Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

08.01.2024 позивач - Акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус» в особі представника адвоката Прохоренка Валерія Петровича, звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача на користь АТ «Комерційний банк «Глобус» заборгованість за договором про відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки від 18.10.2019 у розмірі 22 592,27 грн, в тому числі 9713,83 грн заборгованості за кредитом та 12 878,44 грн заборгованості за відсотками, а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у сумі 2 684 грн та 6 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 18.10.2019 між АТ «Комерційний банк «Глобус» та [PERSON] укладений договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до вказаного договору, яким встановлено ліміт овердрафту. Згідно вказаного договору банком відкрито позичальнику картковий рахунок № [NUMBER] за програмою кредитування овердрафт «Запасочка» та встановлено ліміт 10000 грн. Позивач виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі. Натомість на думку позивача, [PERSON] не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання та не повернув своєчасно Банку кредитні кошти, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 23.01.2024 відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, розгляд справи по суті призначено на 21.02.2024 та у зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання розгляд справи був відкладений до 13.03.2024. Представник позивача у судове засідання не прибув, відповідно до поданих до суду заяв від 20.02.2024 та від 12.03.2024 просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся шляхом направлення судових повісток, які у відповідності до положень частини восьмої статті 128 ЦПК України є такими, що вручені відповідачеві, а також шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебпорталі судової влади України. Неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. У відповідності до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 18.10.2019 [PERSON] звернувся до АТ «Комерційний банк «Глобус» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву №ВРП 412 від 18.10.2019. Банком на підставі договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки АТ «КБ «Глобус» (для фізичних осіб) було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] за програмою кредитування овердрафт «Запасочка» та встановлено суму ліміту овердрафту в розмірі 10000 грн на строк 24 місяці з фіксованою процентною ставкою 46,8 %. Таким чином банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та у межах встановленого кредитного ліміту, при цьому відповідач зобов`язувався повернути витрачену частину кредитного ліміту щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлено договором, а також сплачувати відсотки в обумовленому сторонами розмірі. Але в процесі користування кредитним рахунком [PERSON] не повернув своєчасно банку грошові кошти у рахунок погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що підтверджено розрахунком заборгованості за договором, а також випискою по рахунку, які додані до позовної заяви. Згідно умов договору, підписаного сторонами, відповідач взяв на себе зобов`язання погашати окрім тіла кредиту також відсотки за користування кредитними коштами. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 01.11.2023 становить 22592,27 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9713,83 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 12878,44 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Виникнення вказаної заборгованості обумовлене неналежним виконанням відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань згідно умов кредитного договору. Від відповідача до суду жодних документів на підтвердження його позиції з предмета спору не надходило, своїм правом на участь у судових засіданнях та на подання доказів відповідач не скористався. Суд зазначає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення цивільного законодавства, які регулюють питання виконання зобов`язань, відповідальності за порушення зобов`язання, а також питання, пов`язані з кредитом. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до\~частин першої\~і другої\~статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~частини першої\~статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перга статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. На підтвердження факту належного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором позивач надав суду копію банківської виписки за спірним кредитним договором станом на 07.11.2023. Статтею 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 вказаного Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина перша статті 612 цього ж Кодексу передбачає, що б оржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В силу зазначеного вище саме на позивача покладено обов`язок довести суду факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення позичальником зобов`язання, а на відповідача - обов`язок довести належне виконання договірних зобов`язань чи спростувати розмір існуючої заборгованості у разі заперечення проти вимог позивача, або ж право визнати позовні вимоги повністю чи частково. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Позивачем у встановленому порядку доведено факт укладення кредитного договору між ним та відповідачем, факт надання відповідачеві кредитних коштів шляхом встановлення кредитного ліміту та їх використання останнім за власними потребами, тобто позивачем доведений факт належного виконання ним договірних зобов`язань. Доказів виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань у повному обсязі матеріали справи не містять, відповідач своїм правом на участь у судових засіданнях та на подання доказів на підтвердження своєї позиції не скористався. Зважаючи на викладене, суд доходить висновку про правомірність, обґрунтованість позовних вимог та про їх задоволення. Щодо розподілу судових витрат. За змістом частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За приписами частин другої-четвертої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи слідує, що 05.12.2022 між АТ «Комерційний банк «Глобус» та адвокатом Прохоренком Валерієм Петровичем укладено договір № 051222 про надання правової допомоги (а.с. 20). За змістом пункту 1.1 договору про надання правової допомоги адвокат приймає на себе зобов`язання надавати клієнту (позивачу) правову допомогу з питань, що ставляться клієнтом, а клієнт зобов`язується приймати та оплачувати послуги на умовах та в строки, що передбачені умовами цього договору. Згідно акту №ВРП/412 прийому-передачі послуг за договором №051222 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 05.12.2022 вартість послуг, наданих адвокатом, складає 6000 грн. Відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів №4825 від 26.12.2023 АТ «КБ «Глобус» сплатило гонорар адвокату за договором №051222 від 05.12.2022 про надання правової допомоги у фіксованому розмірі в сумі 6000 грн (а.с. 36). При цьому судом врахований висновок Верховного Суму, сформований у постанові від 23.12.2021 у справі №755/7943/20-ц про те, які документи можуть бути подані для підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. Відповідно до викладеного у постанові висновку цей перелік не є вичерпним. Питання оцінки достатності доказів, поданих у підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу чи тих, які будуть понесені, перебуває у межах дискреції суду. Таким чином суд вважає доведеними витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн, які за правилами статті 141 ЦПК України, підлягають відшкодуванню позивачеві за рахунок відповідача, так як позивачем на підтвердження понесених ним судових витрат на правничу допомогу надані належні та допустимі докази, а саме: договір №051222 про надання правової допомоги від 05.12.2022, акт №ВРП/412 прийому-передачі послуг за Договором №051222 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 05.12.2022, у якому наведений перелік робіт та послуг, які зобов`язався виконати адвокат позивачеві, а також платіжна інструкція №4825 від 26.12.2023, яка підтверджує факт оплати АТ «КБ «Глобус» гонорару адвокату за договором №051222 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 05.12.2022у фіксованому розмірі в сумі 6000 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн за подання позову у зв`язку з його задоволенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved