Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи [PERSON] звернулася до суду із заявою у якій просить видати обмежувальний припис щодо [PERSON] строком на два місяці, яким визначити тимчасові обмеження його прав у вигляді заборони перебування у місці її проживання за адресою [ADDRESS] , заборони ведення листування, телефонних переговорів з нею або контактувати з нею особисто, через інші засоби зв`язку та через третіх осіб. Свої вимоги обґрунтовує тим, що її син [PERSON] з січня 2024 року систематично вчиняв протиправні дії щодо неї, постійно здійснював щодо неї психологічне насильство, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав їй болю та страждань, які могли заподіяти шкоду її психічному здоров`ю. Внаслідок таких дій з боку сина вона декілька разів викликала поліцію та фіксувала вказані обставини. Такі події стали причиною розриву їхніх відносин. Однак, син не залишає її у спокої, переслідує, приходить до її місця проживання, хоча проживає окремо, погрожує їй. У зв`язку з чим вважає дієвим та ефективним застосування вищевказаних заходів. Заявниця, з огляду на скорочені строки розгляду цієї категорії справ, про час та місце розгляду справи була повідомлена засобами мобільного зв`язку, проте до суду не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення слухання справи не подала. Заінтересована особа, з огляду на скорочені строки розгляду цієї категорії справ, про час та місце розгляду справи був повідомлений засобами мобільного зв`язку та шляхом розміщення відповідного оголошення від 01.03.2024 на офіційному веб-сайті судової влади України (ч. 1 ст. 128 ЦПК України), проте у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення слухання справи не подав. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Борзнянського районного суду Чернігівської області від 01.03.2024 відкрите окреме провадження, справа призначена до розгляду у судовому засіданні. Неявка належним чином повідомлених учасників справи не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. (ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд установив, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, постановами Борзнянського районного суду Чернігівської області: від 02.02.2024 у справі №730/174/24, від 13.02.2024 у справі 730/54/24 [PERSON] був визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності. Зокрема, під час розгляду справи №730/174/24 суд установив, що [PERSON] , будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, повторно 27 січня 2024 року близько 12-00 год. перебуваючи за місцем проживання своєї матері в [ADDRESS] вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно матері [PERSON] , а саме висловлювався в її бік нецензурною лайкою, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої. (постанова від 02.02.2024 у справі №730/174/24 набрала законної сили 13.02.2024) Крім того, [PERSON] , будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 16.10.2023 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, 27 грудня 2023 року близько 17-00 год. повторно вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї матері [PERSON] за її місцем проживання в [ADDRESS] , а саме виражався в її бік нецензурною лайкою, чим заподіяв шкоду психічному здоров`ю потерпілої. (постанова від 13.02.2024 у справі 730/54/24, набрала законної сили 26.02.2024). Крім того, постановами Борзнянського районного суду №730/1138/23 від 13.10.2023, 730/1159/23 від 23.10.2023, 730/1074/2023 від 16.10.2023 [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1. ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства фізичного та психологічного характеру щодо своєї колишньої співмешканки [PERSON] . Вказані обставини у силу положень ч. 3 ст. 82 ЦПК України не потребують доказування. Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Основним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини у цій сфері, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Згідно з п.7 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. У пункті 9 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з п.3 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь. Положеннями ч.2 ст.3 вищевказаного Закону визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких є батьки та діти. Оцінивши у цьому випадку вірогідність продовження та повторного вчинення домашнього насильства з боку [PERSON] щодо заявниці, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні всіх обставин справи, які вказують на систематичне вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо своєї матері, а також колишньої співмешканки (що також свідчить про наявність ризику повторного вчинення домашнього насильства), притягнення його до адміністративної відповідальності за вказані дії, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] та встановлення у відношенні її сина обмежувального припису на строк два місяці, оскільки заявниця, як особа, яка постраждала від домашнього насильства потребує оперативного і дієвого захисту у порядку передбаченому ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно з ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Відповідно до положень ч. 3 ст. 350 - 5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. З огляду на вищевикладене та

Outcome: approved