Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

25.07.2023 позивач [PERSON] звернулась до суду з даною позовною заявою. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] вказує, що працює в КНП «КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ №7» КМР на посаді «сестра медична палатна». Щомісяця відповідач здійснював позивачу нарахування сум заробітної плати та їх виплату, однак починаючи з другої половини лютого 2023 року фактична виплата заробітної плати не здійснювалась. В подальшому, відповідачем за період 01.02.2023 по 31.05.2023 була здійснена часткова виплата заробітної плати, у зв`язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 39 292,92 грн., яку позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача КНП «КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ №7» КМР на її користь. Представником відповідача подано відзив на позовну заяву (т.1 а.с.31 - 35), в якому вказує, що 24.02.2022 в Україні введено режим воєнного стану, та 15.03.2022 прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», відповідно до якого на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина гарантовані ст.ст.43, 44 Конституції України, а саме: право на працю, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом та право на страйк для захисту своїх економічних і соціальних інтересів. Постановою Кабінету Міністрів України №28 від 13.01.2023 установлено в державних та комунальних закладах охорони здоров`я, які одержали ліцензію на право провадження господарської діяльності з медичної практики, мінімальний розмір оплати праці медичних, фармацевтичних працівників та фахівців з реабілітації за виконану у повному обсязі місячну (годинну) норму праці в межах фонду оплати праці на рівні не менше 20000 грн. для працівників, які займають лікарські посади (крім лікарів-інтернів), посади фармацевтів (крім фармацевтів-інтернів), посади професіоналів у галузі охорони здоров`я та посади професіоналів з вищою немедичною освітою у сфері охорони здоров`я та 13500 грн. для працівників, які займають посади віднесені єдиними кваліфікаційними вимогами до посад фахівців (крім лікарів-інтернів та фармацевтів-інтернів), у тому числі з дотриманням гарантій щодо мінімальної заробітної плати. 15.02.2023 між КНП «КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ №7» КМР та Національною службою здоров`я України укладено договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій №1844-Е123-Р000. На вимогу п.2 постанови №28 до п.1 додатка 3 договору №1844-Е123-Р000 від 15.02.2023 внесено зміну, якою передбачено забезпечувати виплату заробітної плати у розмірі не меншому, ніж 20000 грн. для лікарів та 13500 грн. для фахівців. При цьому Зміною до вказаного договору зазначено, що ця умова не поширюється на: державні та комунальні заклади охорони здоров`я, які мають укладені з Національною службою здоров`я договори про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, якщо витрати на оплату праці з нарахуванням за поточний місяць, що розраховані відповідно до підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №28 від 13.01.2023 перевищують 85% отриманих у поточному місяці грошових коштів з урахуванням накопичених залишків. У 2023 році НСЗУ не запроваджує пакет дофінансування для закладів охорони здоров`я, які неспроможні власним коштом забезпечувати виплату базової заробітної плати медикам на мінімально затверджених рівнях. Отже, має розподілити кошти так, щоб фонд оплати праці не перевищував 85% надходжень поточного місяця разом із накопиченими залишками. Протягом січня - квітня 2023 року оплата праці працівникам здійснювалась за умовами колективного договору в повному обсязі, не враховуючи вимоги постанови КМУ №28 від 13.01.2023 та не використовуючи право роботодавця на зупинення на період воєнного стану дії окремих положень колективного договору, в результаті чого всупереч діючому законодавству та умовам договору з НСЗУ нараховано заробітну плату понад наявних на підприємстві граничний фонд витрат на оплату праці (з нарахуванням на неї) - 85% від усіх надходжень з урахуванням грошових залишків, що призвело до завищення кредиторської заборгованості та як наслідок несвоєчасна оплата праці у повному обсязі. Даний факт був встановлений позаплановою перевіркою з окремих питань фінансово-господарської діяльності КНП «КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ №7» КМР відділом внутрішнього аудиту апарату міської ради і виконкому та викладений у листі №11/01-4-17/129 від 29.06.2023. Наказом в.о. директора КНП «КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ №7» КМР №209 від 27.04.2023, адміністрація підприємства зупинила дію вимог додатку 5 «Схема визначення посадових окладів», розділу 4 «Оплата праці» Колективного договору підприємства та встановила працівникам підприємства посадові оклади, доплати, надбавки в межах наявного фонду оплати праці, але у розмірі не менше ніж мінімальна заробітна плата, використовуючи схему тарифних розрядів згідно спільного наказу Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоров`я України №308/519 від 05.10.2005. На підставі наказу в.о. директора КНП «КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ №7» КМР №269 від 04.08.2023 було здійснено перерахунок нарахованої, але не виплаченої заробітної плати працівникам за період з 01.02.2023 по 31.05.2023. На час звернення позивача до суду з позовною заявою, заборгованість по заробітній платі за період з 01.02.2023 по 31.06.2023 сплачена позивачу в повному обсязі, у зв`язку з чим представник відповідача вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить відмовити в їх задоволені. Сторони в судовому засіданні надали аналогічні пояснення, що викладені ними в позовній заяві, відзиві на позовну заяву та відповіді на відзив. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.08.2023 відкрито провадження по справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. 18.08.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву з додатками разом з підтвердженням про направлення його копії позивачу (а.с.31-53). 27.09.2023 суду надана відповідь на відзив разом з підтвердженням про направлення її копії відповідачу (а.с.54-58). Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.ч.2, 5 ст.12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.ч.1, 5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно зі ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до ст.94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Постановою Кабінету Міністрів України №28 від 13.01.2023 установлено в державних та комунальних закладах охорони здоров`я, які одержали ліцензію на право провадження господарської діяльності з медичної практики, мінімальний розмір оплати праці медичних, фармацевтичних працівників та фахівців з реабілітації за виконану у повному обсязі місячну (годинну) норму праці в межах фонду оплати праці на рівні не менше 20000 грн. для працівників, які займають лікарські посади (крім лікарів-інтернів), посади фармацевтів (крім фармацевтів-інтернів), посади професіоналів у галузі охорони здоров`я та посади професіоналів з вищою немедичною освітою у сфері охорони здоров`я та 13500 грн. для працівників, які займають посади, віднесені єдиними кваліфікаційними вимогами до посад фахівців (крім лікарів-інтернів та фармацевтів-інтернів), у тому числі з дотриманням гарантій щодо мінімальної заробітної плати. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працює сестрою медичною палатною інфекційного боксованого відділення на умовах повного робочого дня в КНП «КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ №7» КМР (а.с.8). 15.02.2023 між відповідачем КНП «КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ №7» КМР та Національною службою здоров`я України укладено договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій №1844-Е123-Р000 яким передбачено забезпечувати виплату заробітної плати у розмірі не меншому, ніж 20000 грн. для лікарів та 13500 грн. для фахівців. Статтею 43 Конституції України визначено право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина передбачених статтями 43, 44 Конституції України. Наказом в.о. директора КНП «КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ №7» КМР №209 від 27.04.2023 на період дії воєнного стану, зупинена вимога Додатку 5 «Схема визначення» посадових окладів, розділу 4 «Оплата праці» Колективного договору підприємства. З 01.05.2023 встановлено працівникам посадові оклади, доплати, надбавки в межах наявного фонду оплати праці, але у розмірі не менше ніж мінімальна заробітна плата, використовуючи схему тарифних розрядів згідно спільного наказу Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоров`я України №308/519 від 05.10.2005 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення» (а.с.55). Згідно з ч.3 ст.32 КЗпП України, про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Відповідно до ч.2 ст.3 «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», у період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці, передбачених частиною третьою статті 32 Кодексу законів про працю України, здійснюється не пізніш як до запровадження таких умов. З наказу в.о. директора КНП «КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ №7» КМР №209 від 27.04.2023, вбачається істотна зміна умов праці, а саме зменшення розміру оплати праці яка настала з 01.05.2023 (а.с.44), тобто повідомлення працівника про зміну таких умов повинно було здійснитися до 01.05.2023. Але, всупереч вимогам ч.2 ст.3 «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», відповідачем не надано доказів, які підтверджують ознайомлення позивача [PERSON] з наказом в.о. директора КНП «КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ №7» КМР №209 від 27.04.2023, яким були істотно змінені умови її праці. Відповідно до п.1.4 Розділу 1 Статуту КНП «КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ №7» КМР, засновником підприємства та власником його майна є Криворізька міська територіальна громада в особі Криворізької міської ради (а.с.45). Згідно з п.10.3, 10.4 Розділу 10 Статуту КНП «КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ №7» КМР, контроль за фінансово-господарською діяльністю Підприємства здійснюють відповідні державні органи в межах визначених повноважень та встановленого чинним законодавством України порядку. Власник має право здійснювати контроль фінансово-господарської діяльності Підприємства. Підприємство подає уповноваженому органу управління за його вимогою звіт та іншу документацію, яка стосується фінансово-господарської діяльності (а.с.51). Листом Відділу внутрішнього аудиту апарату міської ради виконкому Криворізької міської ради №11/01-04-17/129 від 29.06.2023, у зв`язку з проведеною позаплановою перевіркою фінансово-господарської діяльності КНП «КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ №7» КМР, в.о. директору підприємства рекомендовано зокрема відповідним наказом по лікарні привести розмір оплати праці працівників відповідно до вимог діючого законодавства (п.п.4 п.1 Постанови КМУ №28 від 13.01.2023 «Деякі питання оплати праці працівників державних та комунальних закладів охорони здоров`я»), п.п.9 п.1 Додатку №3 до Договору з НСЗУ №1844-Е123-Р000 від 15.02.2023, а саме: в межах граничного фонду витрат на оплату праці (з нарахуваннями на неї) - 85% від усіх надходжень з урахуванням грошових залишків щомісяця (а.с.46). Як видно із змісту наказу в.о. директора КНП «КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ №7» КМР №209 від 27.04.2023, підставами зміни істотних умов праці, а саме зменшення розміру заробітної плати стало те, що витрати підприємства на оплату праці з нарахуваннями за поточний місяць перевищують 85% отриманих у поточному місяці від НСЗУ грошових коштів з урахуванням накопичених залишків, але вказані обставини були встановлені Відділом внутрішнього аудиту апарату міської ради і виконкому Криворізької міської ради лише в червні 2023 року за результатами проведеної позаплановою перевіркою фінансово-господарської діяльності КНП «КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ №7» КМР, тобто наказ №209 від 27.04.2023 був прийнятий до проведеної перевірки фінансової діяльності підприємства, що також підтверджується листом №11/01-04-17/129 від 29.06.2023. В свою чергу відповідачем не надано належних та допустимих доказів про те, що станом на момент прийняття наказу №209 від 27.04.2023, витрати на оплату праці з нарахуваннями за поточний місяць перевищують 85% отриманих у поточному місяці від НСЗУ грошових коштів з урахуванням накопичених залишків, що ставить під сумнів правомірність зупинення вимоги Додатку 5 «Схема визначення» посадових окладів, розділу 4 «Оплата праці» Колективного договору підприємства саме з 01.05.2023. Наказом в.о. КНП «КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ №7» КМР №269 від 04.08.2023 здійснено перерахунок нарахованої, але не виплаченої заробітної плати працівникам КНП «КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ №7» КМР за період з 01.02.2023 по 31.05.2023 в межах граничного фонду витрат на оплату праці (з нарахуваннями на неї) відповідно до п.п.4 п.1 Постанови КМУ №28 від 13.01.2023, забезпечивши мінімальні гарантії щодо умов оплати праці (а.с.45). Але, відповідачем не надано жодних доказів про ознайомлення позивача [PERSON] з наказом в.о. директора КНП «КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ №7» КМР №269 від 04.08.2023. Згідно довідки про доходи №676 від 07.11.2023 (а.с.61) позивачу [PERSON] за працю сестрою медичною палатною інфекційного боксованого відділення в КНП «КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ №7» КМР за період з 02.02.2023 по 01.06.2023 були нараховані та виплачені наступні суми: - за лютий 2023 року належало до виплати до проведення аудиту - 7978,51грн., належало до виплати згідно наказу №269 - 766,75 грн., виплачена з/пл згідно відомостей - 7663,75 грн.; - за березень 2023 року належало до виплати до проведення аудиту - 12224,61 грн., належало до виплати згідно наказу №269 - 11558,02 грн., виплачена з/пл згідно відомостей - 11558,02 грн.; - за квітень 2023 року належало до виплати до проведення аудиту - 13015,05 грн., належало до виплати згідно наказу №269 - 6697,47 грн., виплачена з/пл згідно відомостей - 6697,47 грн.; - за травень 2023 року належало до виплати до проведення аудиту - 6074,75 грн., належало до виплати згідно наказу №269 - 5773,95 грн., виплачена з/пл згідно відомостей - 5773,95 грн. Різниця між заробітною платою нарахованою до виплати до проведення аудиту та фактично виплаченою становить 26398,82 грн. Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Як видно зі змісту відзиву на позовну заяву, відповідач зазначив, що він своїм правом на зупинення на період воєнного стану дії окремих положень колективного договору, якими визначені посадові оклади працівників підприємства не скористався, а тому оплата праці працівникам протягом січня - квітня 2023 року здійснювалась у повному обсязі за умовами колективного договору. Таким чином, суд вважає, що здійснений відповідачем перерахунок нарахованої, але не виплаченої заробітної плати позивачу за період з 01.02.2023 по 31.05.2023 є незаконним, оскільки прямо суперечить ст.58 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача КНП «КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ №7» КМР на користь позивача [PERSON] заборгованість з невиплаченої заробітної плати за період з 01.02.2023 по 31.05.2023 включно: за роботу в КНП «КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ №7» КМР на посаді сестрою медичною палатною інфекційного боксованого відділення на постійній основі в розмірі 7599,73 грн.. Відповідно до п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Таким чином, рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення середньої заробітної плати за один місяць. В тексті позовної заяви представник позивача вказав, що витрати на правову допомогу складають 8 000грн.. В прохальній частині позовної заяви представник просив стягнути з відповідача на користь позивача суму судових витрат, не вказавши яку саме. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076 - VI " Про адвокатуру та адвокатську діяльність ") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191 - VI " Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах ". Згідно з роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи, що міститься в п.48 постанови від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, подання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. До позовної заяви не додано жодних доказів на підтвердження витат на правову допомогу, а лише в тексті позову вказано суму 8 000грн., а тому витрати в цій частині не підлягають відшкодуванню. З огляду на те, що позовні вимоги задоволено частково, а позивач звільнена від сплати судового збору, враховуючи приписи статті 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь держави 1073,60 грн. судового збору.

Outcome: partial