Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова суду з позовом до [PERSON] , в якому просить витребувати транспортний засіб Suzuki Grand Vitara 2007року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , вартістю 300 000,00грн., який був переданий [PERSON] на підставі договору фінансового лізингу №HAZ0A!00000075 від 06.12.2017 Також позивач просить стягнути з [PERSON] 50 196,56грн., у тому числі: - заборгованість за лізинговими платежами у сумі 26 519,78грн. в рахунок компенсації вартості предмета лізинга; - 16 549,87грн. відсотків за користування предметом лізинга, - 7 126,91грн. - заборгованості за страховою винагородою. В обґрунтування позову банк зазначив, що 06.12.2017 між сторонами укладено договір фінансового лізингу №HAZ0A!00000075, відповідно до умов якого відповідачу передано автомобіль Suzuki Grand Vitara 2007року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Також сторонами узгоджено графік лізингових платежів. Відповідачем, в порушення умов договору, останній лізинговий платіж здійснено 28.02.2022 та після цієї дати платежі більше не вносились. 02.11.2023 у зв`язку із затримкою здійснення відповідачем лізингових платежів, позивачем на адресу останнього направлено повідомлення про настання дефолту. Станом на 13.12.2023 предмет лізингу не повернутий, місцезнаходження транспортного засобу невідоме. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.02.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд. У судове засідання представник позивача не з`явився. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. 06.12.2017 між Публічним Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (Лізингодавець) та [PERSON] (Лізингоодержувач) укладений договір фінансового лізингу автомобіля №HAZ0A!00000075. Відповідно до п.2.1 договору Лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування Предмет лізингу, найменування, марка, модель комплектація, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого на момент укладення Договору наведені в ст.14 п.14.1 цього договору, Додатку 1 (Специфікації), а Лізингоодержувач зобов`язується прийняти Предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та платежі з відшкодування витрат Лізингодавця, пов`язаних з виконанням Договору на умовах цього Договору. По закінченню строкую лізингу, до Лізингоодержувача переходить право власності на Предмет лізингу згідно з умовами Договору (за виключенням випадків, передбачених, Договором та/або, чинним законодавством України. Пунктом 14.1 договору предмет лізингу визначений автомобіль згідно із специфікацією, викладеною в додатку №1. Згідно вказаної специфікації, предметом лізингу є автомобіль марки Suzuki Grand Vitara 2007року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] . Згідно п.2.4 договору предмет лізингу є власністю лізингодавця протягом усього строку дії договору. Сплата лізингоодержувачем винагороди за користування предметом лізингу здійснюється відповідно до ст.14 п.14.3 у складі лізингових платежів, при цьому відсотки розраховуються на залишок невідшкодованої частини вартості предмета лізингу, виходячи з 360 днів у році (п.4.1 договору). Пунктом 14.3. Договору лізингу встановлено, що лізингові платежі включають в себе: 1) платіж з відшкодування частини вартості предмету лізингу у розмірі згідно з Додатком 2; 2) винагороду за користування предметом лізингу в розмірі 23,9% річних від суми залишку невідшкодованої частини вартості предмета лізингу; 3) платежі з відшкодування витрат Лізингодавця, пов`язаних зі страхуванням предмету лізингу за цим договором згідно з Додатком 2. Строк лізингових платежів - 60 місяців (п.14.2 договору). Усі платежі за договором лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати в національній валюті України відповідно до графіку та умов цього договору шляхом перерахування грошових коштів на транзитний рахунок відповідно ст.14 п.14.5. Лізингові платежі включають: платежі з відшкодування частини вартості предмета лізингу; винагороду лізингодавцю за користування предметом лізингу; платежів з відшкодування витрат лізингодавця, пов`язаних із страхуванням предмета лізингу; платежі з відшкодування адміністративних штрафів, пов`язаних з порушеннями лізингоодержувача (п.4.2 договору). Погашення заборгованості здійснюється шляхом сплати лізингових платежів, відповідно до ст.14 п.14.10 договору, Графіку у період сплати (п.4.4 договору). Згідно п.п.6.2.2, 6.2.3 договору лізингоодержувач зобов`язаний сплатити лізингодавцю платежі з відшкодуванням вартості предмета лізингу, відшкодування витрат лізингодавця, пов`язаних зі страхуванням предмета лізингу та винагороду за користування предметом лізингу відповідно до графіку та ст.14 п.14.3. У відповідності до підп.а) п.8.1 договору подія дефолту вважається затримання сплати лізингоодержувачем лізингових платежів або інших платежів частково або в повному обсязі щонайменше на один календарний місяць. Пунктом 8.2.1 договору передбачено, що у разі настання події дефолту лізингодавець надає лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту та повернення предмета лізингу. У повідомленні про дефолт, окрім означеної інформації, лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повному обсязі всіх інших зобов`язань. Пунктом 8.2.2 договору унормовано, що у разі настання події дефолту лізингоодержувач зобов`язаний усунути подію дефолту негайно або незалежно від наявності повідомлення про дефолт від лізингодавця негайно доставити предмет лізингу за адресою, визначеною лізингодавцем у повідомленні про настання події дефолту, після звернення лізингоодержувача та повернути предмет лізингу лізингодавцю за актом приймання-передачі. Згідно із п. 8.2.4. Договору лізингу якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання повідомлення про дефолт, лізингоодержувач не усунув подію дефолту, лізингоодержувач зобов`язаний негайно повернути в повному обсязі заборгованість за договором та повернути предмет лізингу, а лізингодавець має право згідно зі ст. 651 ЦК України здійснити одностороннє розірвання договору з надсиланням лізингоодержувачу відповідного повідомлення. Договір вважається розірваним у дату, зазначену в повідомленні. Згідно п.13.8 договору будь-які повідомлення, запити та кореспонденція за цим договором або у зв`язку з ним повинні бути в письмовій формі, можуть передаватись по електронній пошті, за умови, що оригінали юридично важливої кореспонденції і документації повинні передаватись визнаної в Україні кур`єрською службою або вручатись особисто. Будь-яке таке повідомлення повинно бути адресовано одержувачу на його адресу, що вказана нижче або за іншою адресою, який може час від часу повідомляти в письмовій формі одержувачем відправнику як адресу одержувача. Для доказу вручення повідомлення або документа буде достатнім довести, що доставка була здійснена особисто або що конверт, що містить повідомлення або документ, мав вірно вказану адресу і був відправлений (відповідно до вимог даного пункту, і всі поштові витрати були повністю оплачені), або що повідомлення електронною поштою було відправлене на адресу електронної пошти відповідної сторони. Також, у вказаній статті зазначено, що адреса клієнта, згадана для обміну повідомленнями, зазначена у ст.15 договору. Статтею 15 договору «Юридична адреса та підписи сторін» адресою [PERSON] визначено наступну адресу: [ADDRESS] . Додатком №2 до договору сторони узгодили графік здійснення лізингових платежів - з 06.12.2017 по 05.12.2022.. На виконання умов договору, 13.12.2017 між сторонами підписаний акт приймання - передачі транспортного засобу - автомобіля марки Suzuki Grand Vitara 2007року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Разом з тим, [PERSON] зобов`язання за договором виконав не належним чином та узгоджені платежі в повному обсязі та в обумовлені строки не сплатив, що підтверджується випискою по рахунку відповідача за період з 06.12.2017 по 30.11.2023. У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, банком на адресу електронної пошти: [INFO] надіслано повідомлення про подію дефолту за договором фінансового лізингу №HAZ0A!00000075. На час розгляду справи заборгованість за договором лізингу не сплачена та предмет лізингу не повернутий. Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як зазначено у ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Положеннями ст.623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Як встановлено ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно приписів ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відносини, що виникають із договору фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж та Законом України «Про фінансовий лізинг». Відповідно до ч.ч.1,2 ст.806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Аналогічне визначення договору лізингу міститься у статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» (чинний на час укладення договору). За статтею 4 цього Закону лізингоодержувач - фізична або юридична особа, яка отримує право володіння та користування предметом лізингу від лізингодавця. До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, правовідносини сторін у цій справі виникли з договору фінансового лізингу та регулюються законом, чинним на час укладення договору фінансового лізингу. Відповідно до ч.4 ст.17 Закону України «Про фінансовий лізинг» після отримання лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу лізингодавець має право відмовитися від договору фінансового лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингоодержувача, та/або вимагати повернення об`єкта фінансового лізингу, у тому числі у безспірному порядку, на підставі виконавчого напису нотаріуса: 1) у разі якщо лізингоодержувач не сплатив за договором фінансового лізингу лізинговий платіж частково або в повному обсязі та прострочення становить більше 60 календарних днів; 2) за наявності інших підстав, встановлених договором фінансового лізингу або законом. Як вже зазначалось, згідно п.13.8 договору будь-які повідомлення, запити та кореспонденція за цим договором або у зв`язку з ним повинні бути в письмовій формі, можуть передаватись по електронній пошті, за умови, що оригінали юридично важливої кореспонденції і документації повинні передаватись визнаної в Україні кур`єрською службою або вручатись особисто. Будь-яке таке повідомлення повинно бути адресовано одержувачу на його адресу, що вказана нижче або за іншою адресою, який може час від часу повідомляти в письмовій формі одержувачем відправнику як адресу одержувача. Для доказу вручення повідомлення або документа буде достатнім довести, що доставка була здійснена особисто або що конверт, що містить повідомлення або документ, мав вірно вказану адресу і був відправлений (відповідно до вимог даного пункту, і всі поштові витрати були повністю оплачені), або що повідомлення електронною поштою було відправлене на адресу електронної пошти відповідної сторони. Таким чином, з вказаного пункту договору вбачається, що листування між сторонами має здійснюватися в письмовій формі. Листування електронною поштою може мати місце тільки у випадку, коли оригінал кореспонденції переданий кур`єрською службою або вручений особисто. Доказів особистого повідомлення відповідача або направлення на його адресу вимоги поштою або кур`єрською службою, матеріали справи не містять. Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, банком на адресу електронної пошти: [INFO] надіслано повідомлення про подію дефолту за договором фінансового лізингу №HAZ0A!00000075, в якій банк вимагав від відповідача в тридцятиденний строк сплатити в повному обсязі заборгованість та повернути предмет лізингу. Суд зазначає, що адреса електронної пошти, на яку надіслано вказана вимога, не погоджувалась сторонами договору лізингу як адреса для обміну повідомленнями. В договорі лізингу зазначена лише поштова адреса відповідача. Враховуючи те, що банком не було дотримано передбачений договором порядок повідомлення відповідача, у останнього відсутній обов`язок дострокового повернення майна та грошових коштів в судовому порядку, оскільки згідно із п. 8.2.4. договору обов`язок лізингоодержувача щодо негайного повернення заборгованості та предмету лізингу виникає у останнього тільки після спливу 10 календарних днів з моменту отримання повідомлення про дефолт. Таким чином, без дотримання вказаної процедури, лізингоодержувач позбавлений передбаченої договором можливості на усунення порушення. З огляду на викладене, звернення банку до суду з вказаним позовом є передчасним. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed