Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернувся до суду із цивільним позовом до [PERSON] про визнання договору дарування земельної ділянки та договору дарування житлового будинку недійсним в силу положень ст. 299 ЦПК України. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що йому на праві приватної власності належали земельна ділянка, площею 0,0959 га, кадастровий номер: 7321582200:02:002:0037, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та розташований на ній житловий будинок, разом із прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 115,5 м.кв., житловою площею 58,00 м.кв. Позивач зареєстрований та постійно проживає за вказаною адресою та продовжує нести витрати по утриманню будинку і прибудинкової території по даний час. У 2018 році позивач, перебуваючи у шлюбі із відповідачкою [PERSON] , з огляду на свій похилий вік та стан здоров`я вирішив укласти із дружиною договори довічного утримання, вважаючи, що їх укладення убезпечить йому догляд до смерті. У зв`язку із чим, 15.05.2018 між ним та його дружиною [PERSON] було укладено, як він вважав на той час, договори довічного утримання, відповідно до яких він згідний був передати у власність [PERSON] земельну ділянку та житловий будинок, що розташовані за вищевказаною адресою, взамін на те, що дружина мала здійснювати за ним догляд до його смерті. Проте, у вересні 2023 року [PERSON] дізнався що його дружина вчинила подружню зраду та почала проживати з іншим чоловіком. В ході переписки, намагаючись довести до її свідомості покладений на неї обов`язок щодо його утримання, позивач дізнався, що вона не має наміру доглядати за ним, оскільки між ними були укладені не договори довічного утримання, а договори дарування. Після почутого позивач знайшов дані договори та зрозумів, що відповідачка його ошукала, оскільки він мав намір та був переконаний, що укладав договори довічного утримання. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, попередньо від представника позивача [PERSON] надійшла заява, в якій він просив розгляд справи провести без їх з позивачем участі, не заперечуючи проти проведення заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] ,\~будучи своєчасно\~та належним\~чином повідомленою\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи,\~в судове\~засідання не\~з`явилася,\~про причини\~неявки суд\~не повідомила,\~відзиву та\~клопотань про\~відкладення розгляду\~справи від\~неї не\~надходило. Третя особа\~без самостійних\~вимог на\~предмет спору\~ приватний\~нотаріус Чернівецького\~районного нотаріального\~округу Чернівецької\~області Бурдейний\~Ю.І.,\~будучи своєчасно\~та належним\~чином повідомленим\~про розгляд\~справи в\~судове засідання\~не з`явився,\~причини неявки\~суду не\~повідомив,\~заяви про\~перенесення розгляду\~справи на\~іншу дату\~від нього\~не надходило. Враховуючи наведене, суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при проведенні заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Із врахуванням неявки сторін в судове засідання фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не проводилася. Суд, врахувавши клопотання представника позивача, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши та оцінивши подані письмові докази по справі в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 15.05.2018 між [PERSON] , [INFO] , ( [PERSON] ) та [PERSON] , [INFO] , (Обдаровувана) укладено договір дарування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 115,50 м.кв., житловою площею 58,00 м.кв., що розташований за адресою: [ADDRESS] , за умовами якого [PERSON] передав безоплатно у власність, а Обдаровувана прийняла у власність як дарунок належне [PERSON] на праві приватної власності відчужуване майно. Договір дарування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами укладений у письмовій формі та посвідчений приватним нотаріусом Заставнівського районного нотаріального округу Чернівецької області Бурдейним Ю.І. та зареєстрований в реєстрі за № 1033 (а.с.11-12). Одночасно,\~15.05.2018\~між [PERSON] , [INFO] ,\~ ( [PERSON] )\~та [PERSON] , [INFO] , (Обдаровувана) укладено договір дарування земельної ділянки, загальною площею 0,0959 га, кадастровий номер 7321582200:02:002:0037, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , за умовами якого [PERSON] передав безоплатно у власність, а Обдаровувана прийняла у власність як дарунок належне Дарувальнику на праві приватної власності відчужуване майно. Договір дарування земельної ділянки укладений у письмовій формі та посвідчений приватним нотаріусом Заставнівського районного нотаріального округу Чернівецької області Бурдейним Ю.І. та зареєстрований в реєстрі за № 1034 (а.с.14-15). В той же день, 15.05.2018 приватним нотаріусом Бурдейним Ю.І., на підставі укладених нотаріально посвідчених письмових договорів дарування, зареєстровано за [PERSON] право власності на вищевказане нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.13,16). За приписами ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Відповідно до ст.\~203\~ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частиною 1 ст.\~229\~ЦК України встановлено, що якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. За змістом статей 229-233\~ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК України), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. Відсутність у особи під час укладення договору дарування волевиявлення на безоплатну передачу майна у власність обдаровуваного й передача його за умови вчинення на користь дарувальника будь-якої дії майнового або немайнового характеру, усупереч вимогам статті 717 ЦК України, є підставою для визнання договору дарування недійсним. Право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття (частина перша статті 722 ЦК України). Статтею 627\~ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності до якого сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Ураховуючи викладене, особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, у тому числі пояснень сторін і письмових доказів, наявність обставин, які вказують на помилку, - неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, і що ця помилка дійсно була і має істотне значення. Такими обставинами є: вік позивача, його стан здоров`я та потреба у зв`язку із цим у догляді й сторонній допомозі; наявність у позивача спірного житла як єдиного; відсутність фактичної передачі спірного нерухомого майна за оспорюваним договором дарувальником обдаровуваному та продовження позивачем проживати в спірному житлі після укладення договору дарування. Матеріалами справи підтверджено, що 15.05.2018 між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено два договори дарування. У договорах дарування від 15.05.2018, зареєстрованих за № 1033 та № 1034, [PERSON] , як дарувальник, підтвердив, що дарування здійснено добровільно, при здоровому розумі та ясній пам`яті, із усвідомленням значення своїх дій та

Outcome: dismissed