Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири. \~ \~ \~ \~Свої вимоги обґрунтовує тим, що їй у відповідності до договору купівлі-продажу належить на праві власності квартира [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Вказує, що повернувшись 27 січня 2023 року додому, він виявив, що його квартира затоплена великою кількості води і візуально було видно, що вода потрапила в квартиру зі стелі в кухні та кімнаті від сусідів зверху. В подальшому, він звернувся до ОСББ «Яровиця» і 30.01.2023 року комісією було складено акт №1 про залиття квартири, в якому зафіксована причина затоплення протікання великої кількості води, яка просочилася через стельові плити перекриття квартири [ADDRESS] . Також в акті зазначено, що зі швів між плитами перекриття стікала вода в кухні і в кімнаті, внаслідок чого було повністю залиті водою меблі кухонного гарнітуру та стояли калюжі води на підлозі в кухні та кімнаті. Внаслідок промокання, виявлено роздуття дерев`яних елементів кухонного гарнітуру, пошкоджено значну квадратуру площі ламінату через набухання від води як на кухні та кімнаті. Також виявлено пошкодження від води оздоблення на стелі в кухні та кімнаті, пошкодилися на кухні та в кімнаті плінтуси, які намокли. Комісією було проведено огляд квартири [ADDRESS] , під час якого був присутній чоловік власниці квартири [PERSON] , який подав заперечення на акт комісії. Зазначає, що звернувся у ТзОВ «Луцьк Дім Сервіс» із заявою про встановлення збитків від пошкодження його квартири і згідно висновку спеціаліста вартість відновлювального ремонту та завданого збитку становить 98348,26 грн. Разом з тим, відповідач завдані йому збитки не відшкодувала. При цьому , відповідач та її чоловік категорично не визнають вину, придумуючи різні версії затоплення з метою уникнути відповідальності. У зв`язку з чим, просить стягнути з [PERSON] на його користь 98348,26 грн. матеріальних збитків, 50000,00 грн. моральної шкоди та понесені судові витрати у справі. \~ \~ \~ \~Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у заяві та просили їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити із підстав, викладених у відзиві. Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 18.09.2019 року на праві приватної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21, 22) З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, [PERSON] є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 27). Відповідно до акту №1 про залиття квартири від 30.01.2023 року вбачається, у квартирі [PERSON] було виявлено, що зі швів між плитами перекриття стікала вода в кухні і в кімнаті, внаслідок чого було повністю залиті водою меблі кухонного гарнітуру та стояли калюжі води на підлозі в кухні та кімнаті. Підлога кухні та кімнати застелена ламінатом. Внаслідок промокання, виявлено роздуття дерев`яних елементів кухонного гарнітуру, а саме: полиці, шухляди, дверцята, перегородки в меблях, які виготовлені з деревовмісних матеріалів. Також було виявлено пошкодження значної квадратури площі ламінату через набухання від води, як на кухні так і в кімнаті, пошкоджено від води оздоблення на стелі в кухні та кімнаті. Від значної кількості води пошкодилися плінтуси, які набухли, в кухні та кімнаті При огляді квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] , яка знаходиться поверхом вище, вода з його сантехсистем вже не витікала та явних ознак витікання води вже не було виявлено. Стіни, стеля вище підлоги в квартирі були сухі, що свідчить, що вода не протікала зверху через квартиру. Водночас було виявлено, що на рівні підлоги квартири [ADDRESS] і нижче зі сторони сходової клітки стіна була мокра аж до рівня підлоги 12-го поверху, але пошкоджень стіни на сходовій клітці не було. Причиною залиття квартири [ADDRESS] є протікання великою кількістю води, яка просочилася через стельові плити перекриття квартири [ADDRESS] (а.с. 5). У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 319\~ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Стаття 322\~ЦК України зобов`язує власника утримувати майно, яке йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що факт залиття квартири, власником якої є позивач, з вини відповідача, належним чином, підтверджується актом залиття від 30.01.2023 року, яким встановлено, що залиття квартири [ADDRESS] є протікання великою кількістю води, яка просочилася через стельові плити перекриття квартири [ADDRESS] і вказаний доказ іншими доводами і показаннями свідків не спростовується, а тому суд приймає його до уваги як належний і об`єктивний доказ залиття квартири позивача з вини відповідача. Зокрема, згідно з частиною першою статті 95\~ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, (крім електронних документів), які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до частини першої, другої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Разом з цим, вину у завданні шкоди позивачу відповідачами не спростовано. Доводи сторони відповідача, що акт від 30.01.2023 року не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки складений без присутності власниці квартири та неналежної його форми, зводяться до незгоди із письмовими доказами. Разом з цим слід вважати, що акт є первинним документом, що засвідчує факт певної події, а тому не може ґрунтуватися на інших документах (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду №686/11256/16-ц від 27.12.2019 року). Таким чином, встановлено, що залиття квартири [ADDRESS] , відбулося з вини відповідача, а тому остання має нести майнову відповідальність за заподіяну шкоду. Доводи представника відповідача про те, що у справі відсутні докази на підтвердження того, що шкода заподіяна позивачу внаслідок протиправної поведінки відповідача, є безпідставними, оскільки власник квартири несе обов`язки щодо належного утримання та експлуатації квартири та її складових частин, зокрема сантехнічного обладнання та мережі водовідведення квартири. Як слідує із звіту про оцінку визначення вартості відновлювального ремонту, завданого збитку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , ринкова вартість відновлювального ремонту (без урахуванням ПДВ) становить 98348,26 грн (а.с. 7-20). \~ \~ \~ \~А тому, дослідивши та оцінивши представлені суду докази, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає до повного задоволення та з відповідача на користь позивача слід стягнути 98348,26 грн. у відшкодування завданої майнової шкоди. Крім цього, підлягають до часткового задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем моральної шкоди з наступних підстав. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. На підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Отже, як судом з`ясовано, що позивачу, як власнику квартири, внаслідок її затоплення була заподіяна моральна шкода, яка полягала в позбавленні нормальних умов проживання, докладені зусиль для їх відновлення, спричинення дискомфорту та значної шкоди, тобто певних душевних страждань, а тому дотримуючись принципів розумності і справедливості у відшкодування моральної шкоди слід стягнути 5000 грн. Крім того, відповідно до ст.. 141 ЦПК України також підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору та за визначення вартості завданої шкоди.

Outcome: partial