Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що 08.08.2016 року було розірвано шлюб між нею та відповідачем, від якого сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . За словами позивача, відповідач не бере участі у вихованні дитини, не провідує доньку, не цікавиться здоров`ям дитини, морально та матеріально не підтримує, свідомо нехтує своїми батьківськими обовязками. Жодного разу не вітав доньку з Днем народження та останній раз дитина з батьком бачились у 2016 році. Як слідує зі змісту позову, дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. З огляду на викладене, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 03 листопада 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Зазначила, що дитина вирішила взяти прізвище вітчима. Батько не приймав участі у вихованні дитини більше 8 років. У 2016 році сторони розлучились і з того часу відповідач жодного разу не бачив дитину, не вітає з днем народження, жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав. Дитина не знає батька з 3-ох років, жодного контакту з ним з того часу не мала. В судове засідання 28.02.2024 року позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляв. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Житомирської міської ради напередодні засідання 28.02.2024 року подав заяву про розгляд справи без його участі. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що відповідача жодного разу не бачив з 2015 року, відколи знає позивача. Саме [PERSON] і займалась вихованням дитини [PERSON] . Свідок [PERSON] , яка є подругою позивача, в судовому засіданні надала пояснення про те, що відповідача бачила 1 раз в житті в 2014-2015 роках, коли разом працювали на одному масовому заході. З того часу відповідача більше не бачила. За словами свідка, позивача знає більше 10 років, ніякої участі [PERSON] як батько у вихованні спільної дитини сторін не брав. Свідок [PERSON] пояснила суду, що знайома з позивачем з 2015 року та за цей час відповідача ніколи не бачила, про його участь у вихованні дитини нічого сказати не може. Свідок [PERSON] надав пояснення про те, що з відповідачем не знайомий, тільки чув про нього. Останні 4 роки проживає разом з позивачем і за вказаний період [PERSON] жодного разу не бачив. Останній не спілкується з дитиною взагалі, допомоги не надає. Дитина сторін по справі - [PERSON] , 2012 р.н., в засіданні зазначила, що з батьком ніяких стосунків не підтримує, після досягнення нею трьох років батька не бачила, він не вітає її з днем народження, не телефонує, нічого не присилав. Відвідувані гуртки оплачує [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків та врахувавши думку дитини, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 08.08.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради, виходячи із інтересів дитини, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та вказаний висновок був затверджений рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №142 від 07.02.2024 року. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має, зокрема, один з батьків. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З огляду на зміст позовної заяви та наявних у матеріалах справи письмових доказів, показань свідків, із урахуванням думки дитини, судом встановлений факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Враховуючи викладене,

Outcome: approved