Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

01 вересня 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу. Свої вимоги мотивує тим, що 20 серпня 2018 року між ним [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір позики, відповідно до умов якого Позикодавець (позивач) передав, а Позичальник (відповідач) прийняв грошові кошти у розмірі 20\~000 доларів США. Відповідно до умов договору, Позичальник зобов`язався повернути позику Позикодавцеві у строк до 20 серпня 2023 року шляхом передачі повної суми у тій же валюті, або в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на день повернення позики. 20 серпня 2023 року настав кінцевий термін повернення коштів, але відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконала, пояснюючи свою поведінку відсутністю у неї фінансових можливостей. Позивач зазначає, що неодноразово просив відповідача - [PERSON] повернути борг, однак остання систематично ухиляється від спілкування та ігнорує телефонні дзвінки. Договором позики також був передбачений обов`язок відповідача укласти з позивачем договір застави на будинок її будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , однак відповідач проігнорувала вказаний пункт договору. За вказаних обставин, позивач звертається до суду та просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь суму боргу у розмірі 731\~200 грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 7\~311 грн. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2023 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено та ухвалено накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером: 3222486201:01:022:5025, площею 0,1302, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності [PERSON] . Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 січня 2024 року закрито підготовче провадження у справі. Призначено справу до розгляду по суті, встановивши загальний порядок дослідження доказів. У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У судове засідання відповідач не з`явилася, на адресу суду відзиву на позовну заяву не подавала. Судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача, зокрема шляхом розміщення оголошення на веб-сайті Судової влади України . У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке. Так, судом встановлено, що 20 серпня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. Відповідно до п. 1.1. вказаного Договору Позикодавець в порядку та на умовах, визначених цим договором, передав, а Позичальник прийняв грошову позику та зобов`язується використати її за цільовим призначенням, а саме придбання власного житла та повернути вказану позику Позикодавцеві в порядку та у строки, визначені цим Договором. Відповідно до п. 2.1. розмір позики за цим Договором становить 20\~000 (двадцять тисяч) доларів США. Пунктом 3.2. цього Договору Позичальник зобов`язується повернути Позику Позикодавцеві в доларах США або у гривні в сумі, еквівалентній сумі Позики станом на день повернення Позики у строк до 20 серпня 2023 року включно, шляхом сплати повної суми Позики, зазначеної п. 2.1. цього Договору. Відповідно до п. 4.1. та п. 4.2. Договору в разі невиконання, або неналежного виконання Позичальником договірних зобов`язань, понесені Позикодавцем збитки відшкодовуються згідно чинного законодавства. Позичальник зобов`язується забезпечити основне зобов`язання перед Позикодавцем шляхом укладення договору Застави власного майна будинку [ADDRESS] протягом одного місяця з дня підписання даного Договору. Пунктом 5.10. Договору Позичальник засвідчує, що він, дійсно, одержав особисто позику у розмірі 20\~000 (двадцять тисяч) доларів США, та зобов`язується повернути позичені кошти згідно з умовами цього Договору, тобто до 20 серпня 2023 року. Згідно Акту прийому-передачі грошових коштів до Договору позики від 20 серпня 2018 року [PERSON] засвідчила факт одержання від [PERSON] грошових коштів (готівкою) у розмірі 20\~000 (двадцять тисяч) доларів США, шляхом підписання Акта прийому передачі грошових коштів (п. 1.1 вказаного Договору) Станом на час ухвалення рішення суду не надано доказів щодо виконання/часткового виконання [PERSON] умов договору позики та повернення грошових коштів. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Даних, які б свідчили про повернення відповідачем всієї суми заборгованості позивачу згідно з договором позики від 20 серпня 2018 року судом не встановлено. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідачем не надано суду доказів того, що договір позики, який укладено між сторонами є нечинними, його дійсність не спростована. Позову про визнання правочину недійсним (удаваним) відповідач не подавав, відповідних судових рішень щодо встановлення таких обставин суду не надано. З огляду на положення цивільного законодавства даний правочин є укладеним, нікчемним законом не визнаний. Відтак, у справі встановлено, що відповідач договірні зобов`язання не виконав, а тому за вимогою позивача суд вважає необхідним стягнути на його користь борг у розмірі 731\~200,00 грн. Що стосується можливості і порядку визначення в рішенні суду еквівалента суми боргу в національній валюті, то Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18) вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який може бути виконаний примусово. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. А відтак, враховуючи вказаний висновок Великої Палати Верховного Суду, та заявлення позивачем вимоги про стягнення боргу саме в національній валюті, з ціллю уникнення двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який може бути виконаний примусово, суд вважає, що відсутні підстави для зазначення у рішенні еквіваленту суми боргу у доларах США. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу у розмірі 731\~200,00 грн. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 7\~312,00 грн. Відповідно до ст.ст. 203, 549, 551, 625, 1046, 1049 ЦК України,

Outcome: approved