Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

25 травня 2023 року [PERSON] звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про зняття арешту з майна, та просила задовольнити наступні з вимоги: «Зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зняти арешт з автомобіля марки HONDA CR-V, 2017 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN/номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] (ідентифікаційний номер транспортного засобу), що накладений постановою Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 31.01.2023 року (виконавче провадження №70070397).» 26 травня 2023 року позовну заяву, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, передано судді Коваленко І.В. 01 червня 2023 рокуДніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху. 12 червня 2023 року (вх.№27944) представник позивача [PERSON] - адвокат Білінський Б.П., на виконання вимог ухвали суду від 01 червня 2023 року, одночасно із заявою про усунення недоліків подав до суду позовну заяву в новій редакції, пред`явивши позов до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про зняття арешту з майна, та висунувши наступні вимоги: «Зняти арешт з автомобіля марки HONDA CR-V, 2017 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN/номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] (ідентифікаційний номер транспортного засобу), що накладений постановою Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 31.01.2023 року (виконавче провадження №70070397).» Обґрунтовуючи підстави звернення з позовом до суду, [PERSON] посилається на наступне, що 31.01.2023 року вона набула у власність та зареєструвала на своє ім`я автомобіль HONDA CR-V, 2017 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN/номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] (ідентифікаційний номер транспортного засобу) (далі - транспортний засіб) на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №8045/2023/3631058 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] у ТСЦ №8045 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві. Під час реєстрації транспортного засобу працівниками сервісного центру МВС було перевірено наявність заборон для відчуження, проте арештів чи інших обтяжень на транспортний засіб, який вона мала намір придбати, ними не було встановлено. Лише після цього позивач уклала договір купівлі-продажу автомобіля у його попереднього власника [PERSON] . Придбаним автомобілем вона відкрито користувалась у повсякденному житті у власних потребах, було таке, що документи щодо реєстрації та інші відомості перевірялись працівниками патрульної поліції, однак за період з січня 2023 року по травень 2023 року ніхто з працівників поліції, які перевіряли транспортний засіб згідно інформаційних баз даних не повідомляв їй про те, що автомобіль перебуває під арештом, жодних виконавчих дій щодо нього також не вчинювалось. В травні 2023 року позивач вирішила продати транспортний засіб та знайшла покупця, однак працівник ТСЦ №8045 РСУ ГСЦ МВС в м. Києві повідомив їй, що автомобіль перебуває під арештом. З`ясовуючи причини арешту, позивач зв`язалась з попереднім власником автомобіля - [PERSON] . Як виявилось, арешт був накладено постановою Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 31.01.2023 року (виконавче провадження №70070397). Позивач вважала, що вона як добросовісний набувач набула право власності на спірний автомобіль, оскільки на момент вчинення реєстраційних дій позивач не була обізнана про наявність будь-яких обмежень на транспортний засіб. Жодного відношення до виконавчого провадження позивач не має. Про перебування транспортного засобу під арештом не був у момент вчинення правочину і його попередній власник - відповідач [PERSON] . Оскільки позивач не являється учасником виконавчого провадження №70070397, остання, посилаючись на ч. 5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», звернулась до суду з позовом про зняття арешту з майна та заборони на його відчуження. 19 червня 2023 рокуДніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Згідно з частин 1-2 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. 22 серпня 2023 року (вх.№ 41475) відповідач [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання договору купівлі-продажу недійсним. (а.с.74-112) Згідно змісту вимог зустрічної позовної заяви позивач [PERSON] просить суд: «Визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу (HONDA CR-V, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN код: [NUMBER] , колір білий) №8045/2023/3631058 від 31.01.2023 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] .» Обґрунтовуючи підстави звернення з зустрічним позовом до суду, [PERSON] посилається на те, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва у справі №760/15526/21 від 28.07.2022 року вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Отримавши 05.10.2022 виконавчий лист, в якому зазначено, що аліменти необхідно стягувати з 08.06.2021 року, вона подала його для примусового виконання до виконавчої служби за місцем проживання боржника. 17.10.2022 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (далі - ВДВС) було відкрите виконавче провадження. Однак, з дня відкриття виконавчого провадження боржник рішення суду у добровільному порядку не виконує, що підтверджується розрахунком заборгованості, зробленим державним виконавцем ВДВС 31.01.2023. Про наявність відкритого виконавчого провадження щодо себе [PERSON] був повідомлений та добре про це знав, оскільки проживає за адресою, вказаною у виконавчому документі, телефонував доньці і в телефонній розмові повідомив про відкриття відносно нього виконавчого провадження. 10.01.2023 [PERSON] направила запит до ВДВС про хід виконавчого провадження та заяву на видачу довідки про розмір заборгованості, до якого додала довідку про майновий стан боржника, а саме про зареєстровані транспортні засоби та інформацію про те, що боржник являється фізичною особою - підприємцем. Даний запит №0305809668555 надійшов до ВДВС 14.01.2023. Лише 31.01.2023 була винесена постанова про арешт майна боржника. 11.02.2023 боржник був внесений в базу боржників по аліментах. 02.04.2023 позивач за зустрічним позовом отримала повідомлення про те, що боржник вилучений з бази боржників по аліментах. 03.04.2023 [PERSON] звернулась на електронну адресу до державного виконавця, яка її запевнила, що боржник перебуває у реєстрі боржників та жодних дій щодо вилучення його з цього реєстру, вона не вчиняла. Того ж, дня на запит державного виконавця надійшла відповідь Міністерства внутрішніх справ України про відсутність зареєстрованих за боржником транспортних засобів. Хоча ще 17.01.2023 за боржником був зареєстрований транспортний засіб. 13.04.2023 [PERSON] подала скаргу на адресу Міністерства юстиції України. Згідно відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській обл., 31.01.2023 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, однак не зазначено, чи внесені відомості в реєстр обтяжень рухомого майна та до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Укладення протягом строку, зазначеного у ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про виконавче провадження», правочину щодо майна боржника, який призвів до неможливості задовольнити вимоги стягувана за рахунок такого майна, є підставою для визнання такого правочину недійсним, крім випадків продажу у процесі приватизації майна, яке входить до складу єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства, внесеного до Єдиного реєстру боржників. Станом на 01.05.2023 заборгованість за виконавчим провадженням становила 122 538,96 грн. З дій [PERSON] вбачається, що він всіляко ухиляється від виконання рішення суду. Будь-яка угода, вчинена боржником за наявності боргу, внаслідок якої боржник перестає бути платоспроможним, має ознаки фраудаторної та може бути визнана незаконною. На переконання [PERSON] , вбачається не лише умисне злісне невиконання рішення суду, а й підробка документів, умисний зговір з посадовими особами, які сприяли у вилученні боржника з реєстру боржників та знятті з обліку транспортного засобу та перереєстрації частки квартири. [PERSON] вважає договір купівлі-продажу транспортного засобу №8045/2023/3631058 від 31.01.2023 незаконним та таким, що суперечить нормам законодавства України, порушує її законні права як кредитора. Своє звернення, як заінтересованої особи до суду із позовом про визнання недійсним договору, [PERSON] вважає направленим на усунення несприятливих наслідків для неї (недопущення їх виникнення у майбутньому), пов`язаних із вчиненням такого правочину. Вказує, що згідно п. 3.1 договору купівлі-продажу транспортного засобу №8045/2023/3631058 від 31.01.2023 вартість транспортного засобу становить 100 000,00 гривень, що значно нижче середньої ринкової вартості такого транспортного засобу відповідно до відомостей, що містяться на сайті з продажу автомобілів https://auto.ria.ua, де середня вартість такого транспортного засобу становить 21000 доларів США, тобто майже 777 000,00 грн. Згідно розрахунку вартості транспортного засобу, що міститься на сайті міністерства економіки України, середньоринкова вартість транспортного засобу Honda СИ-У 2017 р.в. становить 413 424,00 грн., що теж знано перевищує вартість вказану в договорі купівлі-продажу. Отже, договір купівлі-продажу транспортного засобу (HONDA CR-V, ДНЗ: [NUMBER] , він код 2HKRW6H37HH218054, колір: БІЛИЙ) №8045/2023/3631058 від 31.01.2023 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , за наявності заборгованості у виконавчому провадженні при виконанні рішення Солом`янського районного суду у справі №760/15526/21, свідчить про те, що оспорюваний правочин є фраудаторним договором та вчинений на шкоду позивачеві, а тому позивач за зустрічним позовом просила визнати його недійсним. 24 жовтня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про прийняття зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про визнання договору купівлі-продажу недійсним. Об`єднано вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про визнання договору купівлі-продажу недійсним, в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про зняття арешту з майна. Оголошено у підготовчому судовому засіданні перерву до 12.12.2023 року. 10 листопада 2023 року (Вх.№57177), з дотриманням вимог статей 127, 174, 178 ЦПК України, до суду позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] подала відзив на зустрічну позовну заяву, з доказами направлення відзиву на зустрічну позовну заяву іншим учасникам справи. За змістом відзиву на зустрічну позовну заяву [PERSON] висловила свою позицію щодо предмету та підстав зустрічного позову, просила відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви у повному обсязі з підстав наведених у відзиві на зустрічну позовну заяву. (а.с.142-155 т.1) 12 грудня 2023 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник - адвокат Білінський Б.П. позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, та на підставі наявних у справі доказів. Позивач [PERSON] додатково пояснила суду, що на електронному сайті «Авто-Ріа» вона знайшла об`яву про продаж спірного автомобіля. 31 січня 2023 року вона зв`язалась по мобільному телефону з продавцем та у той же день оглянула автомобіль біля готелю «Братислава». У той же день, вони під`їхали до МРЕО, де працівники перевірили номер двигуна, пересвідчились, що автомобіль не перебуває під арештом, після чого вона придбала у відповідача [PERSON] вказаний автомобіль за 100 000,00 гривень. Кошти на придбання вказаного автомобіля у неї були, оскільки перед початком повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України, вона працювала керівником відділу продажу у ТОВ "TEZ TOUR". Коли ж у червні 2023 року вона захотіла переоформити автомобіль на свою повнолітню дитину з нагоди дня народження, працівники сервісного центру на Солом`янській площі повідомили, що державним виконавцем на автомобіль накладено арешт. У задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Відповідач за первісним та за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні первісний позов визнав та просив його задовольнити. Позовні вимоги за зустрічним позовом не визнав у повному обсязі, просив у задоволенні зустрічного позову відмовити. По суті пред`явлених до нього вимог пояснив суду, що у 2021 році його рідний брат привіз йому зі Сполучених Штатів Америки спірний автомобіль HONDA CR-V, д.н.з. [NUMBER] , та зареєстрував за ним право власності на вказаний автомобіль. Намір продати автомобіль у нього з`явився ще до відкриття виконавчого провадження, а саме у 2022 році, про що у грудні 2022 року він подав відповідну об`яву на сайті «Авто-Ріа». 31 січня 2023 року він продав спірний автомобіль, кошти покупець [PERSON] передавала йому готівкою. Про наявність виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа, за яким з нього присуджено до стягнення аліменти на малолітню дитину, він дізнався вже пізніше, після продажу автомобіля, приблизно у лютому 2023 року. Відповідач у судовому засіданні також підтвердив, що у день продажу спірного автомобіля, він переоформив у нотаріуса на свою матір свою частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] . Вчинення правочинів, за якими право власності на належне йому рухоме та нерухоме майно, перейшло до інших осіб, пов`язує виключно зі своєю підготовкою до відправлення у складі 128-ї бригади до м.Бахмут Донецької області. Ніяким чином вчинення правочинів не пов`язує з відкритим виконавчим провадженням, оскільки на той час про них ще не знав. У подальшому, через мобільний додаток «Монобанк» він дізнався про накладення арешту на його грошові рахунки. Наразі він звернувся до суду з позовом про оспорювання батьківства. Відповідач за первісним позовом [PERSON] (в режимі відеоконференції) та її представник - адвокат Вовченко С.М. у судовому засіданні проти первісного позову заперечували, просили у позові відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов та долучених до нього доказів. Зустрічний позов просили задовольнити, додатково пояснили, що у 2014 році [PERSON] та [PERSON] розлучилися. У свідоцтві про народження старшої дитини [PERSON] батьком записаний [PERSON] , хоча він не є її біологічним батьком. У свідоцтві про народження другої дитини [PERSON] [PERSON] батьком не записаний, хоча він є її біологічним батьком. Наполягали, що [PERSON] був обізнаний щодо пред`явленого до нього позову про стягнення аліментів, а тому всі його дії щодо відчуження належного йому майна, які були вчинені після відкритого виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів, свідчать лише про його умисні дії уникнути відповідальності за своїми обов`язками. Третя особа у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Вислухавши думку учасників цивільного процесу, наведені сторонами доводи та заперечення щодо підстав та предмету позову, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі та приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В силу положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 28.07.2022 року рішенням Солом`янського районного суду міста Києва у справі №760/15526/21 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду - 08.06.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Обізнаність відповідача [PERSON] про пред`явлені щодо нього вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підтверджується мотивувальною частиною рішення суду, з якої вбачається наступне: «Позивачу було надіслано копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу було надіслано копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву із додатками, які було отримано останнім 24.06.2022, що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні (а.с. 38).» За нормою частини четвертої ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини шостої цієї ж статті, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 05 жовтня 2022 року Солом`янським районним судом міста Києва Стаценко Марині Анатоліївні було видано виконавчий лист №760/15526/21 (а.с.81-82). 07 жовтня 2022 року [PERSON] звернулась до начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №760/15526/21, виданого 05 жовтня 2022 року Солом`янським районним судом міста Києва. (а.с.83) 17.10.2022 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (далі - ВДВС) було відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа №760/15526/21, виданого 05 жовтня 2022 року Солом`янським районним судом міста Києва про стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду - 08.06.2021 і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.85-86). За правилами ч. 5 ст.9 Закону України «Про виконавче провадження», відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження. 01.01.2023 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Метлушенко Г.О. сформовано з розрахунком заборгованості за аліментами, згідно з яким заборгованість боржника [PERSON] по сплаті аліментів у виконавчому провадженні №70070397 станом на 01.01.2023 становить 101 743,75 грн. (а.с.88) Відомості у наявному розрахунку заборгованості зі сплати аліментів свідчать про те, що станом на 31.01.2023 року у відповідача [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 3 місяці з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. Вище наведені факти свідчать про ухилення відповідача від виконання обов`язків по утриманню дитини, яке полягає у несплаті аліменти у повному обсязі, внаслідок чого і виникла значна заборгованість. 31 січня 2023 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Метлушенко Г.О. на адресу [PERSON] було направлено повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників. (а.с.89) 31 січня 2023 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу №8045/2023/3631058 HONDA CR-V, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN код: [NUMBER] , колір білий). Згідно п. 3.1 договору купівлі-продажу транспортного засобу №8045/2023/3631058 від 31.01.2023 вартість транспортного засобу становить 100 000,00 (сто тисяч гривень 00 копійок), що значно нижче середньої ринкової вартості такого транспортного засобу. Разом з тим, згідно наявної в матеріалах справи роздруківки відомостей, що містяться на сайті з продажу автомобілів https://auto.ria.ua середня вартість такого транспортного засобу становить 21000$ тобто майже 777 000,00 грн. Згідно розрахунку вартості транспортного засобу, що міститься на сайті міністерства економіки України, середньоринкова вартість транспортного засобу HONDA CR-V 2017 р.в. становить 413 424,00 грн. За результатами розгляду скарги [PERSON] від 13.04.2023 р. заступником начальника міжрегіонального управління - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області ЦМУ МЮ (м. Київ) Михайла Сувало надано відповідь, з якої вбачається наступна інформація: «Згідно інформації, наданої Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі-Відділ), по суті порушених у скарзі питань Відділом повідомлено, що на виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження № 70070397 з примусового виконання виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва від 05.10.2022 № 760/15526/21 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду 08.06.2021 і до досягнення дитиною повноліття, відкрите постановою державного виконавця від 17.10.2022. Того ж дня, державним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 195,30 грн, копію якої направлено боржнику для виконання. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що згідно відповіді ДФС України, боржник офіційно не працевлаштований та є самозайнятою особою. Згідно відповіді МВС України, за боржником зареєстровано транспортний засіб HONDA СR-V, 2017 р.в., днз [NUMBER] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за боржником зареєстрована 1/5 частина квартири [ADDRESS] . 02.11.2022 боржником на депозитний рахунок Відділу сплачено кошти у розмірі 195,30 грн, які перераховано як витрати виконавчого провадження. 17.01.2023 до Відділу надійшов запит стягувачки від 10.01.2023 про надання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів та вжити заходів примусового виконання. 31.01.2023 державним виконавцем,

Outcome: approved