Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

14.08.2023 [PERSON] , в особі представника - адвоката Спеціального С.П. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] про що зроблено відповідний запис за № 221. 3 2011 року, він проживає разом із матір`ю та знаходиться на її повному утриманні та вихованні, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по його вихованню та жодної матеріальної допомоги на утримання позивача не надає, не проявляє батьківської уваги та турботи. Крім того, відповідач проживає окремо в іншому місті, побачень з сином не має, йому не телефонує, не цікавився життям та розвитком, взагалі жодним чином не приймає участі у його вихованні. З того часу лише мати позивача відвідувала батьківські збори в школі, батько жодним чином не цікавився розвитком та вихованням дитини. Позивач зазначає, що на підтвердження факту ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків відносно позивача, ним долучено довідку Гімназії № 4 ім. Валі Котика Шепетівської міської ради Хмельницької області від 01.05.2023 № 19, згідно з якої навчанням та вихованням [PERSON] займається вітчим [PERSON] , який відвідує батьківські збори та виховні години. За період навчання батько не цікавився навчанням та вихованням дитини, не відвідував батьківські збори. Разом з цим, позивачем надано, висновок № 0328/1773 від 15.05.2023 року, органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради ,відповідно до якого, вважає за доцільне позбавити батьківських прав, [PERSON] , відносно неповнолітнього, [PERSON] [INFO] . Посилаючись на вказані вище обставини, просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2023 визначено головуючого суддю Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Рибалко Н.І. 21.08.2023 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя позовну заяву [PERSON] залишено без руху, а позивачу надано термін для усунення недоліків. 29.09.2023 року на виконання вказаної вище ухвали до суду надійшла заява про усунення недоліків, відповідно до якої представником позивача - адвокатом Спеціальним С.П. надано уточнену позовну заяву. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання, учасникам справи надано строк для подання заяв по суті справи. Ухвалою суду від 20.11.2023 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 16.01.2024 року. Крім того, вказаною ухвалою було задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків. Ухвалою від 16.01.2024 задоволено клопотання представника позивача про участь позивача та свідків у судовому засіданні в режимі відеоконференції та доручено відповідальним особам Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області забезпечити його проведення. В судовому засіданні під час розгляду справи по суті позивач та його представник позовні вимоги підтримали, пославшись на факти і норми права, викладені в позовній заяві. Повідомили, що за час, що минув з моменту відкриття провадження у справі, у поведінці відповідача нічого не змінилось. Позивач не пам`ятає свого батька та під час проживання в м. Пологах не бачився з ним. Крім того, з 2014 року проживає з матір`ю та вітчимом в м. Шепетівка. За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області, які надійшли до суду 18.08.2023 року, відповідач [PERSON] [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що є тимчасово окупованою територією. Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 14.09.2022 №49/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Запорізької області» підсудність справ Пологівського районного суду Запорізької області визначено за Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином на підставі ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки в судове засідання відповідач не повідомив. У судовому засіданні представник третьої особи підтримав висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради у даній справі, вважав за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . У судовому засіданні допитана свідок [PERSON] , яка пояснила, що з позивачем перебувають у дружніх стосунках, вона особисто жодного разу не бачила відповідача, вважала, що вітчим є батьком позивача. У судовому засіданні допитана свідок [PERSON] , яка пояснила, що є студенткою та працює разом з мамою позивача, приблизно два роки як знайома з ним. Крім того, їй відомо, що позивач перебуває на утриманні мами та вітчима, вважала, що він є батьком позивача. Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 25.03.2015 року у справі №324/333/15-ц, яке набрало законної сили 07.04.2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Пологівського районного управління юстиції Запорізької області, Україна від 04.12.2008, батьками [PERSON] [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 08.05.2023 року - за відомостями відділу реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] [INFO] . Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06.12.2017 року по справі №688/2671/17 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1100 гривень з урахуванням індексу інфляції, щомісячно, починаючи з 13.09.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. 01.05.2023 року Гімназією № 4 ім. Валі Котика Шепетівської міської ради Хмельницької області видано довідку, згідно з якою, [PERSON] [INFO] , навчається у 8-А класі вказаного навчального закладу, батько, [PERSON] , не звертався до закладу освіти з питань навчання, виховання сина, класні батьківські збори не відвідував, з класним керівником та адміністрацією закладу освіти не контактував. Поряд з цим, утриманням, вихованням та забезпеченням навчання дитини займається вітчим [PERSON] . Згідно з розрахунку заборгованості по аліментам від 16.01.2018 року, судом встановлено, що на виконанні у Пологівського районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 55540848 з виконання виконавчого листа №2/688/1078/17-688/2671/17 від 06.12.2017 року, виданого Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] . Заборгованість по аліментам у розмірі 4 527,73 грн. утворилася за період 13.09.2017 року по 16.01.2018 року. Позивач, як на підставу позбавлення батьківських прав посилається на ухиляння відповідача від виконання батьківських обов`язків через несплату аліментів. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст. 152 СК України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною другою статті 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку № 03-28/1773 від 15.05.2023 органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , за результатами засідання, орган опіки і піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пленум Верховного Суду України у абзаці другому п. 16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У п. 15 цієї ж Постанови роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно із ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, (далі - Конвенція) держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінки. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Аналіз зазначених положень закону, практики Європейського суду з прав людини дає можливість зробити висновок, що підставою позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї обставин, коли батьки внаслідок свідомої, винної поведінки не виконують своїх обов`язків щодо виховання, утримання, розвитку дітей, їх навчання та лікування і коли таку ситуацію неможливо виправити іншими заходами. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні в матеріалах справи докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає, що дійсно [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить той факт, що тривалий час відповідач не бачив дитину, не спілкується, добровільно не надає будь-якої допомоги на його утримання, не проявляє інтересу до життя, здоров`я та розвитку, про що зазначив позивач у своєму позові та безпосередньо у судовому засіданні, та це не спростовано відповідачем. У діях відповідача проявляється саме винна та пасивна поведінка по відношенню до дитини, відповідач не вживає будь-яких дій щодо забезпечення та виховання сина. Матеріали справи містять належні та допустимі докази, в розумінні ст. ст. 12, 81 ЦПК України, на підтвердження того, що відповідач байдужливо ставиться до дитини, на які позивач посилається, як на підставу задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав. В судовому засіданні не встановлені об`єктивні перешкоди для відповідача у належному вихованні дитини, що свідчить про свідоме нехтування його своїми батьківськими обов`язками. Емоційний зв`язок між відповідачем та позивачем фактично відсутній, відповідач тривалий час не виявляє до нього батьківського піклування, його не відвідує, долею сина не цікавиться, ні в телефонному режимі, ні в інших формах спілкування. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку з чим, з метою захисту прав та інтересів позивача, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Разом з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до положень ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору що документально підтверджені у розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: approved