Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

\~\~\~\~\~08.12.2023 року [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Мотивував позов тим, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є його батьками. Позивач проживає із матір`ю. Після досягнення ним повноліття його батько ніякої матеріальної допомоги на утримання позивача не надає. Позивач є студентом І курсу денної форми навчання Донецького національного університету ім. В. Стуса. Оскільки навчання денне, [PERSON] не має змоги влаштуватись на роботу, щоб отримувати заробіток та утримувати себе самостійно. Стипендії позивач не отримує, матеріальної допомоги від матері не вистачає для забезпечення всіх необхідних витрат, пов`язаних із навчанням. Відповідач працездатного віку, має змогу надавати допомогу, однак, жодної матеріальної допомоги не надає, що стало підставою для звернення до суду із позовом. Позивач просив стягнути з відповідача на його користь, на його утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 2\~000 грн. щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення ним навчання. 02.01.2024 року було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі, яка розглядається з викликом учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Згідно його письмових пояснень, позов визнав частково, погодився сплачувати на утримання повнолітнього сина аліменти в розмірі 1\~000 грн. щомісячно. Має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, аліменти на утримання яких сплачує на підставі рішення суду, сину [PERSON] допомагає по мірі можливості. Враховуючи заяви учасників про розгляд справи у їх відсутності, суд вважав можливим розглянути справу у відсутності сторін. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явились в судове засідання. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками сина [PERSON] , [INFO] , який досяг повноліття. Згідно довідки про склад сім`ї, з [PERSON] проживають її діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення суду від 16.12.2021 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.08.2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Син [PERSON] досяг повноліття і є студентом 1 курсу СО «бакалавр» денної форми навчання спеціальності «маркетинг» економічного факультету Донецького національного університету ім. Василя Стуса. Навчається за кошти фізичних або юридичних осіб. Період навчання з 15.09.2023 року по 30.06.2027 року. [PERSON] продовжує навчатись на денній формі для отримання освітнього рівня «бакалавр» не працює, проживає з матір`ю, знаходиться на її утриманні, потребує допомоги від батька. Відповідач проживає окремо, достатньої матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає. Правовідносини виникли між сторонами з приводу обов`язку батьків утримувати повнолітніх дітей та його виконання,при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми СК України. Відповідно до\~статті 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою\~статті 5 СК України\~встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно\~статті 53 Конституції України\~коженмає право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі. Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (частина третя\~статті 3 Закону України «Про освіту»). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні син, дочка навчаються і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.\~200\~СК\~України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини першої\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Отже, стягнення з батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання та у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується з соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду (частина четверта\~статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 22 листопада 2023 року у справі № 337/642/22 (провадження № 61-9686св23) зроблено висновок: «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу». У постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зроблено висновок: «Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження». У постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) зроблено висновок: «стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами». \~ \~ \~ \~Враховуючи, що позивач, який досяг повноліття, навчається на денній формі навчання, має необхідність у харчуванні та одязі, витратах на проїзд, витратах, пов`язаних із організацією навчального процесу, суд дійшов висновку, що у зв`язку з продовженням навчання [PERSON] потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати, як мати, так і батько. Доказів скрутного матеріального становища, що унеможливлює утримання ним свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, та потребує матеріальної допомоги, відповідач суду не надав. Відсутність офіційного працевлаштування не є беззаперечним доказом відсутності можливості надавати таку допомогу. Матеріали справи не містять доказів щодо непрацездатності відповідача, наявності встановлених йому медичних протипоказань для працевлаштування та заняття певними видами діяльності. Відтак, [PERSON] спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання. Визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, обов`язок обох батьків у рівному обсязі утримувати дитину на належному рівні, а також те, що дитина, яка продовжує навчання, безсумнівно потребує принаймні мінімальних витрат на власне утримання. Доказів на підтвердження вартості витрат, пов`язаних з навчанням, позивач не надав. Доводи позивача про стягнення аліментів в сумі 2\~000 грн., є безпідставними, оскільки належних та допустимих доказів, які б підтверджували необхідність стягнення аліментів саме у такому розмірі ним не надано. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік», установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць складає 3\~028 грн. Враховуючи те, що з відповідача на підставі судового рішення стягуються аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей, враховуючи, що розмір призначених аліментів має бути не більшим як достатній для розумного задоволення потреб дитини і не повинен обмежувати матеріальних інтересів відповідача, суд вважає, що аліменти у розмірі половини прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 514 грн. будуть забезпечувати належне утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України). Відповідно до частини першої\~статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за ставками 2023 року, в розмірі 1\~073, 60 грн., оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом від сплати судового збору був звільнений на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved