Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Макєєв О.В. звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] , яка також діє в інтересах малолітнього сина [PERSON] про встановлення факту, треті особи: [PERSON] , служба у справах дітей Білозерської міської ради. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , після його смерті залишилася спадщина. Спадкоємцями першої черги за законом є: дружина [PERSON] , яка подала до нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини, донька [PERSON] , яка подала до нотаріусу заяву про прийняття спадщини, син [PERSON] , який не подав до нотаріусу заяву про прийняття спадщини або про відмову від спадщини у встановлений строк та помер [INFO] . Приватний нотаріус Клепанова О.А. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.11.2023 року відмовила у видачі позивачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на: 1/4 частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] ; 1/2 частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] в цілій частині у спадщині, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки згідно довідки Білозерської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області №02-02/2706 від 08.11.2023 року, щодо складу осіб зареєстрованих разом з померлим [PERSON] на день його смерті за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] його син, [PERSON] невістка спадкодавця, [PERSON] онук спадкодавця. Представник позивача зазначає, що реєстрація спадкодавця [PERSON] разом із сином [PERSON] є формальною, оскільки спадкодавець не проживав разом із сином в квартирі останнього. Після смерті [PERSON] прийняли спадщину позивач донька [PERSON] та син - [PERSON] , після смерті якого до нотаріуса подала заяву про прийняття спадщини його дружина [PERSON] , а мати померлого [PERSON] подала до нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини. На підставі викладеного, позивач звернулася до суду з метою реалізації своїх спадкових прав та просить встановити той факт, що спадкодавець [PERSON] не проживав разом із сином [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] , станом на 15.08.2022 року, на день смерті спадкодавця [PERSON] , тобто на час відкриття спадщини. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19.01.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву, третім особам надано строк для подання письмових пояснень щодо позову. Ухвалою суду від 16.02.2024 року підготовче провадження закрито, проведені підготовчі дії, призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Адвокат Макєєв О.В., який діє в інтересах позивача на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 18.09.2023 року, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала та пояснила суду, що вона разом із сином та померлим чоловіком [PERSON] проживали постійно разом за адресою: [ADDRESS] , а її померлий свекор [PERSON] проживав окремо за іншою адресою: [ADDRESS] . Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та пояснила суду, що вона є дружиною померлого [PERSON] та матір`ю померлого [PERSON] та позивача [PERSON] . Зазначила, що вона проживала разом із чоловіком за адресою: [ADDRESS] , а її син разом із родиною проживав постійно за адресою: [ADDRESS] , хоча зареєстровані вони були за однією адресою. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, начальник міської військової адміністрації надав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без участі їх представника, заперечень не мають, просив ухвалити рішення на розсуд суду. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] , які пояснили суду, що вони є сусідами померлого [PERSON] , та підтвердили той факт, що він разом із дружиною та сином постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] в с. Первомайське Ясинуватського району Донецької області, після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. (а.с.11) Батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с.10) Батько позивача [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с.14) Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з: квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] , що підтверджується наданими до суду копіями свідоцтва про право власності на житло від 10.12.2010 року та договору купівлі-продажу квартири від 21.12.2021 року. (а.с.25,26) Спадкоємцями першої черги за законом є: дружина - [PERSON] , яка подала до нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини, донька - [PERSON] , яка подала до нотаріусу заяву про прийняття спадщини, син - [PERSON] , який не подав до нотаріусу заяву про прийняття спадщини або про відмову від спадщини у встановлений строк. [PERSON] , який є сином померлого [PERSON] та братом позивача [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть. (а.с.24) Померлий [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та мають неповнолітнього сина [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження. (а.с.21,22) Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1 ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Нормами статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст.1221 ЦК України - місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, а якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Згідно ст.\~1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняттям спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1258\~ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Частиною 3 ст.\~1268\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269\~ЦК України спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, для прийняття спадщини має подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. 19.09.2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального кругу Орловською В.Г. відкрито спадкову справу № 06/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70065886 від 19.09.2022 року. (а.с.15) На виконання ухвали Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19.01.2024 року копію спадкової справи № 06/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] долучено до матеріалів справи. (а.с.42-131) 28.11.2023 року приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Клепановою О.А. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 833/02-31, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про прово на спадщину за законом на: 1/4 частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] та 1/2 частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] , в цілій частці у спадщині, після смерті її батька [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки згідно довідки Білозерської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області №02-02/2706 від 08.11.2023 року, щодо складу осіб зареєстрованих разом з померлим [PERSON] на день його смерті за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] його син, [PERSON] невістка спадкодавця, [PERSON] онук спадкодавця. (а.с.5-6) Як вбачається зі вказаної постанови нотаріуса, від сина спадкодавця - [PERSON] заява про відмову від спадщини, у встановлений законом строк, в матеріалах справи відсутня. [PERSON] попереджена нотаріусом про зміст ст.ст. 1268, 1270 Цивільного кодексу України. Таким чином спадщину після смерті [PERSON] прийняли : [PERSON] , як його донька, котра згідно ст.. 1269 ЦК України подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк, та [PERSON] , як його син, котрий згідно ст. 1268 ЦК України постійно проживав разом з ним та був зареєстрований за однією адресою до його смерті, по 1/2 частці у спадщині кожен. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, за відомостями наданими Білозерською міської радою Покровського району Донецької області на запит приватного нотаріуса Клепанової О.А. (вих. 02-02/2706 від 08.11.2023 року), гр. [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , був зареєстрований з 14.07.2016 року та знятий з реєстрації місця проживання 11.04.2023 року. На день смерті ( [INFO] ) разом з померлим були зареєстровані: [PERSON] , 1988 р.н., [PERSON] , 1990 р.н., [PERSON] , 2014 р.н. (а.с.127) Відповідно до Акту від 17.11.2023 року, затвердженого директором ОСББ «Прогрес», [PERSON] , який помер [INFO] , дійсно мешкав в квартирі [ADDRESS] , з 21.12.2021 року по момент своєї смерті. Вказаний акт складено в присутності свідків та з їх слів. (а.с.28) Відповідно до статті 2\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Частинами другою та шостою статті 29\~ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання. З наведеного вбачається, що положення ст. 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Верховний Суд зауважує, що, якщо особа (спадкоємець) не проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджено належними доказами, то сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем не може свідчити, відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, про своєчасність прийняття спадщини, оскільки не є беззаперечним доказом постійного проживання особи на момент смерті із спадкодавцем за адресою реєстрації (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19-ц (провадження № 61-3620св210), від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17-ц (провадження № 61-27212св19) та від 27 лютого 2019 року у справі № 471/601/17-ц (провадження № 61-38452св18). Частина третя статті 1168\~ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Державна реєстрація [PERSON] , який помер [INFO] , в квартирі сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті спадкодавця за адресою реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). З огляду на наявні в матеріалах справи письмові докази, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, беручи до уваги показання свідків, якими підтверджується факт постійного не проживання [PERSON] , який помер [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] , станом на день його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] , суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як обґрунтовані. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат,

Outcome: approved