Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитсервіс" звернулося до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 15.02.2022 року між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] укладено кредитний договір №220215-002, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора №25999. Згідно із договором кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 26000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав шляхом надання останньому кредиту, а відповідач у порушення своїх зобов`язань своєчасно не погашав заборгованість за кредитом та відсотками відповідно до умов договору. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх кредитних зобов`язань, станом на 09.10.2023 року виникла заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 78234 грн. 91 коп., з яких: 26000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 0,00 грн. - прострочена заборгованість за комісією, 52234 грн. 91 коп. - прострочена заборгованість по процентам, 0,00 грн. - строкова заборгованість за сумою кредиту, 0,00 грн. - строкова заборгованість за комісією, 0,00 грн. - строкова заборгованість за процентами, 0,00 грн. - строкова заборгованість за штрафами та пенею. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №220215-002 від 15.02.2022 року за період з 15.02.2022 року по 09.10.2023 року в розмірі 78234,91 грн. та судові витрати. Представник позивача просив розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи, про що зазначив у позовній заяві (а.с.5). Відповідач у наданий судом строк та станом на 28.02.2024 року своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку, будь-яких клопотань чи заяв не надав. У відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно правил ч. 6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитсервіс" та [PERSON] укладено кредитний договір № 220215-002, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. За умовами договору відповідач отримав кредит у розмірі 26000 грн, зі сплатою одноразової комісії за видачу кредиту від початкової суми кредиту (утримується при перерахуванні суми кредиту) у розмірі 7,5 % і становить 1950 грн. 00 коп., плата за користування кредитом в середньому за місяць від початкової суми кредиту - 8,5 % (2210 грн.), орієнтовна реальна річна процентна ставка - 427,15 % річних. Строк, на який надається кредит - 365 днів. Орієнтовна загальна вартість кредиту становить 52519 грн. 94 коп. Умовами вказаного договору визначено щомісячний платіж у розмірі 4376 грн. 67 коп., який повинен сплачуватися до 15 числа кожного місяця закінчення відповідного розрахункового періоду користування кредитом (а.с.7-9). До вказаного договору додані графіки платежів за договором № 220215-002 від 15 лютого 2022 року, паспорт споживчого кредиту на умовах кредитного продукту «12 місяців_ReCredit», публічна пропозиція (оферта) Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитсервіс" укладення договору про надання кредиту на умовах продукту "Рекредит", виписка з особового рахунку за кредитним договором № 220215-002 від 15 лютого 2022 року, довідка про укладення договору (а.с. 10, 11, 12-13, 14-18, 20, 21). Відповідно до довідки про укладення договору від 09.10.2023 року № 09/10/-10 ТОВ «КРЕДИТСЕРВІС» підтверджує, що [PERSON] уклав договір № 220215-002 від 15.02.2022 року, згідно якого останньому надано кредит у сумі 26000 грн строком на 365 днів зі сплатою 0,283 % за кожен день користування кредитом, підписавши його одноразовим ідентифікатором №25999 відправленого 15.02.2022 року о 11 год 03 хв на телефон № [NUMBER] та введеного позичальником 15.02.2022 року о 11 год. 04 хв. (а.с. 21). На підставі платіжного доручення №3314 від 15 лютого 2022 року ТОВ "Кредитсервіс" перерахувало [PERSON] 24050 грн 00 коп., з вирахуванням комісії за оформлення у сумі 1950 грн 00 коп. відповідно до умов договору (а.с.28). У жовтні 2023 року позивач направив [PERSON] досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій банк вимагав не більше ніж протягом 30 календарних днів з дня отримання цієї вимоги здійснити дострокове погашення кредиту у повному обсязі (а.с. 22-23, 24, 25, 26-27). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 09.10.2023 року становить 78234 грн. 91 коп., з яких: 26000 грн. 00 коп. - сума заборгованості по тілу кредиту; 52234 грн. 91 коп. - сума заборгованості по нарахованим відсоткам за користування кредитом (а.с. 29). Позивач звертаючись до суду вказує, що ТОВ "Кредитсервіс" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, перерахувавши 15 лютого 2022 року на банківську картку відповідача [PERSON] позикові кошти в сумі 24050 грн., натомість відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконав, унаслідок чого станом на 09.10.2023 року утворилася заборгованість, що становить 78234 грн. 91 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. Оскільки зміст укладеного між сторонами кредитного договору зафіксований в кількох документах, вчинений в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, з огляду на їх неоспорювання відповідачем, письмова форма даного правочину дотримана, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про споживче кредитування» та не суперечить приписам ст.6, 205, 207, 627-628, 634, 639, 642 ЦК України. При цьому, на виконання вимог ч.1 ст.638 ЦК України сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він в силу положень ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Наведений висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 16.12.2020 р. по справі № 561/77/19 за схожих обставин і практика судів касаційної інстанції у цій категорії справ є незмінною. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визна чені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Судом встановлено, що сторони не ставили питання про розірвання договору від 15 лютого 2022 року. Таким чином між позивачем та відповідачем виникли цивільні права та обов`язки, які вони врегулювали вказаним договором. За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідач [PERSON] не оспорював договір позики, укладений між ТОВ "Кредитсервіс" та ним, не надав суду доказів, що кредитний договір укладений проти його справжньої волі. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. Відповідач не надав доказів того, що він договір не укладав, не отримував грошові кошти, своєчасно та в повному обсязі виконав умови договору та не надав доказів про відсутність заборгованості чи про заборгованість у меншому розмірі. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, щодо якого не надійшло заперечень та спростувань відповідача, вбачається, що відповідач не погасив узятий ним кредит, не сплатив відсотків. Враховуючи положення ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. За таких обставин, враховуючи викладене, наявність простроченої заборгованості у [PERSON] перед ТОВ "Кредитсервіс" за кредитним договором від 15.02.2022 року, суд приходить до висновку про достатність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №220215-002 від 15.02.2022 року за період з 15.02.2022 року по 09.10.2023 року в розмірі 78234 грн. 91 коп., з яких: 26000 грн. 00 коп. - сума заборгованості по тілу кредиту; 52234 грн. 91 коп. - сума заборгованості по нарахованим відсоткам за користування кредитом, що виникла станом на 09.10.2023 року та заявлена позивачем в позовній заяві. Позивачем доведено понесення ним витрат за надання правничої допомоги, що підтверджується копією договору про надання правової допомоги № 25-01/2023 від 25 січня 2023 року, укладеного між АО «ПРАВОВИЙ ДІАЛОГ» та ТОВ «КРЕДИТСЕРВІС», за яким розмір винагороди складає 7000 грн; копією свідоцтва про право на зайняття [PERSON] адвокатською діяльністю; копією акта приймання-передачі наданої правової допомоги за договором про надання правової допомоги № 25-01/2023 від 25 січня 2023 року - вартість професійної правничої (правової) допомоги становить 7000 грн.; платіжною інструкцією № 4581 від 15 червня 2023 року про сплату ТОВ «КРЕДИТСЕРВІС» на користь АО «ПРАВОВИЙ ДІАЛОГ» витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7000 грн. Оскільки вимоги позивача задоволено повністю, тому відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по справі за сплату судового збору в розмірі 2684 грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн. 00 коп. Відповідно до ст.ст. 3, 526, 530, 533, 549, 551, 612, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved