Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~25 липня 2023 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 15 липня 2022 року близько 14 год. 55 хв. на бульварі Шевченка, 205 в м.Черкаси сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Nissan Rogue д.н.з. [NUMBER] (власник [PERSON] ) та автомобіля Renault Master д.н.з. [NUMBER] (власник [PERSON] ) під керуванням [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Renault Master д.н.з. [NUMBER] була застрахована ПрАТ «Саламандра» згідно полісу № 209645334 від 23.06.2022р. ДТП сталась з вини водія [PERSON] , який постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 серпня 2022 року притягнутий до адміністративної відповідальності. Внаслідок ДТП позивачці завдана матеріальна шкода внаслідок ушкодження належного їй транспортного засобу, однак відповідач не виплачує у встановленому законом порядку страхове відшкодування в межах ліміту страхової відповідальності. Просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в сумі 90\~632,46 грн. 09 серпня 2023 року представник відповідача адвокат Терзі О.С. скерував до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтував тим, що як вбачається з матеріалів справи, 15.07.2022 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої, за твердженням [PERSON] , було завдано майнової шкоди. Вказане, зокрема, підтверджується Довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 3022199374110943. Відповідно до змісту позовної заяви [PERSON] стверджує, оскільки вона як потерпіла начебто сумлінно виконала свої зобов`язання відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то у ПрАТ «СК «Саламандра» виник обов`язок з виплати страхового відшкодування. Доводи позивачки вважає помилковими. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Як вбачається з доданих до позовної заяви документів, ПрАТ «СК «Саламандра» неодноразово інформувало [PERSON] подати страховику визначений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» пакет документів, в тому числі, і заяву про страхове відшкодування. Однак, [PERSON] проігнорувала вимоги Закону та не подала страховику ні повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, ні заяву про страхове відшкодування. 15.07.2023 року у ПрАТ «СК «Саламандра» виникло право прийняти рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування з підстав неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Звернення ж з позовом мало місце 25.07.2023 року, тобто, також поза межами річного строку з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. В рамках справи № 712/7570/23 у ПрАТ «СК «Саламандра» не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування саме на підставі п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таким чином, на підставі п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позовні вимоги [PERSON] до ПрАТ «СК «Саламандра» не підлягають до задоволення. Просить суд відмовити в задоволенні вимог та стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 20000 грн. 21 грудня 2023 року представник позивача адвокат Верстов Р.М. скерував до суду відповідь на відзив. Судом було задоволено клопотання представника відповідача про залишення без розгляду відповіді на відзив. 25 січня 2024 року представник позивача адвокат Верстов Р.М. скерував до суду заяву про поновлення пропущеного процесуального строку, в обґрунтування вказував на те, що [PERSON] , вчиняла дії, що визначені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», належним чином повідомляла відповідача про проведення товарознавчої експертизи пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу Nissan Rogue з номерним знаком [NUMBER] який є її власністю, вчиняла ряд дій, що було спрямовано на отримання інформації від відповідача, а також узгодження суми страхового відшкодування за страховим випадком. В свою черву відповідач ігнорував запити позивача, не вчинив жодних дій що спрямовані на виконання обов`язку останнього згідно приписів статті 36 в частині узгодження суми страхового відшкодування. Але вищевказані життєві обставини, що викладені у цій заяві та підтверджуються документально, а саме життєві потрясіння спричинені звільненням, що призвели до погіршення і так не в повному обсязі стану здоров`я позивача, що в подальшому призвело до хірургічних операції, а також тривалий процес лікування, що об`єктивно трапилось не від дій чи бездіяльності особи, а саме впливу обставин, які виникли не з вини позивача. Дії відповідача, що фактично відображені у повній бездіяльності в частині не повідомлення про права та обов`язки потерпілого у частині строку звернення. Відсутність інформації у частині притягнення винної особи у вчинені ДТП, за яким розглядається позовна вимога, а також відсутність будь-яких дій відповідача, що спрямовані на виконання приписів Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 04 березня 2024 року представник позивача адвокат Верстов Р.М. скерував до суду письмові пояснення про те, що з наданих відповідачем на виконання ухвали суду страхової справи можливо лише підтвердити факт явного не рівного становища Страховика та особи, що зазнала збитків, що стали наслідком дорожньо-транспортної пригоди. У наданих до суду матеріалів справи відсутня будь-яка інформація стосовно калькуляції витрат, що потрібні для відновлення пошкодженого транспортного засобу, зави про настання страхового випадку, паспорту та коду позивача, що була подана позивачем, але відповідач скриває ці факти посилаючись на відсутність відмітки представника відповідача. З огляду на надану позивачем інформацію стосовно переписки між позивачем та відповідачем, підтверджується комунікація між сторонами, а також підтверджуються факти того, що позивач належним чином надав документи до відповідача. Так, 31 серпня 2022 року представник відповідача, засобами зв`язку viber направив до позивача файл формату PDF за назвою 0041139 ЗНВ, також додав, що необхідно додати документи, а саме паспорт та ідентифікаційний код Позивача, водійське посвідчення. Позивач, як засобами зв`язку viber так і наручно передав представникам відповідача вказані документи окрім заяви про страхове відшкодування. При подані вказаних документів позивач проконсультувався з представником відповідача, стосовно порядку узгодження суми страхового відшкодування. Заява про виплату страхового відшкодування подається вже на завершальному етапі, коли вже всі документи подані, пошкоджене майно оцінене та встановлена сума страхового відшкодування. З огляду на надані представником відповідача матеріалів страхової справи, посвідчується лише правова позиція відповідача, який обрав спосіб захисту шляхом заперечення будь-якої інформації від позивача, відмові від надання страхової справи в повному обсязі. Представником відповідача було проведено виїзний огляд пошкодженого транспортного засобу, на підставі якого представник відповідача в цьому ж повідомлені за яким було надіслано заяву про виплату страхового відшкодування вказав суму яка підлягає виплаті позивачу, а саме 50 153,05 гривень. 08 березня 2023 року від представника відповідача адвоката Терзі О.С. надійшло до суду клопотання, в обґрунтування посилався на те, що відповідно до письмових пояснень, позивач та його представник в черговий раз підтвердили про повну обізнаність з положеннями законодавства про страхування та в черговий раз підтвердили невиконання обов`язків, в тому числі, і в частині необхідності подання заяви про страхове відшкодування. В письмових поясненнях позивачем акцентується увага, що подання заяви про страхове відшкодування є начебто якоюсь завершальною стадією. Вказане є особистим припущенням позивача та не передбачено законом. Подання заяви про страхове відшкодування не пов`язано з якимись іншими діями страховика, як то визначення збитку, наприклад. Подаючи заяву про страхове відшкодування позивач не зобов`язаний був прописувати якусь суму відшкодування. Тому, твердження позивача в цій частині є незрозумілими та не узгоджуються з положеннями законодавства. Крім того, у поясненнях від 01.03.2024 року позивач посилається на докази направлення адвокатського запиту, які начебто надані ним до суду. Однак, ні до позову, ні до відповіді на відзив, ні до інших пояснень позивача, які надходили на адресу страховика, такі докази не надані. Вбачається, що позивачем порушено порядок подання доказів, а саме, відсутнє підтвердження завчасного їх надсилання відповідачу, а відтак, такі докази мають бути залишені судом без розгляду. Страховик надає підтвердження, що дійсно надходив адвокатський запит № 189 від 29.11.2022 року. 13.12.2022 року на вказаний адвокатський запит була надана письмова відповідь, в якій адвокату відмовлено в наданні інформації з підстав недотримання вимог та форми адвокатського запиту. Оскільки, даний адвокатський запит не має жодного відношення до факту невиконання позивачем обов`язку щодо звернення до страховика, то вказаний адвокатський запит і не надавався на виконання ухвали суду про витребування доказів. Протягом всього часу розгляду справи є досить незрозумілим, чому позивач взагалі не володіє інформацією про діяльність свого ж адвоката Терещенко С.М., який діяв в її ж інтересах. Представник позивача адвокат Верстов Р.М. в судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що відповідач в установленому законом порядку був повідомлений про страховий випадок, також за участю представника відповідача був проведений огляд транспортного засобу та засобами телефонного зв`язку працівники відповідача повідомили позивачці про визначення суми страхового відшкодування 50\~135,05 грн. В цей же спосіб позивачці була надіслана для підписання заява про виплату страхового відшкодування з вказаною сумою. В зв`язку з непогодженням з визначеною сумою відшкодування позивачка звернулась до незалежного експерта, після чого звернулась до суду. Заяву про виплату страхового відшкодування позивачка не подавала з поважних причин, а саме так як не дійшли згоди по сумі. Представник відповідача адвокат Терзі О.С. позов не визнав, пояснив, що страховиком відповідач був повідомлений про дорожньо-транспортну пригоду, однак потерпілою особою протягом року не направлялась до відповідача заява про виплату страхового відшкодування, хоча остання була обізнана про свої права та мала адвоката, в зв`язку з чим у відповідача виникла підстава для відмови у виплаті страхового відшкодування. Заперечив, що уповноважені працівники страхової компанії спілкувались з позивачкою згідно наданих стороною роздруківок телефонних повідомлень. Також адвокат в інтересах позивачки у грудні 2022 року звертався до відповідача з адвокатським запитом про результати оцінки страховиком завданої шкоди, однак вказаний запит був відхилений як не належно оформлений. Третя особа в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду невідомі. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників, приходить до наступного. \~ \~ Хід розгляду справи \~ \~ \~ \~ \~ \~26 липня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] . \~ \~ \~ \~05 вересня 2023 року ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. \~ \~ \~ \~26 січня 2024 року ухвалою суду клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Задоволено клопотання представника відповідача про залишення без розгляду відповіді на відзив. \~ \~ \~ \~04 березня 2024 року ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача про витребування в порядку ч.4 ст.81 ЦПК України у позивачки доказів відповідних дій. 2.Мотивувальна частина \~ \~ \~ \~ Фактичні обставини, встановлені судом В судовому засідання встановлено, що [PERSON] є власником транспортного засобу Nissan Rogue д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] від 23.09.2021р. Відповідно до довідки № 3022199374110943 від 17.05.2023 р. про дорожньо-транспортну пригоду від 17.05.2023 року 15 липня 2022 року о 14-55 год. на бульварі Шевченка, 205 в м.Черкаси сталась ДТП за участю належного [PERSON] транспортного засобу Nissan Rogue д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та належного [PERSON] легкового автомобіля, призначеного для перевезення пасажирів та їх багажу в індивідуальному порядку, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . ДТП сталася внаслідок порушення [PERSON] пунктів 13.1 ПДР, 2.10.а.ПДР. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 серпня 2022 року у справі № 712/5600/22 визнано [PERSON] , винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Судом встановлено, що 15 липня 2022 року о 14 год. 55 хв. в м. Черкаси, бул. Шевченка, 205, гр. [PERSON] , керуючи автомобілем Renault Master, д.н.з. [NUMBER] , не впевнився в безпечності руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на припаркований автомобіль Nissan Rogue, д.н.з. [NUMBER] , після чого залишив місце ДТП. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. \~ \~ \~ \~Частина 6 стаття 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. \~ \~ \~ \~Цивільна відповідальність водія Renault\~Master,\~д.н.з.\~ [NUMBER] на момент ДТП була застрахована в приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «САЛАМАНДРА» поліс № 209645334. Відповідно до даного полісу страхова сума за шкоду заподіяну майну складає 130\~000 грн., розмір франшизи 2600 грн. Згідно матеріалів страхової справи вбачається наявність довідки про дорожньо-транспортну пригоду, що сталась 15 липня 2022 року о 14 год. 55 хв. в м. Черкаси, бул. Шевченка, 205,що підтверджує факт повідомлення страхової компанії про страховий випадок. Представник відповідача пояснив, що відповідне повідомлення надійшло від страхувальниці [PERSON] . Матеріали страхової справи не містять матеріалів про огляд ушкодженого автомобіля за участю страховика чи надіслання потерпілому вимоги про надання ушкодженого автомобіля для огляду. 07 вересня 2022 року позивачка направила керівнику СК «Саламандра» повідомлення про направлення представника страхової компанії 14.09.2022 року для участі в оцінці завданого збитку та огляду автомобіля Nissan Rogue д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого в результаті ДТП за участю страхувальника СК "Саламандра". Направлення повідомлення підтверджено поштовим повідомленням з описом вкладення (штрих кодовий ідентифікатор -1803601992492). Надані позивачкою роздруківки телефонних повідомлень про реєстрацію страхового випадку, узгодження страхового відшкодування не містять даних про переписку з конкретними посадовими особами страхової компанії. Факт узгодження страхового відшкодування сторонами відповідачем заперечено. 16 вересня 2022 року суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] на підставі договору з позивачкою надано звіт № А-09-05 про оцінку автомобіля Nissan Rogue д.н.з. [NUMBER] , відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ Nissan Rogue д.н.з. [NUMBER] складає 105\~378 грн. 95 коп. в т.ч. ПДВ 20 % за винятком ремонтно-відновлювальних робіт. (вартість відновлювальних робіт 16\~900 грн. ПДВ не нараховується, вартість матеріалів та складників 148\~930,37 грн. в т.ч. ПДВ 20 %. 29 листопада 2022 року адвокатом Терещенко С.М. направлено адвокатський запит ПрАТ «СК «Саламандра» з вимогою про надання копії звіту (акту) чи висновку про оцінку автомобіля Nissan Rogue д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] 13 грудня 2022 року ПрАТ «СК «Саламандра» на адвокатський запит відмовлено в наданні документів з тих підстав, що адвокатом не підтверджено повноважень представляти інтереси позивачки у ПрАТ «СК «Саламандра». Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд Спірні правовідносини регулюються нормами цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 3 ЦПК України\~та\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Згідно зі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до частини першої статті 1166\~Цивільного кодексу\~України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (статті 6\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» (далі - Закон\~№ 1961-IV). Згідно з пунктами 9.1, 9.2\~статті 9 Закону України № 1961-IV \~страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. \~ \~ \~ \~ Відповідно до статті 12 Закону № 1961-IV розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 34 ЗУ № 1961-IV визначені дії страховика та МТСБУ після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). Відповідно до ст. 34.1 ЗУ № 1961-IV страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Відповідно до ст. 34.2 ЗУ № 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до ст. 34.3 ЗУ № 1961-IV якщо представник страховика (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Відповідно до ст.36 Закону № 1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Відповідно до ст.37.1.4 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Судом встановлено та сторонами у справі не оспорюється факт завдання позивачці матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини [PERSON] (власник автомобіля [PERSON] ) 15.07.2022 року, цивільно-правова відповідальність якої на момент ДТП була застрахована в приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «САЛАМАНДРА» за полісом № 209645334. Відповідно до даного полісу страхова сума за шкоду заподіяну майну складає 130\~000 грн., розмір франшизи 2600 грн. Судом встановлено, не заперечувалося представником відповідача і підтверджено матеріалами страхової справи, що відповідач був повідомлений про страховий випадок особою, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована, в установленому законом порядку. Разом з тим, відповідачем ПрАТ «Саламандра» не підтверджено вчинення дій, які передбачені ст. 34.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме розслідування страхового випадку, здійснення запитів щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування, направлення свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Враховуючи викладене, у розумінні ст. 34.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачка мала законні підстави для самостійного обрання експерта для визначення розміру шкоди, про що відповідач був проінформований повідомленням 07 вересня 2022 року із пропозицією направлення представника 14.09.2022 року для огляду автомобіля Nissan Rogue д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого в результаті ДТП за участю страхувальника СК "Саламандра". \~ \~ \~ \~Відповідно до звіту № А-09-05 про оцінку автомобіля Nissan\~ Rogue\~д.н.з.\~ [NUMBER] (виконаного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] ) від 16.09.2022 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ Nissan Rogue д.н.з. [NUMBER] складає 105\~378 грн. 95 коп. в т.ч. вартість ремонтно-відновлювальних робіт 16900,00 грн., вартість складових 131416,13*(1-0,46)=70 964,71 грн, вартість матеріалів 17514,24 грн. Оскільки позивачка на законних підставах залучила суб`єкта оціночної діяльності для оцінки завданого їй збитків, порушення при проведенні оцінки встановленої законом методики товарознавчого експертного дослідження судом не встановлено, тому суд доходить висновку про обґрунтованість вимоги позивачки про виплату їй страхового відшкодування з урахуванням розміру завданої їй матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної шкоди на суму 105\~378 грн. 95 коп. відповідно до звіту № А-09-05 про оцінку автомобіля Nissan Rogue д.н.з. [NUMBER] ., який не спростований відповідачем. \~ \~ \~ \~Відповідачем в порушення вимог статті 22 Закону № 1961-IVпри настанні страхового випадку не було відшкодовано у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП майну позивачки, чим порушені її права та законні інтереси, які підлягають до судового захисту. Посилання представника відповідача про пропуск позивачкою річного строку для звернення до страховика з вимогою про виплату страхового відшкодування суд вважає такими, що не обґрунтовують заперечення проти позову, виходячи з такого. Поняття «преклюзивні строки» здійснення регулятивного суб`єктивного права (строк подання заяви про страхове відшкодування до страховика) не є тотожним поняттю «позовна давність» (строк захисту порушеного права особи). Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність, встановлена\~законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. У такому випадку договір про збільшення позовної давності укладається в письмовій формі та може бути оформлений як окремий договір, і як пункт основного договору (частина перша\~статті 259 ЦК України). При цьому\~закон\~не передбачає, що позовна давність, встановлена\~законом,\~\~може бути скорочена за домовленістю сторін, що свідчить про те, що позовна давність на звернення до суду за захистом порушеного права визначається\~законом\~і може бути тільки збільшена. Відповідно до положень статей\~256,\~257 ЦК України\~\~позовна\~\~ давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Поряд із цим законодавством встановлюються також спеціальні строки позовної давності, зокрема, скорочені до одного року. Така позовна давність, яка закріплена\~статтею 258 ЦК України, визначена лише для вимог, зазначених у частині другій цієї норми, і зміст цієї норми не допускає розширеного тлумачення та передбачає такий строк для вимог про відшкодування шкоди, спричиненої наслідками ДТП. Відповідно до правової позиції в постанові Великої Палати Верховного Судувід 14 грудня 2021 року справа № 147/66/17, провадження №\~14-95цс20 підпункт 37.1.4 пункту 37.1\~статті 37 Закону № 1961-IV\~визначає наслідком пропуску потерпілою особою річного строку подання заяви до страховика про страхове відшкодування, право страховика на відмову у виплаті регламентних виплат. Разом з тим, ані\~Закон №1961-IV, ані\~ЦК України, ані будь-який інший\~закон\~не передбачає в цьому випадку припинення взагалі права потерпілою особи на отримання відшкодування або на задоволення позову як, наприклад, передбачено ЦК України при пропуску позовної давності. Водночас ЦК України передбачається також поновлення, зупинення, переривання позовної давності (статті\~263-264, стаття\~267 ЦК України). Сплив строку, протягом якого потерпіла особа може реалізувати своє регулятивне суб`єктивне право (у цьому випадку протягом одного року) за рахунок страховика (страхової компанії), призводить до неможливості отримання страхового відшкодування від особи, що застрахувала відповідальність винної в ДТП особи в позасудовому порядку. Однак,\~законодавством не передбачено в цьому випадку припинення взагалі права на відшкодування шкоди, ані у повному обсязі, ані в обсязі страхового відшкодування. Тоді як згідно із частиною четвертою\~статті 267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявила сторона у спорі, є підставою для відмови в позові. Крім того, немає підстав вважати, що річний строк звернення з заявою про виплату страхового відшкодування є спеціальним строком позовної давності, передбаченим\~статтею 258 ЦК України, оскільки це суперечить змісту зазначеної норми, яка не передбачає встановлення спеціальної позовної давності в інших випадках, ніж випадки, передбачені в цій норми. З огляду на те, що пропуск річного строку звернення із заявою до страховика (страхової компанії) не зазначений у законодавстві (стаття 12 ЦК України) як підстава для припинення матеріального права, цей строк не може бути розцінений як преклюзивний і такий, що припиняє існуюче право на отримання відшкодування шкоди в розмірі регламентних виплат взагалі. Аналізуючи норми законодавства стосовно добросовісної поведінки всіх учасників правовідносин (стаття 13 ЦПК України) та принципу повного відшкодування шкоди (стаття 1166 ЦК України), з огляду на відсутність норми\~закону, що передбачає припинення в цьому випадку цивільного права на відшкодування, та з урахуванням із загального права особи на захист права в суді (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), що при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що річний строк на пред`явлення страховику заяви про виплату страхового відшкодування пропущено позивачкою з причин, не пов`язаних з невиконанням потерпілим своїх обов`язків, визначених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», натомість з боку відповідача після отримання повідомлення про страховий випадок порушено встановлену законом правову процедуру проведення розслідування та оцінки шкоди, тому обґрунтованою є вимога позивачки отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання про розмір належного позивачці відшкодування, суд враховує, що страховик не може бути примушений до виплати податку на додану вартість у складі суми страхового відшкодування за винятком випадку, коли сума податку нарахована та сплачена на користь виконавця послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу, який (виконавець), у свою чергу, має бути платником податку на додану вартість (правова позиція Верховного Суду у постанові №\~808/1120/17 від 19\~листопада 2020\~року), тому до стягнення з відповідача підлягає страхове відшкодування без урахування сум ПДВ за винятком вартості ремонтно-відновлювальних робіт: 90632,46 грн. (16900,00\~грн.\~+\~(70\~964,71\~грн.\~+\~17514,24)/1,2), а також за відніманням суми франшизи 2600 грн. в сумі 88032,46 грн. (90632,46 грн. - 2600 грн.). Враховуючи викладене, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою при подачі позову не оплачувався судовий збір у зв`язку зі звільненням від його сплати у відповідності до ЗУ «Про судовий збір», тому у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню в дохід держави з відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 1073,60 грн. (мінімальний розмір судового збору згідно закону). Відповідно до частини першої та другої\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України). Відповідно до\~ч.6 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц вказала, що така вимога ч. 8 ст. 141 ЦПК застосовується і до справ, що розглядаються у спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. В судовому\~засіданні представником\~позивача не\~було заявлено\~клопотання про\~надання додаткових\~доказів розміру\~витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. У позовній заяві від 25 липня 2023 року позивачем зазначався попередній розрахунок суми судових витрат, понесених позивачем, а саме витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн., в обґрунтування яких до позовної заяви надано договір № б/н про надання правової допомоги від 14.07.2023 року, квитанцію про сплату 5000 грн. В порушення ч.3 ст.137 ЦПК України позивачкою не надавався детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Також відповідно до п.5.1 договору про надання правничої допомоги зазначено, що розмір та порядок оплати окремо обумовлюється і може визначатись додатковою угодою, проте вказаною додаткової угоди до суду надано не було. Враховуючи викладене, \~суд приходить до висновку про відмову в задоволенні стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки позивачкою не надано до суду детального розрахунку опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, а також не підтверджено, що саме такі витрати були передбачені договором № б/н про надання правової допомоги від 14.07.2023 року. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved