Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

Позиція позивача Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого 01.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрованого у реєстрі №3151, про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості в сумі 26162,00грн та стягнення з відповідача на її користь безпідставно сплачених коштів в сумі 23295,50грн. Просила стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору в сумі 2147,20грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивачка посилалась\~на те,\~що вона,\~перебуваючи у\~скрутному становищі,\~при обставинах,\~які вона\~не пам`ятає,\~знайшла в\~мережі інтернет\~невідомий ресурс\~та оформила\~на ньому\~договір позики.\~Одразу ж\~після цього\~отримала на\~свою банківську\~картку грошові\~кошти у\~сумі яку\~не пам`ятає.\~Чи сплачувала\~за вказаним\~борговим зобов`язанням\~не пам`ятає.\~Чи є\~зобов`язання на\~підставі якого\~було відкрито\~виконавче провадження\~та стягуються\~грошові кошти\~з позивача\~тим самим,\~яке виникло\~після реєстрації\~на невідомому\~інтернет ресурсі,\~не пам`ятає.\~Жодної досудової\~вимоги на\~її адресу\~відповідач не\~надсилав,\~та про\~намір стягувати\~грошові кошти\~її не\~попереджав,\~з розрахунком\~боргу не\~ознайомлював. Приблизно 01.05.2023,\~працюючи на\~посаді продавця-консультанта,\~дізналася,\~що з\~її заробітної\~плати почалось\~відрахування коштів\~за виконавчим\~написом №3151\~виданим 01.06.2021.\~Під час\~з`ясування обставин\~такого відрахування,\~з додатку\~«Дія» позивачці\~стало відомо\~про відкриття\~виконавчого провадження\~від 23.09.2021\~ВП №66924320\~на підставі\~виконавчого напису\~№3151,\~виданого 01.06.2021\~приватним нотаріусом\~КМНО Бригідою\~В.О.\~щодо стягнення\~з неї\~на користь\~ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС»,\~заборгованості в\~розмірі 26162,00грн. Загалом, за оспорюваним виконавчим написом з позивачки на користь відповідача знято грошові кошти в розмірі 23295,50грн. Вважає, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису було порушено вимоги норм законодавства, оскільки зазначений виконавчий напис вчинено щодо вимог, які є спірними, у зв`язку з чим він підлягає скасуванню. Відповідно до\~вказаного виконавчого\~напису,\~зазначено,\~що строк\~платежу настав.\~Однак,\~не зазначено\~ні сам\~кредитний договір\~на підставі\~якого відбувається\~стягнення,\~ні інші\~обставини важливі\~для віднесення\~заборгованості до\~безспірної:\~сума основної\~заборгованості,\~сума простроченої\~заборгованості по\~несплаченим відсоткам\~за користування\~кредитом,\~тощо.\~Просила врахувати правову позицію Великої Палати Верховного суду, згідно якої вчинення виконавчих написів щодо договорів, які не посвідчувалися нотаріально - є незаконним. Договір, згідно якого позивачка брала кредит, теж не був нотаріально посвідчений. Крім того, вказала, що не отримувала від відповідача письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, у зв`язку з чим була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Позиція відповідача Від представника\~відповідача Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«УКР КРЕДИТ\~ФІНАНС» надійшла зустрічна позовна заява до [PERSON] ,\~треті особи,\~які не\~заявляють самостійних\~вимог на\~предмет спору\~на стороні\~відповідача:\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~Вінницької області\~Турський Олександр\~Віталійович,\~приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Бригіда Володимир\~Олександрович,\~про стягнення\~грошових коштів\~за кредитним\~договором, у якій представник відповідача висловив свою позицію щодо позовних вимог [PERSON] , у якій не погоджується з позовними вимогами щодо стягнення з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на користь позивача коштів, що були стягнені в рамках виконавчого провадження ВП №66924320 на погашення заборгованості що виникла у позивача перед відповідачем, оскільки вважає, що позивач таким чином намагається уникнути повернення кредиту за кредитним договором №0537-5450 від 14.11.2020, укладеного між позивачем та відповідачем. Рух справи в суді Ухвалою Літинського\~районного суду\~Вінницької області\~від 27.11.2023 провадження у справі відкрито у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 20.12.2023, яке знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, підготовче судове засідання призначено на 17.01.2024. Ухвалою від 17.01.2024, відповідно до ч. 3 ст. 194 ЦПК України повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, про стягнення грошових коштів за кредитним договором. Ухвалою від 20.02.2024 судовий розгляд призначено на 12.03.2024. Розгляд справи Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Бригіда Володимир\~Олександрович та\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~Вінницької області\~Турський Олександр\~Віталійович в\~судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Встановлені судом обставини 14.11.2020 між [PERSON] та ТОВ «УКР КРЕДИТ\~ФІНАНС» укладено кредитний договір №0537-5450 про надання кредиту на суму 9700,00грн, сторонами погоджено умови кредитування (а.с.211,212). 01.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем вчинений виконавчий напис №3151 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором №0537-5450 від 14.11.2020, за період з 28.11.2020\~по 12.05.2021 у сумі 25812,00грн, що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту 9505,32грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 16306,68грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом, на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат», стягнуто плати із стягувача в розмірі 350грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума заборгованості боржника становить 26162,00грн (а.с.212). Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«УКР КРЕДИТ\~ФІНАНС» 21.07.2021 звернулось до приватного виконавця територіального округу Вінницької області Турського Олександра\~Віталійовича із заявою про примусове виконання рішення (а.с.211). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турським Олександром Віталійовичем від 23.09.2021 відкрито виконавче провадження ВП №66924320 з примусового виконання виконавчого напису №3151, виданого 01.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС»\~заборгованості в\~сумі 26162,00грн (а.с.19,20). В межах вказаного виконавчого провадження ВП №66924320 приватним виконавцем винесено постанову від 23.09.2023 про стягнення з боржника основної винагороди, від 23.09.2023 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, від 07.10.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, від 09.05.2023 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.21-28). [PERSON] працює в ТОВ «АТБ-маркет» на посаді продавця-консультанта, за період роботи з жовтня 2021 року по квітень 2023 року за виконавчим провадженням ВП66924320 відраховано із заробітної плати 23295,50грн (а.с.18, 38-40). Оцінка суду та мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За загальним правилом відповідно до ст. 15,16 ЦК Україникожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Із місту зазначеного виконавчого напису видно, що нотаріус при його вчиненні керувався ст.87-91\~ЗУ «Про\~нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого\~постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172. Так, за змістом ст.87-88 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства\~юстиції України\~22.02.2012\~№296/5 передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого\~постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172\~(далі - Перелік), визначено, що для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Пункт 2 Переліку, доповнений\~Постановою КМУ «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №662 від 26.11.2014 року. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа №826/20084/14), яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 залишена без змін, визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття\~постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Суд приймає до уваги також роз`яснення, котрі містяться у пункті 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року за № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», за змістом котрих визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Крім того, в силу ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Отже, на час вчинення виконавчого напису Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не містив п. 2 та стосувався лише нотаріально-посвідчених договорів і не міг застосовуватись до стягнення заборгованості за кредитними договорами, укладеними у простій письмовій формі. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально. З урахуванням положень статей\~15-16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87-88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень\~статей 87-88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі №6-887цс17, а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц (провадження №14-83цс18), які відповідно до вимог ч.4\~ст.263 ЦПК України, повинні враховуватись при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. У межах даних пред`явлених позовних вимог, суд, враховуючи також вищенаведені приписи, не може прийти до висновку про те, що вказана у виконавчому написі №3151, вчиненому 01.06.2021 приватним нотаріусом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості в сумі 26162,00грн може вважатися обґрунтованою/необгрунтованою, та такою, що провадилась у безспірному порядку, оскільки матеріали справи не містять таких доказів. Однак, зважаючи на те, що станом на дату вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем виконавчого напису, законодавча підстава для його вчинення, а саме пункт 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», не була чинною, а відтак зазначена нотаріальна дія щодо вчинення вказаного вище виконавчого напису є незаконною. Виходячи із наведеного, суд задовольняє позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Щодо позовної вимоги про стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави слід зазначити наступне. Як встановлено судом, під час примусового виконання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса, із заробітної плати позивачки, як боржника, частково стягнуто борг у сумі 23295,50грн. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала. Частиною 1 ст.1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. При цьому, відповідно до статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Згідно із ч.1 ст.177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч.1 ст.190 Цивільного кодексу України). Враховуючи, що підставою отримання відповідачем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» коштів у розмірі 23295,50грн було стягнення з позивача у примусовому порядку заборгованості за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса, який визнається судом таким, що не підлягає виконанню, вищевказана сума вважається безпідставно набутою та підлягає поверненню, оскільки правової підстави, на якій було набуто грошові кошти, на теперішній час не існує. Отже, враховуючи той факт, що з наданих позивачем доказів вбачається, що відрахування в сумі 23295,50грн здійснювались в межах виконавчого провадження ВП №66924320, дана сума підлягає стягненню з відповідача. При цьому, відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що кошти ним не отримано чи вони утримуються ним за наявності правових підстав чи були повернуті позивачу. Такі ж правові висновки про те, що судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала, видладені у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №910/1531/18, від 28 січня 2020 року у справі №910/16664/18, від 08 вересня 2021 року справа №201/6498/20. Щодо судових витрат Позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 2147,20грн (дві вимоги по 1073,60грн) за подання позову до суду. Судові витрати, відповідно до ст.141 ЦПК України, слід покласти на відповідача.

Outcome: approved