Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «А-Банк») звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.06.2018 року, [PERSON] звернулася до АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Вказує, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та Правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Однак, відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за договором. Станом на 23.09.2023 року заборгованість за кредитним договором становить -66326,94 грн., яка складається з наступного: 39586,23 грн. заборгованість за кредитом; 26740,71 заборгованість за відсотками. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі 66326,94 грн., згідно кредитного договору № б/н від 14.06.2018 року та понесені судові витрати по справі. Ухвалою суду від 27 листопада 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності та заяву про застосування строків позовної давності. З підстав, викладених у письмовій заяві, просив відмовити у позові повністю. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК\~України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК\~України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634\~цього\~Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З матеріалів справи вбачається, що 14.06.2018 року [PERSON] звернулася до АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг, та відкриття банківського рахунку, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банк», відповідно до якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 12-13, 47-55). У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладання і згоден з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. Крім того, зазначив, що ознайомився та зобов`язується виконувати вимоги з Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитись з їх змінами на сайті А-банку: www.a-bank.com.ua (а.с. 12). Відповідно до паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» вбачається, що ліміт кредиту, що наданий на споживчі потреби на 240 місяців, процентна ставка відсотків річних - 46.8 %, (а.с. 13 зворот). Згідно п.п. 2.1.1.5.5. умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання за перевитрату платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбаченим цим договором (а.с. 49 зворот). З довідки за картами вбачається, що [PERSON] було відкрито рахунок у АТ «А-Банк» № 26207061138321 та видано наступні платіжні картки: № [NUMBER] , строком дії до березня 2022 року та № [NUMBER] , строком дії до вересня 2026 року (а.с. 45). Із довідки за лімітами, наявної в матеріалах справи, вбачається, що [PERSON] , 14.06.2018 року було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 7\~000 грн., який в період з 14.06.2018 року по 23.09.2023 року, поступово, збільшувався банком (а.с. 46). Судом встановлено, що у порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Станом на 23.09.2023 року заборгованість за кредитним договором становить -66326,94 грн., яка складається з наступного: 39586,23 грн. заборгованість за кредитом; 26740,71 заборгованість за відсотками (а.с. 6-11). Правильність проведених банком розрахунків відповідачем в ході розгляду справи не оспорювалася. Щодо доводів представника відповідача, наведених у заяві про застосування позовної давності про те, що з моменту прострочення сплати тіла кредиту 14.08.2018 року до моменту звернення банку з позовом 16.11.2023 року, встановлений законом загальний трирічний строк позовної давності сплив, строк позовної давності не переривався, а тому строк позовної давності сплив як по основному так і по додаткових зобов`язаннях, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257\~ЦК\~України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Згідно ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Отже,\~переривання перебігу\~позовної давності\~передбачає,\~що внаслідок\~вчинення певних\~дій (або\~підтвердження визнання\~боржником боргу\~чи іншого\~обов`язку,\~або подання\~кредитором позову\~до одного\~чи кількох\~боржників)\~перебіг відповідного\~строку,\~що розпочався,\~припиняється.\~Після такого\~переривання перебіг\~позовної давності\~розпочинається заново\~з наступного\~дня після\~підтвердження визнання\~боржником боргу\~чи іншого\~обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників. Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Судом встановлено, що відповідач, в період з 14.06.2018 року по 04.01.2022 року здійснювала нарахування на погашення суми кредиту за договором, що підтверджує визнання боржником наявного у неї боргу (а.с.6-11,14-44). Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування\~право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного\~платежу починається\~після\~невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення\~чергового\~платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12. З матеріалів справи вбачається, що в 04.01.2022 року, [PERSON] зарахувала на картковий рахунок 500 грн. на погашення суми кредиту, проте починаючи з 05.01.2022 року по 23.09.2023 року будь-які зарахування коштів на рахунок з боку відповідача відсутні. Відтак, суд вважає, що у даному випадку, право позивача\~порушене з\~моменту невиконання\~(зокрема,\~прострочення виконання)\~відповідачем обов`язку\~з внесення\~чергового платежу,\~а саме\~з січня\~2022\~року(а.с. 6-11,14-44). Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості, банк нараховував прострочені відсотки з моменту невиконання боржником своїх зобов`язань по погашенню суми заборгованості за кредитом, а саме: з січня 2022 року по вересень 2023 року (а.с. 6-11). Враховуючи зазначене, суд не бере до уваги доводи представника відповідача про сплив строку позовної давності, оскільки в даному випадку, перебіг позовної давності розпочинається з січня 2022 року, а тому строк позовної давності на момент звернення банку до суду з позовом ще не сплив. Окрім того, банк звернувся до суду із зазначеним позовом 08.11.2023 року (а.с. 65-66). Із розрахунку боргу вбачається, що прострочена заборгованість по кредиту на загальну суму 39\~586,23 грн. утворилася за період з 01.01.2022 року по 19.07.2023 року, тобто в межах строку звернення до суду, відповідно до ст. 257 ЦК України. Тому, з врахуванням вищенаведених правових позицій та розрахунку заборгованості наданим банком, з яким суд погоджується, та відповідачем не спростовано належними і допустимим доказами, до задоволення підлягають вимоги позивача щодо основного боргу у розмірі 39586, 23 грн. та вимоги щодо стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 26740,71 грн. (а.с. 6-11). Отже, [PERSON] істотно порушила умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України не повернула суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 66326, 94 грн. та судові витрати в розмірі 2684 грн.

Outcome: approved