Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

19.10.2023 голова Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів, в якому просить стягнути з відповідача на користь Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області безпідставно збережені кошти за період з 01.07.2020 по 30.06.2023 у сумі 101 078 грн. 23 к. та судові витрати сплачені позивачем за подання позову до суду у розмірі 2\~684 грн 00 к. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що земельна ділянка з кадастровим номером 6321783001:01:002:0050, розташована за адресою: [ADDRESS] , перебуває в комунальній власності Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області [PERSON] належить на праві власності комплекс нежитлових будівель, загальною площею 1424,70 кв. м. що розташований за адресою: [ADDRESS] , при цьому, відповідач не має прав ні власника, ні землекористувача щодо земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , тобто користується земельною ділянкою за цією адресою без документа, що посвідчує право власності чи право користування земельною ділянкою. Рішенням Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області №376 34 сесії 7 скликання від 27.03.2018 року [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації щодо встановлення/відновлення меж земельної ділянки з кадастровим номером 6321783001:001:01:002:0050, площею 0,4947 га, яка розташована по [ADDRESS] . Зобов`язано відповідача виготовити технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі в оренду та подати на розгляд чергової сесії Нижньобишкинської сільської ради. Вказане рішення [PERSON] не виконано, технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) не виготовлено, договір оренди не укладено. Вказані обставини, крім того встановленні рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 04 квітня 2023 року по справі № 621/885/19, що набрало законної сили 16.05.2023 Слобожанська селищна рада Чугуївського району Харківської області є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Нижньобишкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області на підставі рішення № 36-VIII від 10.12.2020 Про питання реорганізації сільських рад. В порушення норм чинного законодавства [PERSON] не звернулася до Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області щодо укладення договору оренди землі, при цьому рішення Зміївського районного суду Харківської області від 04.04.2023 по справі № 621/885/19 [PERSON] виконано та сплачено суму безпідставно збережених коштів за період з 08.06.2017 по 01.02.2019 у розмірі 18\~562,67 грн. Таким чином, [PERSON] з 08.06.2017 використовує земельну ділянку, загальною площею 0,4947 га, по [ADDRESS] без оформлених у встановленому порядку правовстановлюючих документів та, відповідно, не сплачує жодних платежів за її використання. На засіданні комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області було вирішено питання та складено Акт, де зафіксовано, що розмір безпідставно збережених коштів [PERSON] за період з 01.07.2020 по 30.06.2023 складає 101\~078,23 грн. Розрахунок проведено комісійно та затверджено рішенням виконавчого комітету Слобожанської селищної ради № 238 від 19.07.2023. 25.05.2023 Слобожанською селищною радою Чугуївського району Харківської області було направлено [PERSON] лист № 1254 із запрошенням останньої на засідання комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. На вказаний у листі час [PERSON] не з`явилася. 31.07.2023 Слобожанською селищною радою Чугуївського району Харківської області було направлено [PERSON] на дві адреси її місця проживання повідомлення вих. № 1852 в якому останній запропоновано сплатити суму збитків власнику землі. Вказана кореспонденція повернута до селищної ради через невручення адресату. Враховуючи викладене позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 06 листопада 2023 року відкрито провадження по справ, призначено судове засідання на 29.11.2023. 29.11.2023, 25.12.2023, 16.01.2024 та 12.02.2024 судові засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. 04.03.2024 належним чином повідомлені учасники в судове засідання не прибули. Від голови Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області Діхтяра Д.М. до канцелярії суду надійшла заява відповідно до якої останній просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, на задоволенні позову наполягав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, рекомендованими листами, направленими на її адресу місця реєстрації судом та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки суду [PERSON] не повідомила, відзив на позов не надавала, будь яких заяв з процесуальних питань, в тому числі й щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно зі статтею 280\~Цивільного процесуального\~кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку: Частинами 1, 3 статті 13\~Цивільного процесуального\~кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81\~Цивільного процесуального\~кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що [PERSON] , на підставі іпотечного договору № 784 від 03.03.2017 року, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кожемякіним А.А., є власником комплексу нежитлових будівель, загальною площею 1424,70 кв. м, розташованих за адресою [ADDRESS] , а саме: будинку, літ. "А-2", загальною площею 1190,80 кв. м, нежитлової будівлі (склад), літ. "Б-1", загальною площею 233,90 кв. м (а.с. 27). З копії Інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу: НВ-0001109012023, дата та час формування 13.06.2023 вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 6321783001:01:002:0050, розташована за адресою [ADDRESS] , перебуває у комунальній власності Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області (а.с. 28, 29-30). Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 04 квітня 2023 року по справі 621/885/19 за позовом керівника Чугуївської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів, позовні вимоги задоволено частково; Стягнуто з [PERSON] на користь Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області безпідставно збережені кошти у розмірі 18 562 грн. 67 к. Рішення набрало законної сили 16.05.2023 (а.с. 10-15). Відповідно до положень частини 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 04 квітня 2023 року встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 6321783001:01:002:0050, розташована за адресою [ADDRESS] , перебувала в оренді [PERSON] на підставі Договору оренди, укладеного між [PERSON] та Нижньобишкинською сільською радою Зміївського району Харківської області. Вказаний Договір було розірвано на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 02.03.2018 року у зв`язку з переходом права власності на комплекс нежитлових будівель, загальною площею 1424,70 кв. м, розташованих за адресою [ADDRESS] від [PERSON] до [PERSON] (т. 1 а.с. 16-17). Рішенням ХХХIV сесії Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області VII скликання від 27.03.2018 року № 376-VII [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки з кадастровим номером 6321783001:001:01:002:0050 в натурі (на місцевості) для передачі в оренду для обслуговування будівель ринкової інфраструктури, за адресою [ADDRESS] , площею 0,4947 га. Зобов`язано відповідача виготовити технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі в оренду та подати на розгляд чергової сесії Нижньобишкинської сільської ради. Слобожанська селищна рада Чугуївського району Харківської області є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Нижньобишкинської сільської ради на підставі рішення №36-VІІІ від 10.12.2020 "Про питання реорганізації сільських рад". Вказане рішення [PERSON] не виконано, як на час ухвалення судом рішення по справі №621/885/19, так і на дату розгляду даної справи, технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) не виготовлено, договір оренди не укладено. Правовий механізм переходу права на землю пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено статтею 377 Цивільного кодексу України. Виходячи зі змісту зазначеної статті закону, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі. Як вбачається із положень статті 120 Земельного кодексу України та 377 Цивільного кодексу України виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи користування земельною ділянкою. Відповідно до частини 1 статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Водночас, за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Частиною 2 статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землі є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. За приписами пункту 14.1.147 Податкового кодексу України плата за землю обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. [PERSON] не була власником або постійним землекористувачем земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , а тому не була суб`єктом плати за землю у формі земельного податку (п. 14.1.72 Податкового кодексу України). Податковим кодексом України у пунктах 14.1.125, 14.1.136, 288.5 визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною. Відповідно до вимог статті 21 Закону України "Про оренду землі" та пунктів 14.1.136 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. За приписами статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Так у зв`язку з порушенням відповідачем вищевказаних норм, з моменту набуття права власності на об`єкти нерухомості (з 08.06.2017) договір оренди земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , площею 0,4947 га, не укладався, орендна плата за її використання відповідачем не сплачувалася, у зв`язку з чим за рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 04 квітня 2023 року по справі 621/885/19 за позовом керівника Чугуївської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів, позовні вимоги задоволено частково; Стягнуто з [PERSON] на користь Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області безпідставно збережені кошти у розмірі 18 562 грн. 67 к. за період з 08.06.2017 по 01.02.2019. На виконання рішення Зміївського районного суду Харківської області від 04.04.2023 року [PERSON] перераховано на користь Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області безпідставно збережені кошти у розмірі 18 562 грн. 67 к. (а.с. 19). Разом з тим, станом на дату розгляду справи [PERSON] договір оренди земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , площею 0,4947 га, не укладався, орендна плата за її використання відповідачем в період з 01.07.2020 по 30.06.2023 не сплачувалася. Згідно з частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до статті 1214 Цивільного кодексу України відповідач міг дізнатися про володіння майном без достатньої правової підстави, з моменту набуття права власності на об`єкти нерухомості, що розташовані на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , площею 0,4947 га, а саме з 08.06.2017 року. З системного аналізу змісту норм статей 1212-1214 Цивільного кодексу України випливає, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи. Набуті відповідачем нежитлові будівлі, будучи згідно\~статті 181 Цивільного кодексу України\~нерухомим майном (об`єктом, розташованим на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення), є органічно і нерозривно пов`язаними з цією земельною ділянкою. Тому визнання за відповідачем права власності на будівлі автоматично призвело до фактичного набуття відповідачем і майнових прав володіння і користування земельною ділянкою, на якій розташована дані будівлі. Відсутність укладеного договору оренди земельної ділянки має фактичним наслідком набуття відповідачем володіння і користування чужою земельною ділянкою без відповідної грошової компенсації. В результаті відбулося збереження (заощадження) відповідачем належних до сплати за таке володіння і користування коштів у вигляді орендної плати. Передача прав володіння і користування земельною ділянкою згідно статті 206 Земельного кодексу України, пункту 14.1.136 Податкового кодексу України здійснюється за плату, що має вноситися на користь позивача на підставі договору оренди земельної ділянки. Правові підстави для одержання відповідачем прав володіння і користування земельною ділянкою безоплатно в даному випадку відсутні. Так само відсутні правові підстави для не нарахування, несплати орендної плати за землю тощо. Встановлено, що власником відповідної земельної ділянки, на час судового розгляду, є територіальна громада Слобожанської селищної ради Чугуївського район Харківської області в особі позивача. Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України, пункту 14.1.136 Податкового кодексу України власником майна фактично збереженого відповідачем (коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою) також є територіальна громада сел. Слобожанське району Харківської області в особі позивача, як правонаступник Нижньобишкинської сільської ради. Таким чином, збереження (заощадження) відповідачем коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою призвело до збільшення (накопичення) цих коштів у відповідача за рахунок їх неодержання Слобожанською селищною радою Чугуївського району Харківської області. Кваліфікація спірних правовідносин як зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави означає необхідність застосування норм, передбачених статтями 1212-1214 Цивільного кодексу України,\~правових наслідків дій/бездіяльності відповідача у вигляді збереження (заощадження) у себе відповідних сум орендної плати. За допомогою цих норм, навіть за відсутності ознак делікту, тобто при умові правомірної поведінки відповідача у спірних правовідносинах, досягається відновлення справедливої рівноваги між правами та охоронюваними законом інтересами сторін спору, що випливають з принципу платності користування землею. На відміну від зобов`язань, які виникають із завдання шкоди, для стягнення безпідставно збереженого майна (коштів) за пунктом 4 частини 3 статті 1212 Цивільного кодексу України вина не має значення, оскільки незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати відповідачем орендної плати за користування земельною ділянкою, свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під визначення "виправданого очікування" відповідно до загальновизнаної практики Європейського суду з прав людини. Так, п. 21 рішення Європейського суду з прав людини "Федоренко проти України" від 03.06.2006 року визначено, що відповідно до прецендентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності. У даних\~правовідносинах неотриманні\~Слобожанською селищною\~радою Чугуївського\~району Харківської\~області кошти\~від оренди\~землі підпадають\~під визначення\~Європейським судом\~з прав\~людини "виправданого\~очікування" щодо отримання можливості ефективного використання права комунальної власності територіальної громади. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Такий висновок суду повністю узгоджується з правовою позицією\~Великої палати Верховного суду, викладеною у постанові від 23.05.2018 року у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18) Крім того, Велика палата Верховного суду у вказаній постанові зазначила, що фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею,\~зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України. Отже, [PERSON] (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшено вартість власного майна, а Слобожанською селищною радою Чугуївського району Харківської області втрачено належне їй майно (кошти від орендної плати), тобто, має місце факт безпідставного збереження саме орендної плати відповідачем за рахунок Слобожанської селищної ради. Приймаючи до уваги, що відповідач користувався вказаною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, відповідно до положень статей 1212-1214 Цивільного кодексу України [PERSON] повинна повернути Слобожанській селищній раді Чугуївського району Харківської області кошти, які вона зберегла у вигляді несплаченої орендної плати. Щодо розрахунку суми, яка підлягає стягненню з [PERSON] , суд зазначає наступне. У позові, виходячи з нормативно грошової оцінки земельної ділянки, орендної ставки, норм Податкового кодексу України, розрахована сума безпідставно збережених коштів 101\~078 грн 23 к., яку позивач просить стягнути за період з 01.07.2020 по 30.06.2023. Згідно частин\~1,\~2\~статті\~21\~Закону\~України\~«Про оренду\~землі»,\~орендна\~плата\~за землю\~-\~це\~платіж,\~який\~орендар\~вносить орендодавцеві\~за\~користування\~земельною ділянкою\~згідно\~з\~договором оренди\~землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України). Статтею 288 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюється у договорі оренди між орендавцем (власником) і орендарем. Згідно пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу\~розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки. Відповідно до ст. ст. 288.5.1., 288.5.2. Податкового кодексу України річна сума орендної плати не може бути меншою за розмір земельного податку не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. Оскільки рішення про встановлення ставок орендної плати за користування земельними ділянками на території села Нижній Бишкін не приймалось, розрахунок безпідставно збережених\~коштів,\~за період\~з 01.07.2020\~по 21.10.2021\~проведено виходячи\~з розміру\~ставки,\~визначеної пунктом 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, та з врахуванням позиції викладеної в рішенні суду від 04.04.2023 по справі № 621/885/19, а саме з застосування 3% від нормативного грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер 6321783001:01:002:0050 яка складала 374537 грн. 37 к., так розмір безпідставно збережених коштів за період з 01.07.2020 по31.12.2020 склала 5\~664 грн 24 к. За період з 22.10.2021 по 30.06.2023 розрахунок безпідставно збережених коштів здійснено з урахуванням рішення XVIII сесії Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області VIII скликання № 733 від 21.10.2021 "Про затвердження ставок орендної плати за користування земельними ділянками комунальної власності" (а.с. 25-26), відповідно до якого розмір орендної плати за користування земельною ділянкою з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, визначений у розмірі 12% від нормативно грошової оцінки, яка складала 374537 грн. 37 к., так розмір безпідставно збережених коштів за період з 22.10.2021 по31.12.2021 склала 8 742 грн 63 к. Розрахунок безпідставно збережених коштів за 2022 рік проведено з урахуванням коефіцієнтів індексації (1,1) нормативно грошової оцінки (374537 грн. 37 к.) у відповідні періоди, так розмір безпідставно збережених коштів за 2022 рік склала 49 438 грн 93 к. За період з 01.01.2023 по 30.06.2023 розрахунок безпідставно збережених коштів здійснено відповідно до нормативно грошової оцінки, яка визначена у розмірі 473\~592 грн 12 к., що вбачається з витягу № НВ-6300344972023 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки 6321783001:01:002:0050 (а.с. 24) та ставки орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою яка визначена у розмірі 12% від нормативно грошової оцінки. Відповідачем наданий позивачем розрахунок не спростовувався. Тааким чином суд дійшов висновку про правомірність вимоги про стягнення із [PERSON] безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою. Підсумовуючі вищезазначене, на розсуд суду, позовні вимоги підлягають задоволенню і стягнення із [PERSON] безпідставно збережених коштів 101\~078 грн 23 к. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь прокуратури Харківської області підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 684 грн 00 к.

Outcome: approved