Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-14 00:00:00

із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини, до суду звернулася представник позивача [PERSON] адвокат Лущик Олена Миколаївна. Позов мотивований тим, що незнання про наявність заповіту після смерті [PERSON] , незнання про наявність спадкового майна, саме в період з дня відкриття спадщини, в період шести місяців з дня відкриття спадщини, стало причиною і перешкодило позивачу своєчасно звернутися до нотаріальної контори. Дізнавшись про наявність заповіту та віднайшовши його, приїхавши та звернувшись нещодавно до нотаріуса для роз`яснення порядку спадкування і подачі заяви про прийняття спадщини, аби оформити спадкові права на підставі всіх наявних документів, маючи на меті реалізувати своє право для прийняття спадщини, саме нотаріус у формі усної консультації роз`яснив позивачу порядок спадкування і в цей час, останній дізнався, що порушені його права, нотаріус пояснив, що він має звернутися до суду для поновлення строку для прийняття спадщини, тому [PERSON] змушений звернутися до суду за захистом свого особистого права для його відновлення. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, до суду надійшла письмова заява в якій останні просить розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася, заяв та клопотань на час розгляд справи від останньої до суду не надходило. Відповідач Козелецька селищна рада Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання свого представника не забезпечила, до суду надійшла заява у якій відповідач просить розглядати справу без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнає повністю. На підставі ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування за допомогою технічних засобів в суді не здійснювалося з підстав неприбуття всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні. Суд, дослідивши докази наявні у матеріалах справи та встановив обставини, що викладені нижче. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видано 10 липня 2020 року, актовий запис № 10. Після його смерті [INFO] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЯЗ № 274772 за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області. За життя [PERSON] розпорядився своїм майном, склавши заповіт, що посвідчено 30 березня 2009 року секретарем Савинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, яким належне на день смерті майно він заповідав позивачу [PERSON] . Таким чином, позивач у справі є спадкоємцем за заповітом після померлого [PERSON] , однак своє право на спадкування вчасно не реалізував. Для позивача у справі померлий є батьком. Померлий [PERSON] на день смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету з місця проживання, спільно з [PERSON] , сестрою померлого, яка визначена третьою особою у справі. Упродовж строку, який наданий законом для прийняття спадщини, позивач [PERSON] , не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Це пов`язано з тим, що одразу після його смерті, не знав про наявність такого його розпорядження заповіту. Лише нещодавно, зі слів тітки він дізнався, що було таке розпорядження, віднайшов заповіт серед речей у будинку батька, звернувся до нотаріальної контори, і нотаріус повідомив [PERSON] , що спадщина не була ним прийнята, а тому, він як спадкоємець за заповітом може відновити своє право звернувшись до суду, шляхом визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Лише коли отримав можливість з`явитися до нотаріуса, виявилось, що строк для прийняття спадщини він пропустив. Нині, позивач [PERSON] , є єдиним спадкоємцем за заповітом на дану спадщину після смерті [PERSON] , інших спадкоємців не має, спадкоємців які мають право на обов`язкову частку у спадщині не має. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17, провадження № 61-38298св18, судом у описовій частині визначено мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права: за загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що підстав у відмові у задоволенні позовних вимог у справі не вбачається, позовні вимоги підтверджуються наявними в справі доказами. За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позов. В судовому\~засіданні встановлено,\~що позивач\~дійсно пропустив\~строк для\~прийняття спадщини\~з поважної\~причини та\~враховуючи вимоги\~ч.\~4\~ст.\~174\~ЦПК України,\~суд вважає\~за необхідне\~надати [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved