Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даною позовною заявою до відповідачки, мотивуючи свої вимоги тим, що внаслідок не подання відповідачкою інформації про перебування на обліку в УПСЗН виконавчого комітету Лебединської міської ради як одержувач державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю з надбавкою на догляд, вона незаконно отримала допомогу по безробіттю за період з 08.09.2020 року по 14.04.2021 року в сумі 25 445 грн. 51 коп., яка в добровільному порядку не повернута державі. Тому представник позивача звернувся до суду та просив стягнути з відповідачки незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 25 445 грн. 51 коп. та судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачка у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, мотивуючи це тим, що її неповнолітня дитина - інвалід з дитинства отримувала допомогу від держави самостійно. Представник відповідачки в судовому засіданні доводів про одержання відповідачкою державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства не оспорив, щодо задоволення позову поклався на розсуд суду. З наказу, положення (а.с. 8-9), досліджених в судовому засіданні, вбачається що наказом директора Сумського обласного центру зайнятості від 09.12.2022 року № 563 було припинено діяльність Лебединської міськрайонної філії Сумського обласного центру зайнятості шляхом її ліквідації та утворено відокремлений структурний підрозділ Сумського обласного центру зайнятості - Сумську філію Сумського обласного центру зайнятості, до складу якої входить відокремлений структурний підрозділ - Лебединське управління Сумської філії Сумського обласного центру зайнятості. З листа, заяви, акту, наказу, довідки (а.с. 11-12, 20-24), досліджених в судовому засіданні, вбачається що співробітниками позивача під час звірки даних, наданих [PERSON] , був встановлений факт її одночасного перебування на обліку в УПСЗН виконавчого комітету Лебединської міської ради (період з 01.09.2020 року по 30.04.2021 року) та Лебединській міськрайонній філії Сумського обласного центру зайнятості (період з 08.09.2020 року по 15.04.2021 року) та відповідно отримання нею державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям з інвалідністю та допомоги по безробіттю, внаслідок чого [PERSON] було незаконно отримано допомогу по безробіттю в сумі 25 445 грн. 51 коп., про що її було повідомлено листом від 18.08.2023 року № 4 та запропоновано у термін до 04.09.2023 року повернути вказані кошти на рахунок позивача. З заяв, прав та обов`язків, індивідуального плану (а.с. 13-19), досліджених в судовому засіданні, вбачається що 08.09.2020 року [PERSON] зверталася до позивача з заявами про надання їй статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю, в яких зазначила, що не отримує відповідно до законодавства пенсій та допомог. 15.09.2023 року [PERSON] ознайомилася з правами та обов`язками зареєстрованих безробітних, цього ж дня відносно неї було складено індивідуальний план працевлаштування безробітного. З платіжної інструкції (а.с. 29), дослідженої в судовому засіданні, вбачається що при поданні позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір в сумі 2 684 грн. 00 коп. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, між сторонами склалися цивільні правовідносини, позовні вимоги підлягають до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] центром зайнятості було призначено та виплачено державну допомогу по безробіттю. Внаслідок не подання відповідачкою інформації про перебування на обліку в УПСЗН виконавчого комітету Лебединської міської ради та отримання нею державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям з інвалідністю виникла переплата допомоги по безробіттю в сумі 25 445 грн. 51 коп. В добровільному порядку кошти відшкодовані не були. Вказані обставини були встановлені з пояснень представника позивача і матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування лише в разі, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробіттям є соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування. Згідно ч. З ст. З Закону України «Про зайнятість населення» зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом. Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать, зокрема, непрацюючі працездатні особи, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, особою з інвалідністю І групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, та отримують допомогу, компенсацію та/або надбавку відповідно до законодавства. Згідно ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» одним із видів матеріального забезпечення на випадок безробіття є допомога по безробіттю. Згідно абз. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Згідно ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно вимог п. 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою КМУ від 19.09.2018 № 792 (чинного на момент перебування відповідачки на обліку у Центрі зайнятості), центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня призначення грошової допомоги, компенсації та/або надбавки непрацюючій працездатній особі, яка фактично здійснює догляд за дитиною з інвалідністю, особою з інвалідністю І групи або особою похилого віку, яка за висновком закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку. Згідно п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 № 7, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 року за № 232/16248, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до пункту 7 цього Порядку, згідно з яким рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти. Суд бере до уваги, що згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданніне були спростовані доводи позивача про те, що відповідачка під час реєстрації як безробітна та виплати їй допомоги по безробіттю - у період з 08.09.2020 по 14.04.2021 отримувала грошову допомогу особі, яка здійснює догляд за дитиною - інвалідом з надбавкою, про що не повідомила позивача і за відсутності наданої нею інформації їй була нарахована допомога по безробіттю у сумі 25 445,51 грн. Вказані обставини стверджуються поясненнями представника позивача та матеріалами справи (а.с. 20-24). Тому суд бере до уваги доводи представника позивача в тій частині, що [PERSON] під час перебування на обліку в службі зайнятості як безробітної не надала позивачу інформацію щодо отримання допомоги та надбавки на догляд, тобто не виконала взяті на себе обов`язки щодо своєчасного подання відомостей про обставини, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг, що призвело до безпідставного отримання відповідачкою допомоги, внаслідок чого повинна відшкодувати зайво виплачені кошти допомоги по безробіттю в сумі 25 445 грн. 51 коп. В той же час, суд не може взяти до уваги доводи відповідачки в тій частині, що тим, що її неповнолітня дитина - інвалід з дитинства отримувала допомогу від держави самостійно, так як в судове засідання не було надано доказів того, що вказана інформація в свою чергу була доведена відповідачкою до відома працівників центру зайнятості. При цьому суд враховує, що чинним законодавством передбачено повернення безпідставно набутої допомоги по безробіттю у випадку недобросовісності зі сторони набувача виплати. Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91 цс 14, а також з правовим висновком, викладеним у постанові Об`єднаної палати КЦС ВС від 06.02.2019 року. Тому суд вважає необхідним задовільнити позовні вимоги в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 684 грн. 00 коп.

Outcome: approved