Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути на свою користь з Фермерського господарство «Анна» моральну шкоду в розмірі 180000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що є власником земельної ділянки площею 8,4400 га, кадастровий номер: 1225084500:02:005:0089, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 22 лютого 2008 року між нею та ФГ «Анна» було укладено договір оренди землі строком на 49 років. Зазначений договір зареєстрований до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі земель 13.06.2008 року. У червні 2011 року вони дійшли згоди щодо розірвання зазначеного договору, про що була складена відповідна угода про розірвання договору оренди земельної ділянки від 20.06.2011, яка, в свою чергу, також була зареєстрована належним чином. Позивач посилається на те, що сім`єю обробляли землю до 2020 року. Поки ФГ «Анна» не захопило її земельну ділянку, кадастровий номер: 1225084500:02:005:0089, повідомивши, що існує зареєстрований договір оренди. Саме тоді вона дізналася, що дійсно раніше розірваний договір від 22 лютого 2008 року шляхом обману було зареєстровано - дата державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 09.06.2016. У той же день тим же приватним нотаріусом Нестеровою Тетяною Володимирівною було зареєстровано договір суборенди земельної ділянки (кадастровий номер: 1225084500:02:005:0089 між СФГ «Анна» та ТОВ «Екологічні аграрні технології» (третя особа) строком дії на 5 (п?ять) років. Таким чином, відповідач порушив її права власника земельної ділянки. Це змусило її звернутися до правоохоронних органів, а потім і до суду за захистом своїх порушених прав. Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2021 року у цивільній справі № 192/456/21 про усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою, шляхом її повернення, скасування державної реєстрації договору оренди землі було скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 8,4400 га, кадастровий номер 1225084500:02:005:0089, на підставі договору оренди землі б/н від 22.02.2008 між нею та фермерським господарством «Анна», в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, індексний номер 30025260, номер запису про інше речове право 14942658 від 09.06.2016. Таким чином, вона знову отримала можливість вільно використовувати свою земельну ділянку. Позивач вважає, що відповідач має компенсувати понесену нею моральну шкоду. У даному випадку є всі підстави цивільно-правової відповідальності, а саме: наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв?язок між протиправною поведінкою та шкодою. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 28 травня 1985 року «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства», з огляду на її природу, моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. При встановленні факту моральної шкоди суд керується критеріями загальнолюдських цінностей, на чому неодноразово наголошував у власних рішеннях ЄСПЛ. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушені нормальних життєвих зв?язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв?язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивач зазначає, що через протиправні, умисні дії відповідача перенесла душевні страждання. Вона не працевлаштована, прибуток від оброблення земельної ділянки площею 8,4400 га, кадастровий номер: 1225084500:02:005:0089, завжди був основним її доходом. Позбавивши її єдиної цінності у вигляді паю, відповідач відібрав основний прибуток. Найгіршим у цій ситуації було те, що вона не розуміла, як ця несправедливість могла статися та де шукати захист і допомогу. Це змусило мене її звертатися до правоохоронних органів та суду, нервувати ще й через тривалі судові процедури. Відповідач перетворив її життя на суцільний жах. Вона відчувала безпорадність, не мала змоги утримувати себе та свою родину. Усвідомлення цього приносило їй тяжкі душевні муки, які, навіть, сильніші ніж фізичний біль. Відповідач відзиву на позов не подав, явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про причини його неявки у судове засідання суд не повідомив. Поштове відправлення із судовою повісткою про виклик у судове засідання, Укрпошта повернула до суду з відміткою на конверті «адресат відсутній за вказаною адресою». Судова повістка була направлені відповідачу за його місцезнаходженням, що зареєстроване у встановленому законом порядку, іншої адреси він суду не повідомив. Суд зазначає, що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, з огляду на правила, встановлені статтею 128 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце підготовчого засідання. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, за змістом його пояснень, коли позивач у 2020 році дізналась про незаконну реєстрацію договору ордени, вона пережила нервовий зрив, змушена була звертатись за захистом своїх прав до поліції та суду, такою реєстраціє було порушено її право власності на земельну ділянку. Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд встановив такі обставини. Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДП №\~000045 від 15 грудня 2003 року [PERSON] на підставі розпорядження голови Солонянської районної адміністрації № 662-р від 20.09.2002 є власником земельної ділянки площею 8,440 гектарів, яка знаходиться на території Новомар`ївської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1225084500-02-005-0089 (а.с. 16). 22 лютого 2008 року між [PERSON] та Селянським фермерським господарство «Анна» було укладено договір оренди землі, згідно з яким вона передала в оренду зазначеному фермерському господарству зазначену земельну ділянку. Договір зареєстрований у Солонянському відділі ДРФ «ЦДЗК», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 03.06.2008 № 040813201797 (а.с. 9 12). 22 червня 2011 року [PERSON] та приватне підприємство СФГ «Анна» уклали угоду про розірвання договору оренди земельної ділянки № 89 від 22.02.2008, зареєстрованого у ДФР від 03.06.2008 № 040813201797, кадастровий номер 1225084500-02-005-008. Ця угода була зареєстрована 25.07.2011, № 050813201797 (а.с. 21). Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, сформованого 07.12.2021, приватним нотаріусом Нестеровою Т.В., Дніпровський районний нотаріальний округ, 09.06.2016 було зареєстровано за ФГ «Анна» право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1225084500:02:005:0089, площею 8,44 га, строком на 49 років на підставі договору оренди землі б/н, від 22.02.2008, орендодавець [PERSON] (а.с. 15). Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2021 року [PERSON] звернулась до Солонянського ВП із заявою про те, що невстановлена особа використала завідомо неправдивий документ для проведення реєстрації договору оренди землі на ім`я [PERSON] , у зв`язку з чим 22.02.2021 було зареєстроване кримінальне №\~12021045570000037 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. [PERSON] також звернулась до Солонянського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Фермерського господарства «Анна», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологічні аграрні технології», про усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою кадастровий номер 1225084500:02:0054:0089, шляхом її повернення, скасування державної реєстрації договору оренди землі. Суд рішенням від 29.10.2021 у цивільній справі № 192/456/21 позовні вимоги [PERSON] задовольнив частково, а саме скасував рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 8,4400 га, кадастровий номер 1225084500:02:005:0089, на підставі договору оренди землі б/н від 22.02.2008 між [PERSON] та фермерським господарством «Анна», в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, індексний номер 30025260, номер запису про інше речове право 14942658 від 09.06.2016. В інший частині позовних вимог відмовив. Згідно рішенням у справі № 192/456/21 судом було встановлено, що враховуючи, що договір оренди земельної ділянки, яка розташована на території Новомар`ївської сільської ради, площею 8,440 га з кадастровим номером 1225084500020050089, розірвано у 2011 році, державною реєстрацією оренди вказаної земельної ділянки, проведеною в 2016 році порушуються права позивача, як власника (а.с. 23 - 24). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, у справі, що розглядається, суд дійшов таких висновків. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі 216/3521/16-ц вказано, що виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Враховуючи порушення прав [PERSON] як власника земельної ділянки державною реєстрацією у 2016 році оренди цієї земельної ділянки, тоді як договір оренди земельної ділянки було розірвано ще у 2011 році, очевидним є заподіяння їй душевних хвилювань, спричинених в тому числі і необхідністю звертатись за захистом своїх прав до поліції та суду, що безумовно спричиняє додаткові переживання та порушує звичайний спосіб життя позивача. Разом з тим, у ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження посилання позивача на те, що позбавивши її єдиної цінності у вигляді паю, відповідач відібрав основний прибуток. Суд у рішенні від 29.10.2021 у справі № 192/456/21 вказав на те, що будь-яких доказів на підтвердження посилань позивача щодо захоплення земельної ділянки та її використання третіми особами суду не надано (а.с. 23- 24). У справі, що розглядається, позивач також не надав доказів, що земельна вибула з її володіння та користування, а також, що її доходи змінились у зв`язку державною реєстрацією у 2016 році права оренди цієї земельної ділянки. Суд вважає, що розмір моральної шкоди, який просить стягнути позивач, не є виваженим, справедливим та співмірним з глибиною душевних страждань позивача, а також доказами, наявними у матеріалах справи. На думку суду, достатнім, співмірним та розумним, з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів, є відшкодуванням моральної шкоди позивачу у розмірі 3000 грн. Таким чином, зважаючи на викладені обставини, суд позовні вимоги задовольняє частково. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позивач була звільнена судом від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 18 грн 25 коп.

Outcome: partial