Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №1705032 від 13.10.2021 року в розмірі 24000,00 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 13.10.2021 року між Позивачем та [PERSON] (надалі - Відповідач/Позичальник) укладено Договір про споживчий кредит №1705032 від 13.10.2021 року в електронній формі (надалі - Договір про споживчий кредит). За умовами п. 1.1. укладеного між Позивачем та Відповідачем Договору про споживчий кредит Позикодавець надає Позичальникові грошові кошти в сумі 8000 (вісім тисяч гривень) 00 копійок на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Пунктом 1.3. Договору про споживчий кредит встановлено, що позика надається строком на 30 (тридцять) днів. Відповідно до п. 1.4. Дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний Позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладення Договору про споживчий кредит між Позичальником і Позикодавцем. Позивачем в порядку встановленому п. 1.4. Договору про споживчий кредит на картковий рахунок Відповідача була перерахована сума позики в розмірі 8000,00 грн., що підтверджується повідомленням № 231/12 від 20.12.2023 року ТОВ «Платежі Онлайн», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів. Згідно з п. 1.5. Договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: - 0.95 (нуль цілих дев`ять десятих) процентів від суми позики, але не менше ніж 50 (п`ятдесят гривень) 00 копійок за перший день користування позикою; - 0.95 (нуль цілих дев`ять десятих) процентів від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п. 1.3 цього Договору. При цьому, нарахування процентів проводиться в момент внесення Позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів. Відповідно п. 1.1, 1.5 Договору про споживчий кредит, загальний розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем станом на 20.12.2023 року становить 24000,00 грн., з яких: 8000,00 грн. - основний борг; 16000,00 грн.- заборгованість по відсотках. Позивач просить стягнути з відповідача 24000,00 заборгованості та судові витрати в розмірі 2684,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи провести за його відсутності, з повним підтриманням позовних вимог, без заперечень щодо ухвалення заочного рішення в справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується зі ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази в справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі заповненої Відповідачем заявки між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та Відповідачем 13.10.2021 року був укладений Договір про споживчий кредит №1705032,в електронній формі, (а.с. 15-20, 31-36). 20.12.2023 року на картковий рахунок Відповідача була перерахована сума позики в розмірі 8000,00 грн., що підтверджується повідомленням №231/12 від 20.12.2023 року ТОВ «Платежі Онлайн», (а.с. 30). Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Частиною першою статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Із змісту статей 1054, 1055 ЦК України слідує, що за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, відповідно до ст.ст. 549 - 552 ЦК України, що нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Положеннями ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, суд, дослідивши письмові докази в справі, дійшов висновку, що відповідач допустив порушення зобов`язань, встановлених договором, які порушили права позивача, доказів належного виконання кредитного договору не надав, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме, в розмірі 24000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позову до суду позивач сплатив 2684,00 грн. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням, (а.с. 1). Судові витрати в розмірі 2684,00 грн. необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved