Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30 вересня 1995 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану актовий запис № 1431. У шлюбі в подружжя народилася дочка [PERSON] , 1996 року народження. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Спроби на примирення не дали жодних результатів. Продовжувати такі шлюбні відносини позивач не бажає. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 січня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/1338/24. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] , у судове засідання не з`явився, проте разом із позовом подав заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялася належним чином, відзиву не подала. Згідно ч. 4 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає, що відповідачка про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. У зв`язку\~з неявкою\~учасників справи,\~з підстав\~передбачених ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 30 вересня 1995 року сторони зареєстрували шлюб у м. Тернополі, відділі реєстрації актів громадянського стану, про що зроблено запис за № 1431, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 30 вересня 1995 року. У шлюбі в подружжя народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16 серпня 1996 року Відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Тернопільської міської Ради народних депутатів. Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У зв`язку з тим, що позивач не заявив вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved