Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

11 вересня 2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 16 серпня 2008 року вона уклала шлюб з [PERSON] який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 47. Від вказаного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] ,сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . На сьогоднішній день позивач з відповідачем подружні стосунки не підтримують, більше року проживають окремо. Спільних інтересів та побут сторони не мають. Проживання однією сім`єю є неможливим, подальше спільне життя , збереження подружніх відносин суперечить їх інтересам; шлюб носить формальний характер. Формальне існування шлюбу суперечить її інтересам. Тому вона просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 16 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 47. Також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати в розмірі 7700,00 грн. Позивач в судове засідання не з`явилась, у матеріалах справи наявна заява в якій вона просить суд розглядати справу у її відсутність, позов про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час та місце проведення судового засідання, ніяких клопотань та відзиву від нього не надходило. Оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату розгляду справи і позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 16 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 47, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 16 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області. Від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . На підставі ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім`єю не проживають. У позовній заяві позивач зазначила, що у наданні строку для примирення для збереження родини не має потреби, відновлювати подружні відносини не має наміру. Відповідно до ч.1ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже позивач категорично налаштована на розірвання шлюбу, на примирення не згодна, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. На підставі ч.1,2 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Спір стосовно поділу майна подружжя відсутній. Частина 3 ст. 115 Сімейного кодексу України регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядкуст.141ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 858,88 грн. на користь [PERSON] . При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд бере до уваги, що необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.01.2020 року у справі № 690/408/17, та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 6\~ст. 137 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем було надано: договір про надання правової допомоги від 09 вересня 2023 року в якому визначено, що оплата гонорару адвокату з надання правової допомоги разом з судовим збором складає 7700,00 грн.; ордер на надання правничої правової допомоги серії ВН № 1144842 від 10 вересня 2023 року; платіжну інструкцію № P24A1673961926D6153 від 10.09.2023 року.

Outcome: approved