Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

26.12.2023 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з ПрАТ «Суха Балка» на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 480 000 гривень без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. В обґрунтування позову зазначено, що в період часу з 11.08.1998 року по 17.10.2019 рік працював на підприємстві відповідача, загальний стаж роботи 21 рік 02 місяці, в умовах впливу шкідливих факторів з повним робочим днем в підземних умовах. Тривалий стаж роботи в умовах перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу призвели до стійкої втрати професійної працездатності та професійних захворювань, у зв`язку з чим Висновком МСЕК від 01.08.2023 року позивачу первинно і безстроково визначена стійка втрата професійної працездатності в наслідок професійного захворювання у розмірі 65% та третя група інвалідності. Вважає, що з вини відповідача, який не створив безпечних умов праці, він втратив здоров`я, чим йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що він постійно відчуває задишку при незначному фізичному навантаженні та ході, напади утрудненого дихання за типом задухи, кашель з утрудненим відходженням слизового в`язкого харкотиння, біль у грудях та міжлопатковій ділянці, загальну слабкість, підвищену втому, запаморочення, головний біль, стійкій біль, обмеження руху у шийному і поперековому відділах хребта і іррадацією в праву ногу по задньо-боковій поверхні стегна та гомілки, біль та обмеження рухів в плечових, ліктьових і колінних суглобах, біль та оніміння рук, мерзлякуватість кистей, судоми пальців рук, погіршення розбірливості мови, зниження слуху на обидва вуха, шум у голові та вухах. Такий стан не дає йому можливість спокійно відпочивати вночі, займатися фізичною роботою, не може повноцінно жити, зустрічатися з друзями, вести звичайну життєву діяльність. Через біль вимушений приймати велику кількість ліків. Розмір завданої моральної шкоди оцінює в 480 000 грн., які просить суд стягнути з відповідача. 27.12.2023 року ухвалою суду відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі доказами. 31.01.2024 року представник відповідача подав до суду відзив, з якого вбачається, що відповідач не визнає позовні вимоги в повному обсязі, та вважає, що позивачем не доведений факт спричинення моральної шкоди саме діями відповідача, а заявлений розмір моральної шкоди, на його думку, не відповідає вимогам розумності та справедливості та є завищеним. При цьому також зазначив, що при укладанні трудового договору позивач був ознайомлений з умовами праці, наявністю на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства, але позивач свідомо прийняв наявні умови праці і усвідомлював можливість нанесення шкоди його здоров`ю. Тривалість роботи працівника у шкідливих умовах праці збільшує ризик професійного захворювання, що є вибором позивача. Також зазначив, що відповідач надавав позивачу встановлені чинним законодавством і колективним договором пільги і компенсації, зокрема, оплату праці у підвищеному розмірі, додаткові відпустки, профілактичне харчування, перераховував до Пенсійного Фонду кошти для забезпечення виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 тощо, тобто не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу; технологію виробництва не порушував, повсякчас застосовує заходи щодо полегшення і оздоровлення умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій, досягнень науки і техніки, засобів механізації та автоматизації виробництва, позитивного досвіду охорони праці. Також зазначив, що умови праці, у яких працював позивач, не створювались відповідачем, а є наслідком недосконалості технології розробки корисних копалин підземним способом, тому вважає ймовірною причиною професійного захворювання позивача, незастосування ним у процесі виконання трудових обов`язків засобів захисту, не зважаючи на забезпечення ними у повному обсязі. Зазначив, що відповідно окремої думки членів комісії з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON] , ПрАТ «СУХА БАЛКА» як роботодавець не винне у виникненні професійного захворювання у [PERSON] , умови праці у яких працював позивач не створювались ПрАТ «СУХА БАЛКА», а є наслідком недосконалості технології розробки корисних копалин підземним способом. 13.02.2024 року надійшла відповідь на відзив, в якій [PERSON] з доводами відповідача не погодився, зазначив, що при розмірі суми відшкодування моральної шкоди виходив з тяжкості наслідків, які настали в його здоров`ї, втрату професійної працездатності у розмірі 65% та встановлення 3 групи інвалідності, наявності вини підприємства на якому працював 21 рік 02 місяці в умовах шкідливих факторів. Відповідно Акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання обставинами, що призвели до захворювань є праця на шахті «Ювілейна» підземним машиністом електровоза з 11.08.1998 р. по 17.10.2019 р. Причинами виникнення хронічного захворювання є: аерозоль переважно фіброгенної дії, вібрація загальна, шум. З вересня 2002 року неодноразово знаходився на лікуванні, що підтверджується виписками з медичної карти, виписними епікризами. Суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] в період часу з 11.08.1998 року по 17.10.2019 рік працював на підприємстві відповідача підземним машиністом електровозу 4- го розряду з повним робочим днем в підземних умовах на шахті «Ювілейна», дільниця №26 ПрАТ «Суха Балка». 17.10.2019 року звільнено за власним бажанням по виходу на пенсію за віком (а.с.9-11). За час роботи на підприємстві відповідача [PERSON] отримав хронічні професійні захворювання: 1) хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії (пиловий бронхіт другої стадії, емфізема легень другої стадії), група В, загострення середнього ступеня важкості. Легенева недостатність другого ступеня; 2) вібраційна хвороба першої другої стадії від дії загальної вібрації з периферичним ангіодтистонічним синдромом у поєднанні з полірадикулярним синдромом (L5, S 1, С6, С7), помірними статико-динамічними порушеннями хребта, стійким больовим та м`язово-тонічним синдромами, нейродисторофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу, остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних та ліктьових суглобів, деформуючим артрозом дрібних суглобів кистей та трофічними порушеннями на кистях; 3) хронічна двобічна сенсоневральна (нейросенсорна) приглухуватість другого ступеня. (а.с.17-20). Внаслідок отриманого [PERSON] хронічного професійного захворювання, йому під час первинного огляду 01.08.2023 року встановлено 65% втрати професійної працездатності ( 40% по вібраційній хворобі, 20% по ХОЗЛ , 5% туговухість) та третя група інвалідності безстроково (а.с.21). Відповідно Акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 15.06.2023 року, хронічне професійне захворювання (отруєння) виникло за таких обставин: Працюючи на шахті «Ювілейна» підземним машиністом електровоза з 11.08.1998 по 17.10.2019 [PERSON] виконував здійснював управління електровозом під час відкатки навантажених та порожніх рухомих складів, виконував формування рухомих складів, підйом та постановку електровозів, вагонеток, які зійшли з колій та інше. Причиною виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння): Аерозоль переважно фіброгенної дії: концентрація кремнію діоксиду кристалічного при вмісті в пилу від 10 до 70 % в повітрі робочої зони перевищувала гранично-допустиму в 2,2 рази згідно з «Гігієнічними регламентами допустимого вмісту хімічних і біологічних речовин у повітрі робочої зони», які затверджено наказом Міністерства охорони здоров`я від 14.07.2020 №1596і складала 4,4мг/ при ГДК 2,0 мг/м3. Вібрація загальна: еквівалентний корегований рівень віброприскорення на 1дБперевищував допустимий рівень згідно ДСН 3.36.039-99 «Державні санітарні норми виробничої загальноїта локальної вібрації» та склав 66 дБ при ГДР -65 лБ. Шум: еквівалентний корегований рівень шуму перевищував допустимий рівень на 8 дБА, фактичний 88 дБА при гранично-допустимому рівні 80 дБА згідно ДСН 3.3.6.037-99 «Санітарні норми виробничого шуму, ультразвуку і інфразвуку». Відповідно Окремої думки членів комісії з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON] , ПрАТ «Суха Балка», як роботодавець, не винне у виникненні професійного захворювання. Умови праці, у яких працював робітник не створювались керівництвом шахти «Ювілейна» ПрАТ «Суха Балка», а є наслідком недосконалості технології розробки корисних копалин підземним способом (а.с.17-20). У зв`язку із професійними захворюваннями [PERSON] перебував на лікуванні, що підтверджується виписками з медичної карти № 3646, 1345, 2573, 521 (а.с.25-33). Частиною 4 статті 43 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. У ст. 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року №155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я. Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Ст. 4 Закону України «Про охорону праці» визначено, що державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до\~ч.\~1,\~п.\~1\~ч.\~2,\~ч.\~3-5\~ст.\~23\~ЦК\~України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Конституційний Суд України у пункті 4.1 Рішення від 27 січня 2004 року\~\~\~\~у справі № 1-9/2004 за конституційним зверненням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровоградській області про офіційне тлумачення положення частини третьої статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» зазначив, що ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні і фізичні страждання. Втрата працездатності, яка встановлена висновком медико-соціальною експертною комісією, вже сама по собі свідчить про спричинення моральної шкоди, оскільки стан здоров`я потерпілого погіршено. Отже, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та встановлені по справі обставини, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем, як роботодавцем, на якого покладається обов`язок забезпечувати безпечні і нешкідливі умови праці, права позивача на належні, безпечні і здорові умови праці, що полягало у перевищенні гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, що призвело до стійкої втрати професійної працездатності та до виникнення хронічного професійного захворювання, та відповідно до заподіяння позивачеві моральних та фізичних страждань, порушення нормальних життєвих зв`язків, з причини отримання внаслідок наведених факторів професійного захворювання, втрати професійної працездатності на 65% та встановлення ІІІ групи інвалідності безстроково, що вимагає постійного лікування, тобто суд вважає доведеним наявність моральної (немайнової) шкоди; доведеним обов`язок саме відповідача, як заподіювача такої шкоди по її відшкодуванню; доведеним наявність причинного зв`язку між шкодою і діями (бездіяльністю) відповідача та права позивача на відшкодування такої шкоди. Визначаючи розмір\~\~грошового відшкодування\~\~моральної шкоди,\~\~суд враховує\~\~заявлений позивачем\~\~розмір грошового\~відшкодування\~завданої\~ моральної\~шкоди,\~\~яку він\~\~оцінив в\~\~480\~000\~грн.,\~ враховуючи\~період роботи\~позивача на\~підприємстві відповідача\~ в шкідливих умовах,\~ який становить \~21 рік \~02 місяців,\~ характер отриманих\~позивачем професійних \~захворювань,\~ відсоток втрати\~професійної працездатності,\~ який позивачу\~встановлений у\~ 65%,\~ встановлення позивачу\~ у зв`язку\~з наявністю \~наведеного професійного\~ захворювання ІІІ\~групи інвалідності безстроково;\~ тяжкість вимушених\~змін в\~його життєвих\~і виробничих\~стосунках,\~ глибину фізичних\~ та душевних\~ страждань позивача\~ за наведених \~обставин;\~ враховуючи вимоги\~ розумності і\~ справедливості,\~ а також\~ враховуючи судову\~практику при\~розгляді аналогічних\~ спорів,\~ суд визначає\~ суму\~ грошового відшкодування,\~ завданої позивачу\~моральної шкоди\~в розмірі \~300 000\~грн., яка оподаткуванню не підлягає. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню в дохід держави також судовий збір в сумі 3000 грн. За таких підстав позов підлягає частковому задоволенню. З огляду на вищевикладене,

Outcome: partial