Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

26.12.2022 заступник керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі: ОМР\~та\~КНП «Міська клінічна лікарня № 11» Одеської міської ради»\~звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до\~ [PERSON] ,\~третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів\~Національна служба здоров`я України\~про\~стягнення коштів, витрачених на стаціонарне лікування особи, потерпілої від кримінального правопорушення у сумі 38 176,60 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.05.2022 Приморським районним судом м. Одеси [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням винного із потерпілою особою, на підставі вимог ст. 46 КК України. В ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження цивільний позов про стягнення коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, заявлявся, однак залишився без розгляду, відповідачем кошти добровільно на користь позивачів не відшкодовано. 07.02.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 13.03.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки на момент ДТП та на час лікування потерпілого [PERSON] цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та розмір витрат у сумі 38\~176,00 грн повністю покривається лімітом страхової суми. З огляду на зазначене, на думку представника відповідача, позовні вимоги мають бути пред`явлені саме до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». 21.03.2023 від прокуратури надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що положення Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки відшкодування шкоди випливає із норм КПК та ЦПК України. 24.03.2023 від КНП «Міська клінічна лікарня № 11» ОМР» надійшла відповідь на відзив, у якій представник наголошує, що витрати лікувального закладу на лікування потерпілого від злочину не можуть бути відшкодовані за договором обов`язкового страхування страховою компанією, а тому просить суд задовольнити позов у повному обсязі. 06.06.2023 від позивача надійшли пояснення на відзив, у якому прокурор зазначає, що відповідач вчасно не звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з заявою про виплату страхового відшкодування, чим порушив встановлений Законом України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядок отримання страхового відшкодування, та як наслідок не має права на страхову виплату. 26.09.2023 від представника КНП «Міська клінічна лікарня № 11» ОМР» надійшла заява з додатками, а саме експертна оцінка історії хвороби № 15557 [PERSON] [INFO] . 20.11.2023 від представника КНП «Міська клінічна лікарня № 11» ОМР» надійшов розрахунок витрат на лікування потерпілого. 18.12.2023 від КНП «Міська клінічна лікарня № 11» ОМР» надійшов лист про надання інформації. 20.12.2023 від КНП «Міська клінічна лікарня № 11» ОМР» надійшла довідка про періоди лікування потерпілого. 18.01.2024 у судовому засіданні представник КНП «Міська клінічна лікарня № 11» ОМР» надав розрахунок витрат на лікування потерпілого. 28.02.2024 від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі, у яких він зазначає, що саме страхова компанія є належним відповідачем у даній справі. Дослідивши матеріали справи, надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам, вислухавши доводи та заперечення сторін, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне. 27.05.2022 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/4931/22 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв?язку із примиренням винного із потерпілою особою, на підставі вимог ст. 46 КК України. В ході розгляду справи № 522/4931/22 судом було встановлено, що 07.12.2021, близько 18 год. 07 хв., в Приморському районі м. Одеси водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «TOYOTA COROLLA» д.н.з. [NUMBER] (ходова частина, рульове керування, гальмова система якого на момент дорожньо-транспортної пригоди перебували в технічно-справному стані) у темний час доби, при штучному освітленні, в умовах необмеженої видимості та при вологому дорожньому покритті, здійснював рух по вул. Середньофонтанській з боку пл. Привокзальна в напрямку вул. Пироговська, на якій організовано двосторонній рух по двом смугам руху в кожному напрямку руху, які позначені горизонтальною дорожньою розміткою 1.5 та 1.3 згідно ПДР. Під`їжджаючи до буд. 2 пл. Привокзальна, водій [PERSON] був неуважним, за дорожньою обстановкою не слідкував, що позбавило його можливості безпечно керувати транспортним засобом, контролювати його рух та вчасно реагувати на можливу зміну дорожньої обстановки. Після виїзду на прямолінійну ділянку вул. Середньофонтанська, водій [PERSON] не надавши переваги в русі пішоходу, якого він об?єктивно міг та повинен був виявити [PERSON] , [INFO] , який перетинав проїзну частину вул. Середньофонтанська, у невстановленому для переходу місці, рухаючись з права наліво по ходу напрямку руху автомобіля марки «TOYOTA COROLLA», в результаті чого здійснив на нього наїзд. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого підвертлюгового перелому правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, садна лобної області. Вказані ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів, якими могли бути частини салону легкового автомобіля, в умовах ДТП (зіткнення автомобіля та пішоходу). Враховуючи дані медичної документації слід вважати, що ушкодження виникли незадовго до звернення за медичною допомогою, тобто могли бути спричинені 07.12.2021. Закритий підвертлюговий перелом правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, садна лобної області, складають єдиний морфологічний комплекс тілесних ушкоджень, і є критерієм тривалого розладу здоров?я строком понад 21 день, і відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Цивільний позов у кримінальному провадженні про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину заявлявся, однак залишився без розгляду на підставі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв?язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, відповідачем кошти добровільно на користь позивачів не відшкодовано. З наданих КНП «Міська клінічна лікарня № 11» ОМР довідки від 16.08.2022 № 0183/1419 та від 14.12.2023 № 01-83/3/27 вбачається, що з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Міська клінічна лікарня № 11» Одеської міської ради» з 07.12.2021 по 22.02.2022, що складає 25 ліжко-днів у грудні 2021 року та 52 ліжко-дня у 2022 році, загальною кількістю 77 ліжко-днів. Вартість одного ліжко-дня становить 495,80\~грн (витрати на: електроенергію 9,40 грн, тепло 8,90 грн, воду 3,00 грн, харчування 77,30 грн, з/пл 148,30 грн, накладні витрати 248,90 грн (медичні матеріали, витрати на прання, дез. засоби, тощо)). На лікування потерпілого від злочину [PERSON] лікарнею витрачено кошти в загальній сумі 38\~176,00 грн, у тому числі 1\~641,60 грн витрати на комунальні послуги. Згідно зі\~статтею 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1\~статті 1206 ЦК України визначено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України (ч. 3 ст. 1206 ЦК України). Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат»\~питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993. Відповідно до п.п. 2-4 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Доказів відшкодування [PERSON] зазначених витрат на лікування [PERSON] , матеріали справи на містять. Надані відповідачем копії чеків на придбання ним ліків, не є відшкодуванням витрат на утримання лікувального закладу в розумінні вищенаведених положень ЦК України та «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання». КНП «Міська клінічна лікарня № 11» Одеської міської ради» має консолідований бюджет, тобто фінансується з декількох джерел, не заборонених законодавством, а саме отримує кошти від Національної служби здоров?я згідно укладеного договору по програмі медичних гарантій та коштів місцевого бюджету, які виділяються для оплати комунальних послуг. Вартість лікування потерпілого за рахунок коштів КНП «Міська клінічна лікарня № 11» Одеської міської ради» склала 36 535,00 грн, а за рахунок коштів місцевого бюджету - 1 641,60 грн, які і підлягають стягненню з відповідача до відповідних бюджетів. Відповідно до ч. 3\~ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»\~прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також в разі відсутності такого органу. Приморською окружною прокуратурою міста Одеси з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави 20.07.2022 на адресу КНП «Міська клінічна лікарня № 11» та 22.08.2022 на адресу Одеської обласної ради скеровано запити про витребування актуальної інформації, а також можливі вжиті заходи щодо стягнення з [PERSON] витрат понесених на лікування потерпілого [PERSON] . З відповіді КНП «Міська клінічна лікарня № 11» ОМР» від 16.08.2022 не вбачається вжиття заходів для стягнення витрат на лікування [PERSON] . Згідно відповіді юридичного департаменту Одеської міської ради від 30.08.2022 позовна робота відносно відшкодування коштів на лікування потерпілого [PERSON] не проводиться. 05.12.2022 Приморська окружна прокуратура міста Одеси повідомила Одеську міську раду та КНП «Міська клінічна лікарня № 11» про звернення до суду з даним позовом в інтересах держави та 26.12.2022 звернулась до суду. Таким чином, Одеська міська рада та КНП «Міська клінічна лікарня № 11» заявили про відсутність намірів самостійно звернутися до суду з позовом, що свідчить про неналежне виконання своїх повноважень щодо стягнення коштів, у зв`язку з чим у прокурора виникли обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави, а тому доводи представника відповідача про відсутність у прокуратури підтав для звернення до суду з даним позовом є безпідставними. Щодо доводів відповідача та його представника про те, що належним відповідачем у даній справі є ПрАТ СК «ПЗУ Україна», оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] , станом на час настання ДТП 07.12.2021, була застрахована ПрАТ СК «ПЗУ Україна», що підтверджується доданою до матеріалів справи копією полісу № ЕР.206782487, сума відповідальності за яким перевищує суму даного позову, слід зазначити наступне. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам (потерпілим) унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Отже, витрати лікувального закладу на лікування потерпілого від злочину не можуть бути відшкодовані за договором обов`язкового страхування страховою компанією. Таких висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 24.02.2016 у справі № 6-1343цс15. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved