Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в обгрунтування заявлених вимог, вказуючи на те, що 22 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., вчинено виконавчий напис за № 3642 про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості у розмірі 34885,25 грн., відповідно до якого 06.10.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 67067733 з примусового виконання виконавчого напису № 3642 від 22 липня 2020 року. Сума позовних вимог складається з наступного: 17496,32 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту; 17338,93 грн. прострочена заборгованість за відсотками і комісією, 50,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису. Загальна заборгованість становить 34885,25 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період 23.03.2017 по 22.07.2020 року (так вказано у виконавчому написі нотаріуса). Позивач вважає, що оспорюваний ним виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню з огляду на те, що він жодних кредитних договорів з відповідачем не укладав, при цьому вказана у виконавчому написі заборгованість не є безспірною. Основні доводи позивача зводяться до наступного: -з відповідачем він жодних кредитних договорів не укладав; -виконавчий напис нотаріус вчинив не повідомляючи його; -не погоджується з тим, що заборгованість є безспірною; -він не отримував повідомлень про необхідність сплати боргу. На підставі наведеного, позивач не погоджується з тим, що дана заборгованість є безспірною. Посилаючись (у тому числі) на ст. 175 ЦПК України, позивач просив визнати виконавчий напис (вказаний вище), таким, що не підлягає виконанню. Позивач, його представник в судове засідання не з`явилися (надійшла заява просили провести розгляд справи без їх участі а.с. 46). Відповідач (його представник) по справі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду (а.с. 39), при цьому, будь яких заяв про розгляд справи в їх відсутності, відзиву на позов, доказів своєї правоти не надав. Треті особи по справі в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися судом про час та місце розгляду справи (а.с. 40-41), жодних відомостей від них не надійшло. В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії: - 06.02.2024 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження; - 05.03.2024 року постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~Відповідно \~до \~ч.\~1\~ст.\~ 280\~ ЦПК\~ України,\~ суд\~ може\~ ухвалити\~ заочне\~ рішення\~ на\~ підставі\~ наявних\~ у\~ справі\~ доказів\~ за\~ одночасного\~ існування\~ таких\~ умов: \~ відповідач\~ належним\~ \~чином \~ повідомлений\~ про\~ дату,\~ час\~ і\~ місце\~ судового\~ засідання; \~ відповідач\~ не\~ з`явився\~ в\~ судове\~ засідання\~ без\~ поважних\~ причин\~ або\~ без\~ повідомлення\~ причин; \~ відповідач\~ \~не \~подав \~відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги те, що відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання та будь який відзив, заперечення проти позову не подав, суд знаходить можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими гл. ІІ «Заочний розгляд справи» ЦПК України, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав: - так, судом встановлено, що \~ 22.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис, що \~ зареєстрований в \~реєстрі\~ за № 3642, відповідно до якого з позивача, який є боржником за кредитним договором № 2003864343 від 20.03.2017 року, укладеним з ТОВ «ОТП Банк», правонаступником якого є відповідач по даній справі, стягнуто заборгованість за період з 23.03.2017 року по 22.07.2020 року в розмірі : -17496,32 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту; -17338,93 грн. прострочена заборгованість за відсотками і комісією, -50,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису. Загальна заборгованість становить 34885,25 грн. (а.с. 21 зворот копія виконавчого напису). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Луганської області Лиманського В.Ю. від 06.10.2021 року було відкрито виконавче провадження № 67067733 на підставі виконавчого напису (вказаного вище). Відповідно до \~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі \~статтею 18 ЦК України, а також статтями\~ 87, \~88\~ Закону\~України \~«Про \~нотаріат» \~вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Відповідно до пунктів 1, 2 \~ постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса»,\~ для\~ одержання\~виконавчого напису\~подаються: \~оригінал \~нотаріально посвідченого\~договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання; для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених\~ Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 31.10.2020 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п. 2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених\~ Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~ для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 16.06.2021 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеними нижче. Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 05.06.2017 року у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей \~87, 88\~ Закону\~України \~«Про нотаріат» \~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги те, що судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення - вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача в частині не отримання останнім повідомлення - вимоги про усунення порушень боржником. У матеріалах справи відсутні докази отримання боржником вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, а нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено отримання її позивачем, що унеможливило подання позивачем нотаріусу обгрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Процедура стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимога про усунення порушень чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки викладені в постановах ВС від 01.09.2020 року у справі № 201/4198/17, від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17. У постанові від 19.03.2021 року у цивільній справі № 750/3781/20 ВС дійшов висновку, що неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Отже, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису, не переконавшись належним чином у безспірності заборгованості, узгодженості її складових з умовами кредитного договору, порушив норми\~ Закону України «Про нотаріат»\~ та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог\~ Закону «Про нотаріат»\~ та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд,

Outcome: approved