Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 17 листопада 2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] . Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя в них не склалося, так як вони мають різні спільні інтереси з чоловіком, різні погляди на життя, та в них відсутнє взаєморозуміння. Також вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства вони не ведуть та на протязі більше одного року фактично перестали жити як дружина з чоловіком. Причиною непорозумінь стало те, що чоловік почав зловживати спиртними напоями, що призводило до постійних сварок та конфліктів, під час яких він ображав її нецензурними словами у присутності сторонніх людей, чим принижував її людську гідність. Вважає, що їхній з відповідачем шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак представник подав до суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримують, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений. \~ \~ \~ \~За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України\~\~передбачено право кожного з подружжя\~\~припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням\~\~права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 листопада 2001 року та від даного шлюбу мають двоє дітей: сина [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Також встановлено, що сторони разом не проживають і не підтримують сімейних стосунків, а наданий судом строк для примирення бажаних наслідків не дав і сторони на протязі двох місяців не примирилися. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Outcome: approved