Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

Позиція сторін у справі У вересні 2023 року [PERSON] звернувся до суді із позовом до ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Іванюта І.М., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 22.08.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Іванютою Іваном Миколайовичем, винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи № 67048189 про стягнення з [PERSON] грошових коштів у сумі 12 250,00 грн., на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група». Відповідно до відомостей постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванютою Іваном Миколайовичем від 22.08.2023 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи № 67048189 зазначено, що відповідно до виконавчого напису № 945 від 22 вересня 2021 року виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем строк платежу за Договором № 3220320814/543052 від 15 серпня 2020 року настав та додатково зазначено, що боржником допущено прострочення платежу, так згідно виконавчого напису сума заборгованості складає 12 250 (дванадцять тисяч двісті п`ятдесят) грн. 00 коп. Виконавчий напис № 945 від 22 вересня 2021 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок допущене неправомірне виконавче провадження щодо примусового виконання вказаного напису. Відзив на позов не надходив. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2023 року витребувано докази у справі у Київського державного нотаріального архіву. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2023 року в порядку вжиття заходів забезпечення позову зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №945 від 22 вересня 2021 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович щодо стягнення заборгованості з [PERSON] . Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 22.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем вчинено виконавчий напис, який зареєстрований за № 945, відповідно до якого запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» заборгованість в розмірі 13 983, 82 грн. 22.08.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Іванютою Іваном Миколайовичем, винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи № 67048189 про стягнення з [PERSON] грошових коштів у сумі 13 983, 82 грн., на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група». Позиція суду та оцінка аргументів сторін Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься у главі 14 Закону України «Про нотаріат» та главі 16 розділу ІІ Порядку. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172». У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». У постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 204/4071/14 (провадження № 61-360св18) зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постановах від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження №14-278гс18). У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Матеріали справи свідчать про те, що при зверненні до нотаріуса про вчинення виконавчого напису ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» до заяви були долучені не всі необхідні документи на підтвердження безспірної заборгованості боржника, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Всупереч принципу змагальності цивільного судочинства відповідач не надав суду доказів направлення позивачу письмової вимоги про усунення порушень невиконання зобов`язання. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність їх задоволення. За правилами статті 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір сплачений за подання позову у розмірі 1 073, 60 грн, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 536, 80 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000, 00 грн.

Outcome: approved