Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

31 січня 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість у розмірі 19 200,00 грн., а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2\~422,40 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що між ТОВ «Споживчий центр» (надалі Кредитодавець) та [PERSON] (надалі Позичальник) 21.01.2022 року укладено Кредитний договір (оферти) № 21.01.2022-100005238. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 10\~000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 21.01.2022 року, строком на 38 днів. Ставка «Економ» становить 2% за 1 день користування кредитом в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка). Ставка «Стандарт» становить 3% за 1 день користування кредитом в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка). Згідно п.1.1. Договору за цим Договором Кредитор зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти. Відповідно до Договору від 21.01.2022 року та квитанції про перерахунок коштів Кредитором надано Позичальнику кредит у розмірі 10 000,00 грн. строком на 38 днів, [PERSON] 21.02.2022 року отримано кредитні кошти у розмірі 10\~000,00 грн. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 27.02.2022 року, утворилась заборгованість у розмірі 19\~200,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 10\~000,00 грн. та заборгованості по процентам у розмірі 9\~200,00 грн. чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». [PERSON] 21.02.2022 року електронним цифровим підписом підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 10\~000,00 грн., а отже акцептовано умови Договору. Згідно п.8. 1. Договору цей Договір набирає чинності з дати отримання Кредитором у інформаційній системі кредитора від Позичальника відповіді про прийняття пропозиції(акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим Позичальником від Кредитора на номер телефону Позичальника, вказаний при реєстрації у інформаційній системі кредитора. Частиною дванадцятою статті 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Враховуючи наведені обставини позивач звернувся до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості та просив позовну заяву задовольнити. Ухвалою суду від 01 лютого 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 01 лютого 2024 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. Відповідач у встановлений судом строк не надав відзиву на позовну заяву. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається\~шляхом пропозиції\~однієї сторони\~укласти договір\~(оферти)\~і прийняття\~пропозиції (акцепту)\~другою стороною. Згідно ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, є договором приєднання, що визначено у ст. 634 ЦК України. Судом встановлено, що 21.01.2022 року року між [PERSON] та ТОВ «Споживчий центр» було укладено Електронний кредитний договір № 21.01.2022-100005238, що підтверджується пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) (а.с. 16-18), заявкою [PERSON] від 21.01.2022 року (а.с. 19) та підтвердженням про укладення кредитного договору № 21.01.2022-100005238 (а.с. 20). Згідно умов укладеного кредитного договору відповідач отримав у кредит грошові кошти у розмірі 10\~000,00 грн. строком на 38 днів, зі сплатою відсотків за ставкою «Економ» - 2% за 1 день користування кредитом в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка), яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ», та за ставкою «Стандарт» - 3% за 1 день користування кредитом в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка), яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ». Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та перерахував на рахунок Позичальника 10\~000,00 грн., що підтверджується копією квитанції від 21.01.2022 року № 1891347356 (а.с. 28). Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач скористався наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за кредитним договором не виконав, в результаті чого виникла заборгованість. Згідно довідки розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 21.01.2022-100005238 від 21.01.2022 року відповідач має заборгованість перед позивачем, яка станом на 27.02.2022 року становить 19 200,00 грн., та складається з: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 10\~000,00 грн. та заборгованості по процентам у розмірі 9\~200,00 грн. (а.с. 15). Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів за договором та не повернув отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договором зобов`язань, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 21.01.2022-100005238 від 21.01.2022 року у загальному розмірі 19\~200,00 грн., а отже позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» підлягають задоволенню. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до\~висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»\~ підлягають задоволенню, а порушені права позивача судовому захисту. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~ судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. (0,8 ставки судового збору за подачу позовної заяву через електронний суд). На підставі ст.ст. 15, 16, 512, 514, 526, 634, 638, 640, 641, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved