Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи [PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити юридичний факт її постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 та на момент набрання чинності ЗУ «Про громадянство України», а саме 13.11.1991. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона народилася [INFO] в с. Федорівка Павлоградського району Дніпропетровської області. У 1957 році вона пішла до 1 класу в с.Сокольське Павлоградського району Дніпропетровської області. З 1967 по 1969 роки вона працювала у м. Павлоград на заводі залізо-бетонних виробів. У 1971 році закінчила курси провідників у м. Харкові та рік відслужила у військах ППО. У 1972 році уклала шлюб із [PERSON] від даного шлюбу у них народилося двоє дітей. У 1983 році вона розлучилася з чоловіком [PERSON] та переїхала в с. Юр`ївка Павлоградського району Дніпропетровської області, де проживала зі співмешканцем [PERSON] . [INFO] у них народилась дочку [PERSON] . З 1990 по 2002 рр. вони проживали у с. Вакулове Софіївського району Дніпропетровської області. У 2004 році сім`єю переїхали до с.Прохори Борзнянського району Чернігівської області, де власного житла не мали, тому, винаймали у людей. У 2010 році сталася пожежа в якій згорів будинок та всі документи. Після пожежі вона із сім`єю переїхала до с. Шаповалівка Борзнянського району Чернігівської області, де проживають на теперішній час в орендованому будинку. Все своє життя вона проживала на території України, в тому числі і на момент проголошення її незалежності. До теперішнього часу вона не отримала паспорта громадянина України, мала лише паспорт громадянина СРСР, який згорів під час пожежі. Орган ДМС України відмовив їй у видачі паспорта громадянина України через відсутність доказів її належності до громадянства України. Заінтересована особа УДМС України в Чернігівській області надали пояснення по суті справи, де вказують, що заявниця не надала доказів на підтвердження її постійного проживання в Україні станом на 24.08.1991, а тому підстави для задоволення вказаної заяви відсутні. Заявниця та її представник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали і просили їх задовольнити з вищевказаних підстав. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні пояснила, що проведеною перевіркою було встановлено особу [PERSON] , але не виявилось можливим підтвердити факт її належності до громадянства України у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту проживання на території України станом на 24.08.1991. У зв`язку з цим заявниці було рекомендовано звернутися до суду. Заяви та клопотання учасників справи 02.02.2024 у судовому засіданні надійшло клопотання представника заявника адвоката Биковця В.В. про витребування додаткових доказів. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 22 листопада 2023 року відкрите провадження у справі, визначено дату та час судового засідання та роз`яснено заінтересованій особі право подати письмові пояснення по суті заяви. 02.02.2024 ухвалою суду задоволене клопотання представника заявника адвоката Биковця В.В. про витребування додаткових доказів. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Федорівка Павлоградського району Дніпропетровської області. 17.12.1981 Новокаховським МВВС в Херсонській області їй виданий паспорт громадянина СРСР зразка 1974 року серії [NUMBER] . На теперішній час, вона проживає без реєстрації у [ADDRESS] . Ніжинський міський відділ УДМСУ в Чернігівській області рішенням від 13.07.2021 відмовив [PERSON] в оформленні паспорта громадянина України, оскільки не видалось за можливе підтвердити її належність до громадянства України. (а.с. 6). Відповідно до копії домової книги Олексіївської філії Новоіванівського старостинського округу виконавчого комітету Юр`ївської селищної ради №4, наявний запис за №228 про місце реєстрації [PERSON] з 21.07.1986 за адресою с. Федорівське Павлоградського району Дніпропетровської області куди прибула з с. Дніпряни м. Нова Каховка Херсонської області. 22.04.1988 [PERSON] знята з реєстрації для подальшого проживання за адресою в с.Тихопілля Лозівського району Харківської області. (а.с. 62-68). Згідно до довідки Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області №968/02-23-7 від 15.02.2024 згідно з даними погосподарського обліку відомості щодо реєстрації та фактичного проживання гр. [PERSON] , [INFO] , у період з 1988 по 1992 рр. на території с.Тихопілля Лозівського району Харківської області відсутні. (а.с. 71). Відповідно до копії актового запису про народження №10 від 04.04.1989 виконавчого комітету Юр`ївської селищної ради, [INFO] [PERSON] народила дочку [PERSON] . На той час заявниця з 1988 року постійно проживала у с. Юр`ївка Павлоградського району Дніпропетровської області та працювала дояркою у колгоспі «Заповіт Леніна».(а.с. 76) Відповідно до інформації Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області № 344/0/2-24 від 27.02.2024 та копії домової книги, [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована з 29.04.1991 в с. Домаха Павлоградського району Дніпропетровської області. З 06.04.1992 [PERSON] знята з реєстрації за вищевказаною адресою. Вказано, що вибуває у с. Майське Синельниківського району. (а.с. 87-89). Управління з питань паспортизації, реєстрації та еміграції ГУ ДМС у Дніпропетровській області повідомило, що заявниця 07.04.1992 року була зареєстрована за адресою [ADDRESS] та номер будинку не зазначені.(а.с. 86). Частиною першою статті 315 ЦПК України визначено перелік фактів, що мають юридичне значення, про встановлення яких суд розглядає справи. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст.4 Закону України «Про громадянство України» (далі - Закон) питання громадянства України регулюється Конституцією України, цим Законом, міжнародними договорами України. За змістом положень ст.3 вказаного Закону громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України» та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України. Перелік документів, які відповідно до Закону подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України передбачений Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, який затверджений Указом Президента України 27.03.2001 року за №215 (далі - Порядок). Одним із документів для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону «Про громадянство України», що подає особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, є судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року (підпункт «в» пункту 8 Порядку, в редакції, чинній на час звернення заявника до суду). Аналізуючи зібрані в справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що пояснення [PERSON] щодо її постійного проживання на території України станом на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) повністю узгоджуються з письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи, а тому її заява є обґрунтованою і підлягає до задоволення. Також суд враховує, що цей факт має для заявниці юридичне значення та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved