Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду із заявою, яку мотивує тим, що [PERSON] є сином [PERSON] , 1966 року народження, уродженця м. Сімферополя, який помер [INFO] в м. Сімферополі Автономної Республіки Крим. Заявник єдиний спадкоємець першої черги після смерті [PERSON] . Майже кожного року заявник приїздив влітку до діда та баби в м. Сімферополь, туди приїздив і його батько із Харкова. Після анексії Криму заявник спілкувався з батьком виключно в соціальних мережах, після чого дізнався від співмешканки свого батька про смерть останнього. Після 17.12.2022 року він більше не виходив на зв`язок. У зв`язку з викладеним заявнику необхідно встановити факт смерті його батька для отримання свідоцтва про смерть та подальшого звернення для прийняття спадщини. Тому просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Сімферополі Автономної Республіки Крим, Україна. Допустити негайне виконання рішення суду. Представник заявника надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та заявника, заявлені вимоги підтримує, так як у позасудовому порядку встановити даний факт є неможливим. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Пояснень з приводу заяви не надав. Суд, перевіривши матеріали справи, і ті докази, які були надані представником заявника, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, з таких підстав: Судом встановлено, що у відповідності до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьком заявника є [PERSON] у графі «національність» зазначений, як "українець" (а.с.5) Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] , народився [INFO] у м. Сімферополь та одружився з [PERSON] [INFO] у м. Харьків. (а.с.6) Згідно копії акту про смерть № 170229910000705576005 від 20.12.2022 року, [PERSON] помер від набряку головного мозку, внутрішньомозкового глубокого крововилову у селище Молодіжне, розташоване в Україні, в Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим. Також було видано свідоцтво про смерть серія та номер [NUMBER] від 20.12.2022 р. (а.с.7) Однак вказані документи видані на тимчасово окупованій території України незаконно утвореним органом не створюють правових підстав. Загальновідомою та такою, що не потребує доказування, є обставина: вихід території АР Крим з-під контролю державної влади України. Згідно зі\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Tlascu and Others v. Moldova and Russia»), де, грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно ст. ст. 77,78,89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Представником заявника також до матеріалів справи були надані фотознімки із кладовища, на якому є фотокартка померлого, які дослідженні судом під час розгляду справи (а.с.8-9) Так, оцінивши надані докази в їх сукупності, доводи заявника є обґрунтованими, а заявник позбавлений можливості реалізувати свої цивільні права і виконати цивільні обов`язки. З викладених підстав, заява про встановлення факту смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] на тимчасово окупованій території України, місце смерті- селище Молодіжне, розташоване в Україні, в Сімферопольському районі, Автономної Республіки Крим, як вказано у копії акту про смерть, а не у м.Сімферополь, та підлягає задоволенню.

Outcome: approved