Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

Заявники [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд із заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя. Свою заяву обґрунтовують тим, що вони одружились 04 червня 2006 року, шлюб між ними зареєстрований Конюхівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 5. У шлюбі в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Зазначають, що спільне життя між ними не склалось, подальше перебування у шлюбі та збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. 10 лютого 2024 року вони уклали між собою договір про визначення місця проживання та виховання дочки. На підставі наведеного заявники просять розірвати шлюб, укладений між ними та зареєстрований 04 червня 2006 року відділом Конюхівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 5. Ухвалою від 29 лютого 2024 року відкрито окреме провадження у справі та призначено судове засідання. Заявники [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, однак кожен з них подав суду письмову заяву про розгляд справи без участі заявника, підтримавши заявлені вимоги про розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого. Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 5\~ЦПК України\~передбачає,\~що здійснюючи\~правосуддя,\~суд захищає\~права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором. Згідно\~зі ч. 1 ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом (ч. 3 ст. 293 ЦПК України). Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 04 червня 2006 року Конюхівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 5 (а. с. 8). Також встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а. с. 7). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу (ч. 2 ст. 105 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 10 лютого 2024 року уклали договір про проживання та виховання дитини (а. с. 9). Відповідно до умов цього договору заявники домовились про місце проживання дитини, її утримання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (ч. 3 ст. 109 СК України). Враховуючи встановлені обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсні волі заявників, внаслідок розірвання шлюбу між заявниками їхні особисті, майнові права та права їхніх неповнолітніх дітей порушені не будуть. Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved