято рішення також стягувати аліменти. Таким чином, Позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] в розмірі однієї чверті (1/4) заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки - [PERSON] . Судові витрати стягнути з Відповідача. В судовому засіданні позивач та його представник просили задовольнити позовні вимоги. В судове засідання відповідач не з`явилася, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надійшла заява посвідчена приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного нотаріального округу Житомирської області Борисюк Л.М., згідно якої [PERSON] не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, зазначила, що з дитиною [PERSON] не проживає з 2019 року, не піклується, не виховує та не утримує її матеріально, і в подальшому не має наміру це робити. Просила дане питання в суді розглядати без її участі. В судове засідання представник третьої особи - Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області, не з`явився, надали висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що за час спільного проживання без реєстрації шлюбу Позивача та Відповідача у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, серія [NUMBER] від 29.01.2016 року. Згідно довідки від 04.08.2022 №3216-7501185538 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та фактичне місце проживання/перебування [PERSON] та [PERSON] знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до характеристики директора Ворзельського ліцею №10, [PERSON] на даний час навчається в зазначеному закладі, вихованням дитини займається батько, він приділяє належну увагу навчанню та вихованню доньки. Також судом встановлено, що у період проживання у м. Новоград-Волинський Позивач звертався до місцевого Центру соціальних служб, із повідомленням про те, що матір дитини фактично самоусунулася від виховання та утримання доньки, що підтверджується копією листа-відповіді Новоград-Волинського міського центру соціальних служб за вих. № 300 від 11.07.2022 року та копією акту оцінки потреб сім`ї від 28.06.2022 року, копією висновку оцінки потреб сім`ї від 11.07.2022 року. Також, Позивач звертався із заявою до Служби у справах дітей Уманської районної державної адміністрації зі запитом щодо обстеження умов проживання [PERSON] . Відповідно до відповіді, що оформлена листом за вих. № 133/01-17 від 25.07.2022 року, спеціалістами служби у справах дітей спільно із працівниками ювенальної превенції здійснили виїзд у смт Бабанка, під час якого було з`ясовано, що [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , про те за даною адресою не проживає. Із розмови з сусідами було встановлено, що Відповідач була лише кілька разів за місцем своєї реєстрації, дитини разом з нею жодного разу не було. Також уповноваженими особами встановлено, що житловий будинок цегляний, вікна брудні, завішані темними шторами, через які нічого видно. Подвір`я та город зарослі бур`янами. Крім того, встановлено, що відповідно до копії листа від ГУ НП в Житомирській області Новоград-Волинського районного відділу поліції за вих. № 10383/220/01-2022 від 30.06.2022 року, зазначено, що гр. [PERSON] , [INFO] , притягувалася до адміністративної відповідальності ВПД №2 (м. Умань Уманського районного управління поліції в Черкаській області 23.06.2022 року за ст. 183 КуаАП (Завідомо неправдивий виклик спеціальних служб), за ч.1 ст.178 КУпАП (Розпивання пива, алкогольних напоїв у громадських місцях) та Управлінням патрульної поліції в м. Ки єві 26.10.2020 року за ч. 1 ст. 178 КупАП (Розпивання пива, алкогольних напоїв у громадських місцях). Відповідно до Відомості з ЄДР [PERSON] внесено в Єдиний реєстр боржників, за рядом виконавчих документів та справах. Відповідач є боржником у ряді виконавчих проваджень ВП № [NUMBER] від 08.09.2022 року, стягувач Уманський ВПД № 2 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області; № [NUMBER] від 06.10.2022 року, стягувач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК", № 70009879 від 06.10.2022 року, стягувач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК", стягувач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК", № [NUMBER] від 17.10.2023 року, стягувач НПУ ГУНП у м. Києві Шевченківське УП. За підсумками розгляду матеріалів справи встановлено, що відповідач фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки, що є достатньою підставою для позбавлення її батьківських прав відносно дитини. Батьківські обов`язки стосовно дитини виконує лише батько. Позивач позитивно характеризується за місцем свого проживання, що підтверджується характеристикою виданою за місцем проживання. Позивач має хороший стан здоров`я, не зловживає алкогольними напоями та наркотичними речовинами, що підтверджується довідкою лікаря-нарколога та лікаря-психіатра. Також позивач до кримінальної відповідальності не притягувався, в розшуку не перебуває, що стверджується витягом про відсутність судимості. Відповідно до Декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, № 0001-93АР-Р700 Комунального некомерційного підприємства «Ірпінський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Ірпінської міської ради Київської області позивач [PERSON] без участі матері дитини турбується про здоров`я та нормальний розвиток своєї доньки. Також для створення належним умов проживання дитини Позивач 06.07.2022 року придбав квартиру за адресою [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2608240832080), що підтверджується копією Витягу з ДРРП на вказану квартиру. Крім того, в судовому засіданні, в присутності психолога [PERSON] , [PERSON] пояснила, що проживає з татом та бабусею, відвідує ліцей та домашні завдання з нею робить тато чи бабуся. З татом ходять до парку, грають в ігри. Зазначила, що мама з ними не проживає та не пам`ятає коли останній раз спілкувалася з нею. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача, вказала, що дитина проживає з батьком і бабусею, матір дитини бачила тільки один раз та вона була в алкогольному сп`янінні. В судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснила, що вона є матір`ю позивача, вона, її син та онучка проживають разом. Зазначила, що Відповідачка не цікавиться життям дитини, кошти на її утримання не надає, рідко телефонує. Зазначені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Вирішуючи питання щодо вимог позивача про позбавлення відповідача батьківських прав, суд виходить з такого. Пунктом 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 року у справі № 211/559/16-ц). Європейський суд з прав людини зазначив, що між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків (рішення від 07.12.2006 по справі «HUNT v. UKRAINE», № 31111). Суд вважає висновок органу опіки та піклування обґрунтованим, у ньому наведено достатньо підстав та аргументів, які вказують на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, а також позитивного впливу такого рішення на інтереси дитини. При розгляді цього спору суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України», яким встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач без поважних причин свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, передбаченими ст. 150 СК України, за власною ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, без поважних причин залишила її без батьківської уваги та турботи, при цьому наявна відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною, а отже поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками. З наведених вище обставин, суд вважає, що наявні підстави, передбачені п. 2 ч.1 ст.164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав щодо її доньки, що сприятиме захисту якнайкращих інтересів дитини. Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Судом роз`яснюється, що відповідно до ч. 1 ст. 169 ЦПК України мати, батько, позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття, це встановлено та гарантовано Конституцією України та Сімейним кодексом України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Оскільки, під час судового розгляду справи позивачем доведено обставини, на які він посилається як на підставу для задоволення позову, угоди щодо добровільної сплати аліментів між сторонами не досягнуто, відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, суд приходить до висновку про задоволення позовних в повному обсязі. З урахуванням задоволення позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати: судовий збір в розмірі 1073,60 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved