Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

23 серпня 2023 року адвокат Заборський О.В., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд скасувати арешт нерухомого майна [PERSON] , накладений Покровським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні за наказом № 38/88 від 07.06.2006 року Господарського суду Дніпропетровської області. Стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь [PERSON] понесені позивачем судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що в липні 2023 року, коли [PERSON] звернулася до нотаріуса з метою отримання консультації з приводу відчуження належної їй квартири, їй стало відомо про наявність у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження № 4513630, відповідно до якого на належну їй частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , накладено арешт на підставі постанови АЕ № 908101від 13.02.2007 року, виданої державним виконавцем ВДВС Жовтневого РУЮ м. Кривого Рогу. У зв`язку з чим позивач звернулася до Покровського ВДВС у м. Кривому Розі із заявою про зняття зазначеного арешту, але 17.08.2023 року отримала відповідь, що виконавче провадження знищено, тому пропонували звернутися до суду з відповідним позовом. Підставою для такого арешту було виконавче провадження, заведене з примусового виконання Наказу Господарського суду Дніпропетровської області по справі № 38/88 від 07.06.2006 року про стягнення з СПД [PERSON] на користь держави грошових коштів 1990,64 грн. Рішення Господарського суду позивачем виконано, але державним виконавцем знято арешт тільки з грошових коштів, які знаходились на розрахунковому рахунку в АКІБ «Укрсиббанк» м. Харкова. Таким чином, на теперішній час обтяження у вигляді арешту частини зазначеної квартири має юридичну силу, що порушує її права, як співвласника зазначеної квартири. 04.09.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 25.10.2023 року на адресу суду надійшов відзив представника Покровського ВДВС у місті Кривому Розі, відповідно якого представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що позивачем не доведено належними доказами обставини, на яких ґрунтується її позовні вимоги. Та зазначив, що станом на момент подачі вказаного позову до суду, будь - які виконавчі документи про стягнення з [PERSON] на виконанні у відділі не перебувають. Згідно перевірки журналів реєстрації вхідної кореспонденції та даних систем АСВП та ЄДРВП не є можливим перевірити наявність виконавчих документів, які перебували на виконанні у відділі починаючи з 2007 року, оскільки у відповідності до наказу від 25.12.2008 року № 2274/5 «Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» та наказу від 07.06.2017 року № 1829/5 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», термін зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 роки. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник - адвокат Заборський О.В. не з`явився, представник позивача надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність та у відсутність позивача, а також зазначив, що позов [PERSON] підтримує та просить його задовольнити. В судове засіданні представник Покровського ВДВС м. Кривого Рогу не з`явився з невідомих суду причин, надав відзив. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що позивач згідно даних Паспорта громадянина України з 06.08.1990 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). Згідно відповіді № 487028 від 11.03.2024 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, [PERSON] була зареєстрована як фізична особа - підприємець 11.01.2000 року, але 23.01.2009 року до реєстру внесені відомості про припинення діяльності (а.с.59). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованого станом на 22.08.2023 року, [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить частка квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , за якою 17.02.2007 року зареєстровано обтяження № 4513630, реєстратором: Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: постанова АЕ № 908101 від 13.02.2007 року ВДВС Жовтневого РУЮ м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с.10-11). Крім того, із зазначеного витягу з Державного реєстру речових прав…, також вбачається, що за вказаною квартирою обліковується ще інше обтяження № 9808172, зареєстроване 08.05.2010 року на підставі постанови прокурора від 16.04.2010 року у кримінальній справі № 58109311 (а.с.10-11). 18.05.2006 року Господарським судом Дніпропетровської області у справі № 38/88 за позовом Прокурора м. Кривого Рогу в інтересах держави в особі Північної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі до суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи [PERSON] про стягнення 2235,00 грн., ухвалено рішення, яким позов задоволено, звернуто стягнення на активи суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи [PERSON] на користь державного бюджету заборгованість по сплаті штрафних санкцій в сумі 1854,10 грн.; на користь державного бюджету 18,54 грн. -витрати по сплаті держмита; на користь ДП «Судовий інформаційний центр» 118,00 грн. витрати по сплаті на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу (а.с.52-53). 13.02.2007 року державним виконавцем Державної виконавчої служби у Жовтневому районі м. Кривого Рогу Мартиненко О.В. при примусовому виконанні Н 38/88 виданого 07.06.2006 року Господарським судом про стягнення боргу 1854,10 грн. з СПД [PERSON] на користь держави, ухвалено Постанову серії АЕ № 908097 (знято з оригіналу: серія АЕ № 908095) про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої, накладено арешт на майно, що належить [PERSON] , а саме, частку квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.51). 13.02.2007 року державним виконавцем Матритненко О.В. з супровідним листом направлено на адресу Другої нотаріальної контори постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження (а.с.50). 22.02.2007 року державним виконавцем Державної виконавчої служби у Жовтневому районі м. Кривого Рогу при виконанні виконавчого провадження за наказом Господарського суду Дніпропетровської області № 38/88 від 07.06.2006 року про стягнення з [PERSON] на користь держави 1990,64 грн. та виконавчого бору 199,06 грн., ухвалено постанову про зняття арешту з грошових коштів боржника, відповідно до якої знято арешт з коштів у сумі 219,70 грн. що містяться на розрахунковому рахунку [NUMBER] та всіх інших рахунках в АКІБ «Укрсіббанк» м. Харків МФО 3510005 та належить [PERSON] - код ЄДРПОУ [NUMBER] . В обґрунтування такого рішення зазначено, що рішення суду виконано в повному обсязі (а.с.21,33). 15.09.2008 року начальником Жовтневого ВДВС Криворізького міського управління юстиції надано відповідь на звернення СПД [PERSON] , відповідно до якої на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження по примусовому виконанні наказу Господарського суду Дніпропетровської області по справі № 38/88 від 07.06.2006 року про стягнення з СПД [PERSON] на користь держави грошових коштів. Державною виконавчою службою протягом січня - лютого 2007 року було стягнуто, 30.01.2007 року 8,73 грн. (а.с.16), 21.02.2007 року стягнуто 1854,10 грн. (а.с.38) та 185,41 грн. (а.с.37) (а.с.12). 17.08.2023 року начальником Покровського відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області надано відповідь на звернення [PERSON] , відповідно до якої згідно відомостей з Державного реєстру…, за квартирою розташованою за адресою: [ADDRESS] , обліковується запис про обтяження № 4513630. Надати більш детальну інформацію не є можливим, оскільки термін зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 роки (а.с.4). Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до ст. 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV). У випадках, коли арешт майна проводитися для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України (абз. 2, 3 п. 2 вказаної постанови Пленуму). Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Отже, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та наведені роз`яснення, враховуючи, що позивач з 23.01.2009 року припинила свою діяльність як ФОП, суд погоджується з позицією позивача про те, що зазначений спір підлягає розгляду за правилами цивільної юрисдикції, та враховуючи, що нерухоме майно, яке є предметом спору, розташоване на території Покровського району м. Кривого Рогу, зазначений позов підсудний Жовтневому районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. При цьому враховуючи, що у відповідності до ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України, якою передбачено залучення співвідповідача або заміна первісного відповідача належним, саме за клопотанням позивача, а також враховуючи, що згідно наданих позивачем доказів станом на 21.02.2007 року позивачем рішення Господарського суду від 07.06.2006 року виконано в повному обсязі, суд не вбачає підстав для залучення в якості належного відповідача, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, та відповідно погоджується з позицією позивача, що в даному спорі належним відповідачем є саме зазначений ВДВС. Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України «Про виконавче провадження». Враховуючи, що спірні правовідносини мали місце в період часу з 13.02.2007 року(дата ухвалення постанови про арешт майна) по 22.02.2007 року (дата ухвалення постанови про зняття арешту з грошових коштів боржника у зв`язку з виконанням рішення суду в повному обсязі) , суд застосовує редакцію зазначеного закону, яка діяла у вказаний період часу зі змінами, внесеними станом на 22.02.2007 року. Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у випадках: фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом. Відповідно до ст. 38 закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, вказані у частині другій цієї статті, для її пред`явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна. Отже, аналізуючи встановлені по справі обставини та наведені норми чинного законодавства, суд вважає доведеним, що наявність оспорюваного арешту порушує права позивача, як співвласника зазначеної квартири, та вважає доведеним наявність підстав для зняття арешту після фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом, у відповідності до ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла станом на 22.02.2007 року, тобто станом на дата ухвалення державним виконавцем постанови про зняття арешту з грошових коштів боржника у зв`язку з виконанням рішення суду в повному обсязі. Разом з цим, судом встановлено, що виконавче провадження, в рамках якого був накладений оспорюваний арешт, на теперішній час на виконанні у Покровському ВДВС не перебуває, оскільки виконавче провадження було знищено після спливу строку його зберігання, що позбавляє позивача, як боржника, за виконавчим провадженням, оскаржити дії державного виконавця в цій частині. Враховуючи, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном (Постанова Верховного Суду від 22.12.2012 року у справі № 645/6694/5-ц). За таких підстав, позов підлягає задоволенню. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved