Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 13.02.2022-100004920 від 13.02.2022 року в розмірі 7150 грн. та 2147,20 грн. сплачений судовий збір. Вимоги обґрунтовує тим, що 13.02.2022 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено Кредитний договір (оферти) № 13.02.2022-100004920, відповідно до умов якого ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит в сумі 5000 грн., строком на 42 дні. Ставка "Економ" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ». Ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти розраховуються шляхом множення Кредиту (залишку Кредиту у разі його дострокового часткового повернення) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. ТОВ «Споживчий кредит» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, видавши відповідачу кредит у розмірі\~ 5000 грн. Станом на 26.03.2022 року, відповідач не сплатив позивачу заборгованість, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 7150 грн., з яких: 5000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2150 грн. - заборгованість по процентах. Відтак, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 13.02.2022-100004920 від 13.02.2022 в розмірі 7150 грн., а також сплачений ним судовий збір в сумі 2147,20 грн. У судове засідання представник позивача Чмир М.П. не з`явився, у позовній заяві зазначив, що прохає проводити розгляд справи без його участі, а також надав заяву про те, що проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. (а.с.4 зв., 42). Відповідач [PERSON] \~ у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином (а.с. 41). Відзив на позовну заяву відповідач до суду не подав. З огляду на положення ч. 7, 8 ст.128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України, вважається, що про день, час та місце розгляду справи особа повідомлена належним чином. За таких обставин неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи і винесенню судового рішення. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26.01.2024 року справу призначено до судового розгляду (а.с. 37). Протокольною ухвалою Конотопського міськрайонного\~ суду Сумської\~ області\~ від 14.02.2024 року у зв`язку\~ з\~ неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 12.03.2024 року (а.с. 39). Оскільки дотримані всі, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України вимоги, суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України йдеться про те, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладено у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п.5 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Згідно з ч.12. ст. 11 цього Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 указаного Закону передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Судом встановлено, що 13.02.2022 року між ТОВ «Споживчий кредит» та [PERSON] було укладено електронний Кредитний договір № 13.02.2022-100004920, відповідно до умов якого ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит в сумі 5000 грн. Строком на 42 дні, з кінцевим терміном повернення кредиту до 26.03.2022 року за процентною ставкою «Економ/Стандарт» (а.с. 11 зв.- 16). Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ № 13.02.2022-100004920 від 13.02.2022 року заборгованість позивача станом на 26.03.2022 року\~ по договору складає 7150 грн., яка складається з наступного: 5000 грн. - основний борг; 2150 грн. - проценти. (а.с. 25). Отже, зважаючи на наведене вище, суд вважає, що позов є обгрунтованим, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід із [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» стягнути 2147,20 грн. понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved