Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

Позивач звернулась до Новоархангельського\~районного суду\~ Кіровоградської області з позовом\~про розірвання\~шлюбу,\~посилаючись на\~те,\~що між\~нею та відповідачем [PERSON] , 15 червня 2012 року було укладено шлюб у Копенкуватській сільській раді Новоархангельського району Кіровоградської області, актовий запис №3. Від подружнього життя мають повнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Подальше спільне\~життя не\~склалося, через зловживання відповідачем спиртними напоями, в зв`язку з чим в сім`ї регулярно виникали сварки, що сприяло віддаленню подружжя один від одного, а згодом сторони взагалі стали чужими людьми. Сумісне проживання та ведення спільного господарства припинені з вересня 2023 року. З того ж часу сторони проживають окремо, між собою не спілкуються. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, на примирення не згодна. Просила розірвати їх шлюб, а також залишити проживати з нею їх неповнолітнього сина та залишити їй прізвище [PERSON] .. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву, якою позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував щодо їх задоволення та слуханння справи у його відсутність. Враховуючи, що відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його у даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, за наявних для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями вказаної статті також визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є правовідносини щодо розірвання шлюбу, які регулюються СК України. В судовому\~засіданні встановлено,\~ що сторони\~уклали шлюб 15 червня 2012 року в Копенкуватській сільській Новоархангельського району Кіровоградської області, актовий запис №3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 15.06.2012 р. (а.с. 4). Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 вересня 2012 року, виданого Копенкуватською сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області (а.с. 6). Згідно довідки про склад сім`ї №65 від 01.02.2024 року, до числа зареєстрованих у житловому приміщенні, розташованого за адресою [ADDRESS] відносяться: уповноважений власник [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). У відповідності ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою, чоловіки і жінки, які досягли повноліття мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу або під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України на суд покладено обов`язок, щодо вжиття заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не погоджується, з відповідачем сумісно не проживають, спільного господарства не ведуть, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу, що на думку суду є неприпустимим. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сімейні відносини неможливо відновити, підстав для надання строку на примирення суд не вбачає. Розлучення відповідає дійсній волі жінки (позивача у справі) та чоловіка (відповідача у справі), після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті немайнові права, а тому з вказаних підстав шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно ст. 114 та ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили. Зважаючи на те, що на підставі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому понесені витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved