Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою представника позивача Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» Сапрун Мар`яни Миколаївни до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення місць загального користування. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: 15.06.2022 року представник позивача Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» Сапрун Мар`яна Миколаївна звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення місць загального користування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб`єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії. З 01.07.2014 року між сторонами укладено договір приєднання «Про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго». Відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення місць загального користування. Квартира відповідачів відключена від централізованого опалення, однак відповідно до вимог законодавства споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, а тому зобов`язані оплачувати вказану послугу. У зв`язку із неналежним проведенням оплати за період з 01.01.2016 року по 30.11.2021 року, у відповідачів утворилась заборгованість з оплати послуг централізованого опалення місць загального користування у розмірі 8390,30 грн, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. 01.09.2022 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Звертає увагу на сплив позовної давності, відсутність жодних доказів надання послуг з опалення місць загального користування. Вказує, що позивачем не надаються послуги з опалення місць загального користування у буд. [ADDRESS] , оскільки прилади подачі теплової енергії відключені. 01.09.2022 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Звертає увагу на сплив позовної давності, відсутність жодних доказів надання послуг з опалення місць загального користування. Вказує, що позивачем не надаються послуги з опалення місць загального користування у буд. [ADDRESS] , оскільки прилади подачі теплової енергії відключені. 22.09.2022 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова від представника позивача Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» Сапрун Мар`яни Миколаївни надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк позовної давності продовжується на строк дії такого карантину. Поживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування. Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення). Кожен власник споживач зобов`язаний брати участь у загальному розподілі обсягу спожитої будинком теплової енергії, в тому числі витраченої на опалення МЗК та допоміжних приміщень, та своєчасно і в повному обсязі оплачувати надану йому послугу з постачання теплової енергії. Заяви (клопотання) учасників справи: 17.11.2022 року та 24.11.2022 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшли заяви від відповідача [PERSON] про здійснення розгляду справи без її участі. У заявах вказала, що проти позову заперечує, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. 12.12.2022 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання від представника позивача Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» Сапрун Мар`яни Миколаївни про долучення до матеріалів справи копії службової записки начальника відділу обліку та збуту теплової енергії Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» Г. Пакулець від 01.11.2022 року з щомісячними обґрунтуваннями розрахунків вартості та обсягу наданих послуг. 09.03.2023 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання від відповідача [PERSON] про долучення копій документів до матеріалів справи. 24.05.2023 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява від представника позивача Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» Сапрун Мар`яни Миколаївни про уточнення позовних вимог. 31.07.2023 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява від представника позивача Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» Сапрун Мар`яни Миколаївни про поновлення строку позовної давності. Процесуальні дії у справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 07.07.2022 року, відкрито провадження у справі, призначено засідання в порядку спрощеного позовного провадження. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Заслухавши учасників провадження, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Суд встановив, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані в квартирі за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації №2 від 09.06.2022 року. Квартира за адресою: [ADDRESS] від`єднана від системи централізованого опалення. Нарахування по вказаній квартирі проводиться тільки за опалення місць загального користування. Відповідачі є споживачами послуг, що надаються Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго». Для здійснення оплати за надані послуги Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго», відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , відповідачам щомісячно направлялися повідомлення про нарахування вартості послуг з централізованого опалення місць загального користування з метою їх оплати. Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу постачання теплової енергії, врегульовано законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року №359, якою встановлено порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 9 Законом України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за користування житловим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з п. 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, споживачі, які відмовилися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку, відповідно до методики, що затверджується органом виконавчої влади. Відповідно до Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, якою встановлений порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами, затвердженої Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року №359: власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку. Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення і гарячого водопостачання належать до інженерного житлового будинку і є його невід`ємною частиною. Відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі. Згідно з п. 2.1.2 Методики, якщо у будинку встановлено загальнобудинковий прилад комерційного обліку теплової енергії, спожитої на опалення всіх житлових приміщень та місць загального користування, кількість теплової енергії на опалення місця загального користування визначають як частку теплової енергії від загальної витрати на опалення будинку, пропорційно до показів приладів виміру витрат теплоносія. Пунктом 2.1.3 Методики передбачено, що якщо системою будинкового обліку не передбачено окремого обліку теплової енергії, спожитої на опалення МЗК, але передбачено теплолічильники в кожного споживача та загальнобудинковий комерційний облік теплоти, кількість теплової енергії на опалення МЗК з урахуванням утрат розподільчими внутрішньобудинковими трубопроводами опалення визначається як різниця між кількістю теплової енергії на опалення будинку та загальною кількістю теплової енергії на опалення всіх інших приміщень. Пунктом 2.1.4 Методики визначено, що у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на МЗК витрати теплової енергії на опалення МЗК визначаються розрахунком за формулами, наведеними в пункті 2.1. Як передбачено шостим розділом «Посібника та доповнення до Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд…» КТМ 204 Україна 244-94, затвердженим Наказом Держбуду України від 30 лютого 2001 року №82, втрати теплової енергії на ділянці мережі від межі розподілу до місця установки опалювальних приладів відноситься до втрат абонента (споживача). Тому співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі. Вищенаведена правова позиція знайшла своє відображення у постановах Верховного Суду від 26.09.2018 року (у справі №703/58/16-ц), від 26.02.2019 року (у справі №159/6776/18), від 05.06.2019 (у справі №703/3515/15-ц) та від 22.12.2020 року (у справі №311/3489/18), а відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», надано визначення поняттям: спільне майно багатоквартирного будинку, відповідно до якого, спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Підтримання температури вище 0° C протягом всього року, особливо в зимовий час, в загальних і технічних приміщеннях будинку є важливим чинником для підтримання належного технічного стану багатоквартирного будинку, в якому знаходиться квартира відповідача, та інженерних споруд, системи водопроводу та каналізації всього будинку, з метою уникнення їх промерзання та руйнування самого будинку від різкої зміни температур. У будинку, в якому знаходиться квартира відповідача, належний температурний режим вище 0° C підтримується за рахунок тепловтрат трубопроводів розподільчої системи, яка знаходиться в підвальному приміщенні будинку та на горищі. Оскільки житло відповідачів знаходиться у багатоквартирному будинку, вони зобов`язані нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку, отже, оплачувати послуги згідно з встановленими тарифами. Така ж позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.09.2018 року у справі №703/58/16-ц. Таким чином по квартирі за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.01.2016 року по 30.11.2021 року у відповідачів утворилась заборгованість з оплати послуг централізованого опалення місць загального користування в розмірі 8390,30 грн, що стверджується письмовим розрахунком, що міститься в справі. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається і не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною. Відповідачам, як і всім іншим мешканцям будинку, які відключені від систем централізованого опалення, нараховувалась оплата за опалення місць загального користування будинку, які останні з 01.01.2016 року не сплачують. Всупереч ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідачі не виконали свого зобов`язання щодо сплати послуг з централізованого опалення, а тому зобов`язані сплатити суму боргу. Окрім того, відповідачі просили застосувати наслідки спливу позовної давності. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Згідно з ч. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 року на всій території України введено карантин. Дію крантину неодноразово продовжувалося. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, а також п. 3.1 Договору приєднання, передбачено що Споживач повинен здійснювати оплату послуг не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). Враховуючи вищевикладене, оскільки право вимоги оплати за централізоване опалення за лютий 2017 року настало 21.03.2017 року, строк позовної давності за цією вимогою спливає 21.03.2020 року, тобто після введення карантину, а тому продовжується на строк дії карантину. У зв`язку із наведеним, з 12.03.2020 року позовна давність продовжується на строк дії карантину до 30.06.2023 року. Така ж правова позиція відображена у постанові Верховного Суд від 07.09.2022 року у справі №679/1136/21. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне застосувати позовну давність, стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого опалення місць загального користування за період з 01.02.2017 року по 30.11.2021 року в розмірі 8085,18 грн, частково задовольнивши позов. Позовна давність по вимозі про стягнення 305,12 грн. заборгованості за період з 01.01.2016 року 31.01.2017 року включно позивачем пропущена, підстав для її поновлення немає. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідачів частково підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - 2390,78 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial