Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~До суду надійшла позовна заява про розірвання шлюбу між сторонами. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 27 жовтня 2007\~\~\~ року відділ реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №867, зареєстрував шлюб між сторонами. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. У судове засідання з`явились позивач та відповідач. Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та суду пояснила, що відповідач тривалий час зловживає спиртними напоями, виносить речі з дому, діти соромляться такої поведінки відповідача, строк на примирення нічого не дав, оскільки відповідач і далі продовжив зловживати алкоголем. На грунті такої поведінки відповідача в сім`ї постійно виникають скандали. Позивач втратила почуття любові та поваги до відповідача і не бажає збереження шлюбу. Відповідач позов не визнав. Зазначив, що з дружиною проживати йому зручно, а без неї буде важко. Підтвердив, що зловживає алкогольними напоями. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27 жовтня 2007\~\~\~ року сторони уклали шлюб, який зареєстрував відділ реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №867, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. З пояснень позивача вбачається, що відповідач зловживає алкогольними напоями, на грунті цього постійно виникають суперечки, діти соромляться свого батька. Надання строку для примирення не призвело до позитивних змін, відношення подружжя не змінилось на кращу сторону. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд зазначає, що відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Як вбачається зі змісту ч. 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Доводи відповідача не свідчать про відсутність підстав для збереження шлюбу, а навпаки, свідчать про його бажання залишити вигідні для нього стосунки, які суперечать інтересам позивача. У відповідності до ч.1 ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved