Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 2628614548 від 13.03.2020. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС›› та відповідачкою [PERSON] було укладено Договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0973632815 та відкрито відновлювальну кредитну лінію окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20000,00 грн в межах строку дії договору - 36 календарних місяців з дня підписання договору. 13.03.2020 [PERSON] було акцептовано пропозицію ТОВ «ІНФІНАНС» про надання 7 (Сьомого) траншу кредиту № 628614548, в рамках договору надання позики на умовах фінансового кредиту № 0973632815 від 20.05.2019 та відповідно до якого Банк надав позичальниці сьомий транш в розмірі 5770,00 грн, а позичальниця зобов`язалась повернути отриману суму та відсотки за користування позикою не пізніше строку користування траншем, визначеним сторонами. У подальшому 14.07.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 14-07/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за договором позики на умовах фінансового кредиту № 0973632815 від 13.03.2020 укладеним з відповідачкою. У свою чергу ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», а саме договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, у тому числі за договором позики № 0973632815 від 20.05.2019 укладеним з відповідачкою. Згідно з умовами договору позичальниця зобов`язалась повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Всупереч умовам кредитного договору відповідачка не виконала свого зобов`язання первісному кредитору та після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Таким чином, відповідачка має непогашену заборгованість перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за договором позики № 0973632815 від 20.05.2019, станом на 09.11.2023 в сумі 86448,05 грн, з якої просить стягнути з відповідачки часткову суму заборгованості у розмірі 69181,32 грн, що складається із: заборгованості за кредитом (за тілом кредиту) 5770,00 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 63411,32 грн, також просить стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2684,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 17000,00 грн. У судові засідання призначені на 25 січня 2024 року, 08 лютого 2024 року та 04 березня 2024 року представник позивача за договором № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023 (а.с.42 зворот - 43 зворот), будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи не з`явився. У позовній заяві міститься прохання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.4 зворот). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] , яка була належним чином повідомлена судом про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку (а.с.65-68) у судові засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила. Заяви та клопотання про відкладення судового засідання на адресу суду від останньої не надходили. Зі згоди представника позивача у відповідності до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими обставинами вони підтверджуються (п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України). Відповідачка не скористалась процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, відповідно до ч.1 ст. 191 ЦПК України, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання відповідачкаю заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що не суперечить положенню частини 2 ст. 191 та частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядились своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає до задоволення з огляду на таке. Судом встановлено, що 13.03.2020 між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір позики № 2628614548, відповідно до якого Банк після акцептування пропозиції надав позичальниці сьомий транш на умовах договору про фінансове кредитування № 0973632815 від 20.05.2019 в сумі 5770,00 грн., а позичальниця зобов`язалась повернути отриману суму на наступних умовах: Розмір кредиту (траншу) 5 770 грн.; строк користування кредитом (траншем) 30 днів; строк дії Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту на 0973632815 від 20 травня 2019 р. 3 роки. Відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом; річна відсоткова ставка 638,75 %. Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 8 грн. Реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) становить 638,75%. Всі інші умови Викладені в правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM», затверджених наказом №11/1 від 11.05.2019 та договорі надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 0973632815 від 20.05.2019, у тому числі: умови взаєморозрахунків; порядок зміни і припинення дії договору; права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору (а.с.8-8 зворот, 10-14 зворот, 5-7 зворот). 14.07.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 14-07/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за договором № 0973632815 від 20.05.2019 (а.с.21-24). Відповідно до витягу Реєстру Боржників від 26.01.2022 до Договору відступлення права вимоги від 14.07.2021 відповідачка мала загальну заборгованість у розмірі 55145,80 грн (а.с.25). Пунктом 2.4 зазначеного договору факторингу передбачено, що за цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається. Згідно договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», у тому числі за кредитним договором № 0973632815 від 20.05.2019 (а.с.19, 26-31). Відповідно до витягу Реєстру Боржників від 10.01.2023 до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 відповідачка станом на дату відступлення права вимоги мала загальну заборгованість у розмірі 86448,05 грн (а.с.29 зворот). Із копії квитанції № 50895427 від 13.03.2020 (а.с.15) вбачається, що ТОВ «ІНФІНАНС» було здійснено безготівкове перерахування коштів у сумі 5770,00 грн на картку № [NUMBER] . Із наданого позивачем розрахунків заборгованості станом на 10.01.2023 заборгованість за кредитним договором № 0973632815 від 20.05.2019 становить 86448,05 грн (а.с.16-19), з яких: - заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 5770,00 грн, - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 14.07.2021 49375,80 грн, - заборгованість за нарахованими відсотками, на залишок заборгованості, згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги 14.07.2021 по 10.01.2023) 31302,25 грн. Враховуючи положення ст. ст. 514, 516 ЦК України, згідно з якими до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, а заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом, позивач набув право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0973632815 від 20.05.2019. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 12 ЦПК України передбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Із матеріалів справи вбачається, що факт отримання коштів відповідачкою не оспорювався, договір нею частково виконувався (частина перша статті 82 ЦПК України) однак, як встановлено у судовому засіданні відповідачка після отримання сьомого траншу у сумі 5770,00 в односторонньому порядку відмовилась від виконання зобов`язання (а.с.17-18 зворот) та жодних виплат на погашення позики з 13.08.2020 не здійснювала. Згідно зі статтею 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відтак, відповідачка уклавши договір позики, підписавши заявку на її отримання, виконавши свої зобов`язання за шести отриманими нею в рамках договору траншами, акцептувавши чергову частину траншу, вчинила дії, що свідчать про визнання існування боргу за договором позики. У постанові від 26 грудня 2019 року № 467/555/19 Верховний Суд, виснував, що «враховуючи, що між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З огляду на зазначене, відповідачка, підписанням договору про позику на умовах фінансового кредиту та всіх додатків до нього, акцептувавши пропозицію банку та отримавши чергову частину траншу, висловила своє волевиявлення та підтвердила своє погодження з усіма його умовами, як прийнятними для неї. Про прийняття відповідачкою усіх умов договору свідчить також те, що остання не скористалась своїм правом, передбаченим ст. 15 ЗУ «Про споживче кредитування» та не відмовилась від його умов. Відповідно до умов Договору позики № 0973632815 від 20.05.2019 Позикодавець зобов`язався на умовах визначених цим Договором, а саме відповідно до п.1.2 Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами у Додатку №1 та Додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов Договору: Додатку №1 та Додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Позичальник має право здійснити дострокове погашення кредиту (траншу) за Договором і сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом (траншем). Мета отримання кредиту - для власних потреб. Кредит надається без умови його забезпечення. Загальний (максимальний) розмір кредитної лінії - 20 000 гривень. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається Сторонами відповідно до умов Договору. Згідно з п.1.6 та 1.10.2 цього Договору, Максимальна відсоткова ставка, нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості у розмірі 1,75 %, максимальна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75 %. Відповідачка здійснив дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заявки на сайті акцептування пропозиції банку щодо отримання чергового траншу, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, в результаті чого в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти в розмірі 5770,00 грн. Таким чином, відповідно до п. 7.1 договору, сторони погодили, що підписання Товариством Договору, додаткових угод та додатків до договору, повідомлень, вимог та інших документів відбувається шляхом використання факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки Товариства, нанесених за допомогою засобів механічного або іншого копіювання. Сторони дійшли згоди, що договір, додаткові угоди та додатки до договору, повідомлення, вимоги та інші документи підписані з використанням факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи Товариства та факсимільного відтворення печатки Кредитодавця, мають таку ж юридичну силу і породжують для сторін аналогічні права та обов`язки, що підписані власноручно. Зразки аналогів власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та печатки наведені у Додатку №1 до Договору.У разі укладання Договору в електронній формі, а саме: на сайті Товариства, беззаперечним прийняттям (акцентом) умов даного Договору Позичальником є проставлення в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця спеціальної відмітки про згоду укласти договір на запропонованих Товариством умовах (Підписання Додатку №2 - при укладенні Договору та отриманні першого траншу кредиту, та Додатку №4 - при отриманні другого та наступного траншу кредиту). Підписання Позичальником договору відбувається шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Виконання вищезазначених дій означає прийняття Позичальником всіх умов Договору та його укладання в електронному вигляді, що згідно п. 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до укладення Договору в письмовому вигляді, у зв`язку з чим створює для Позичальника та Товариства такі ж правові зобов`язання та наслідки. Сторони погодили, що укладений в електронному вигляді Договір буде зберігатись в особистому кабінеті Позичальника на сайті Товариства та може бути роздрукований Позичальником у будь-який час. Також сторони погодили, що укладання Договору та інших документів (зокрема але не виключно додаткових угод до Договору, додатків) в електронній формі прирівнюється до укладання відповідних документів в паперовій формі, що мають таку ж юридичну силу. Підписання Позичальником документів (додаткових угод до Договору, додатків) відбувається шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладення Договору в електронному вигляді відбувається відповідно до процедури викладеної у правилах. Дострокове розірвання цього Договору допускається лише за згодою Сторін та у письмовій формі. Одностороння відмова від цього Договору допускається, якщо право на так відмову прямо передбачено цим Договором та/або правилами надання грошових коштів у вигляді фінансового кредиту викладеними на Сайті, ознайомлення та погодження з якими позичальник підтверджує підписанням цього Договору. Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання ними взятих на себе зобов`язань. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Вбачається, що законом визначено право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору за умови дотримання вимог закону при укладенні договору. Згідно статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем договору позики та отримання її на умовах фінансового кредиту. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Копії договорів відступлення права вимоги підтверджують перехід всіх прав грошової вимоги за кредитним договором, до позивача по справі. Враховуючи, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за договором про споживчий кредиту строки передбачені договором належним чином не виконала, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідачки на користь позивача підлягають задоволенню. Відповідно до пункту 6 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено копію Договору про надання правової допомоги з АО «Лігал Ассістанс» № 02-01/2023 від 02.01.2023 (а.с.42 зворот - 43 зворот), заявку на надання юридичної допомоги № 90 від 04.11.2023 року (а.с.46), платіжне доручення від 09.11.2023 (а.с.45), копію прайс-листа Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» (а.с.44), витяг з Акту № 2 про надання юридичної допомоги від 08.11.2023 (а.с.47), а тому з урахуванням вимог ст.137 ЦПК України суд вважає, що з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача 17000,00 грн. витрат на правову допомогу. Клопотань про зменшення суми витрат на правничу допомогу в порядку ч.5 ст. 137 ЦПК України від відповідачки на адресу суду не надходило. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позовних вимог, таким чином сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2684 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 0398900089 від 24.11.2023 (а.с.1), стягнути з відповідачки на його користь.

Outcome: approved