Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить визнати за ним право на земельну частку (пай) у розмірі 5.7 умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Сербської (нині Курісовської) сільської ради Комінтернівського (нині Березівського) району Одеської області. В обґрунтування позову зазначив, що він у період з 1995-1998 року працював в КСПС «Сербський». На підставі розпорядження Комінтернівської райдержадміністрацїї Одеської області за №471 від 26.05.1997 року йому було виділено земельна частка (пай) площею 5.7 умовних кадастрових гектарах КПСП «Сербський», 13.12.2000 р. та отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД 30255694. В зв`язку з тривалим оформленім права власності подальшому оригінал сертифіката був втрачено, тому повивач звернутвся до держгеокадастру для отримання повторного, де отримав відмову та роз`яснення про дійсність реєстрації мого сертифіката, що підтверджується листом. У зв`язку із чим позивач вимушений звернутися до суду для вирішення цього питання а саме визнання права на земельну частку (пай) площею 5.7 умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території сербської сільської ради (нині Курісовської) Комінтернівського (нині Березівського) району Одеської області.. В судове засідання представник позивача адвокат Денісова Н.Д. не з`явилась, надавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутність. Представник Курісовської сільської ради Березівського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, зазначивши, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, оскільки сектором №2 відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 26.07.2023 року №У-142510-1526/356-23 підтверджено отримання сертифікату на право на земельну частку(пай) серія ОД №0255694 площею 5,7 в умовних кадастрових гектарах КПСП «Сербський». Суд розглянувши позовну заяву, дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до згідно наданої до суду копії трудової книжки [NUMBER] [PERSON] працював в КПСП «Сербський» у період з 13.03.1995 року по 13.07.1996 року. Згідно до відповіді сектором №2 відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 26.07.2023 року №У-142510-1526/356-23 підтверджено отримання [PERSON] сертифікату на право на земельну частку(пай) серія ОД №0255694 площею 5,7 в умовних кадастрових гектарах КПСП «Сербський». Згідно до ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно до ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ним Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Тому, позивач по справі, не маючи інших можливостей набути своє законне право, з огляду на ст.4 ЦПК України, і звернулася до суду за захистом свого права та законного інтересу. Отже, враховуючи викладене, оскільки позивачем було втрачено сертифікат на земельну частку (пай) серії ОД №0255694, а відповідач не заперечує проти позову, то суд приходить до висновку, що необхідно визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 5,7 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Курісовської сільської ради Березівського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай).

Outcome: approved