Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати незаконними нарахування ТОВ «Екоспецтранс» за послугу поводження з твердими побутовими відходами за періоди не проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у кв. [ADDRESS] ; зобов`язати ТОВ «Екоспецтранс» здійснити перерахунок за послугу поводження з твердими побутовими відходами за періоди перебування на реєстраційному обліку, але фактичного не проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у кв. [ADDRESS] та повернути сплачені кошти на його особистий рахунок. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він з 14.01.2016 року зареєстрований та проживає у кв. [ADDRESS] . Разом із ним, у вказаній квартирі також зареєстровані: [PERSON] з 18.11.2020 року, яка ніколи не мешкала у ній, та [PERSON] з 08.11.2020 року, який проживав у даній квартирі до 27.11.2022 року. 29.11.2022 року [PERSON] та [PERSON] разом з [PERSON] виїхали до Німеччини, де перебувають до теперішнього часу. 08.10.2023 року позивач звернувся до ТОВ «Екоспецтранс» із заявою про перерахунок, до якої додав документи для здійснення перерахунків у разі відсутності зареєстрованих, але не проживаючих у кв. [ADDRESS] осіб. 16.11.2023 року позивач отримав відповідь від ТОВ «Екоспецтранс», в якій йому було відмовлено у здійсненні перерахунку з підстав, що він має надати документи на підтвердження фактичного місця проживання [PERSON] та [PERSON] за кордоном, з перекладом їх на українську мову. Із даною відмовою позивач не згоден, вважає дії ТОВ «Екоспецтранс» не законними та такими, що порушують його права споживача. Також зазначає, що відповідачем завдано йому моральної шкоди, яку він оцінив у 7000 грн. 00 коп., оскільки він змушений звертатись до суду із позовом, витрачати кошти та час для проїзду у судові засіданні, а також терпіти порушення його прав та переживати з цього приводу. Ухвалою суду від 25.12.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу 15-денний строк з дня отримання даної ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву. Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому не погодився із позовними вимогами, просив у їх задоволенні відмовити з наступних підстав. Так, представник відповідача зазначає, що позивачем у позовній заяві не визначено конкретний період часу, за який він просить здійснити перерахунок вартості послуг, що на його думку є неприпустимим способом захисту цивільних прав, оскільки такі вимоги мають неоднозначний і неконкретизований характер. Також, представник відповідача вважає наданий позивачем Акт про не проживання у кв. [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] неналежним та недостатнім доказом. Інформацію Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо виїзду [PERSON] 29.11.2022 року за межі України, представник також вважає недостатнім доказом, оскільки така датована 30.05.2023 року та не доводить факту, що останній на сьогоднішній день не повертався в Україну. Так, представник відповідача не погоджується із вимогою про стягнення з відповідача моральної шкоди, оскільки вважає, що розмір шкоди не обґрунтований та діями відповідача моральної шкоди позивачу завдано не було. Позивачем надано до суду відповідь на відзив, в якому позивач зазначив обставини, тотожні викладеним ним у позовній заяві. Представник відповідача надала заперечення на відповідь на відзив, в яких просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно Довідки КОМДІС «НоваКом» від 04.10.2023 року, у кв. [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Згідно наданої ТОВ «Екоспецтранс» Довідки №14 від 03.01.2024 року, у кв. [ADDRESS] зареєстровані три особи: [PERSON] - з 14.01.2016 року, [PERSON] - з 08.11.2020 року та [PERSON] - з 18.11.2020 року. Станом на 01.12.2023 року заборгованість за даною адресою відсутня. Нарахування здійснюються згідно тарифу на трьох осіб. Відповідно до Акту від 05.10.2023 року, складеного мешканцями буд. [ADDRESS] , [PERSON] фактично проживає з березня 2020 року по дату складення Акту у кв. [ADDRESS] . Разом із ним, у даній квартирі з березня 2020 року до 27.11.2022 року мешкав його неповнолітній син [PERSON] , [INFO] (а.с.3 зворот). Згідно Акту від 05.10.2023 року, складеного мешканцями буд. [ADDRESS] , за адресою: [ADDRESS] , громадянка [PERSON] зареєстрована, але фактично не проживала і не проживає починаючи з 18.11.2020 року та по теперішній час, з 27.11.2022 року по теперішній час за даною адресою не проживає [PERSON] (а.с.3 зворот). 08.10.2023 року позивач звернувся до ТОВ «Екоспецтранс» із заявою про перерахунок\~вартості послуги\~з вивозу\~побутових відходіву зв`язку із фактичним не проживанням [PERSON] та [PERSON] у кв. [ADDRESS] (а.с.5 зворот 6). Листом ТОВ «Екоспецтранс» №1448 від 14.11.2023 року, [PERSON] було відмовлено у здійсненні перерахунку через ненадання останнім документального підтвердження відсутності зареєстрованих у кв. [ADDRESS] осіб. Також підприємством вказано, що таким документальним підтвердженням у даному випадку може бути довідка з місця проживання/роботи в іншому населеному пункті, в даному випадку з другої країни. Такі документальні підтвердження мають бути перекладені на українську мову (а.с.6). Так, між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг щодо вивозу побутових відходів. ТОВ «Екоспецтранс»\~є виконавцем послуг щодо збирання, вивезення твердих побутових, негабаритних відходів в м. Кривому Розі. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 6 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~встановлено, що індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно з п. 5 ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 3\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Пунктом 11 ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 7 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Положеннями\~ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що виконавець комунальної послуги зобов`язаний розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг. Так, позивач зареєстрований у кв. [ADDRESS] . Разом із ним у вказаній квартирі з 18.11.2020 року зареєстрована [PERSON] та з 08.11.2020 року зареєстрований [PERSON] . Звернувшись до відповідача із заявою про здійснення перерахунку за надані послуги, позивач отримав відмову. При цьому, згідно заяви позивача від 08.10.2023 року, останнім до заяви було долучено Акт про не проживання осіб за місцем реєстрації від 05.10.2023 року, який відповідачем не було взято до уваги та запропоновано надати у якості доказу не проживання осіб довідку з місця їх проживання/роботи в іншому населеному пункті, з другої країни із перекладом на державну мову. Суд не погоджується із такою позицією відповідача, оскільки діюче законодавство не містить чіткого переліку документів на підтвердження факту не проживання особи за адресою реєстрації. Натомість, наданий позивачем Акт про не проживання від 05.10.2023 року, складений та підписаний мешканцями будинку [ADDRESS] , який також засвідчений підписом голови правління ОСББ «Металургів 30», суд вважає належним та допустимим доказом, яким доводиться факт не проживання у квартирі за вищевказаною адресою: [PERSON] з 18.11.2020 року по 05.10.2023 року та [PERSON] з 27.11.2022 року по 05.10.2023 року. Надану позивачем Інформацію з Державної прикордонної служби України щодо перетину [PERSON] державного кордону, як доказ його перебування до теперішнього часу за кордоном суд до уваги не бере, оскільки така інформація надана станом на 29.05.2023 року. Разом з тим, враховуючи, що позивачем не було надано жодного доказу на підтвердження повідомлення ТОВ «Екоспецтранс» про фактичне не проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою реєстрації, тому суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги щодо визнання дій відповідача з нарахування плати за надану послугу незаконними. Також, враховуючи встановлені судом під час розгляду справи обставини, дослідивши надані сторонами докази кожен окремо та у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок за надані послуги, підлягає задоволенню частково, а саме за період не проживання [PERSON] та [PERSON] у кв. [ADDRESS] , який підтверджено достатніми, належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, а саме відносно [PERSON] за період з 18.11.2020 року по 05.10.2023 року та відносно [PERSON] за період з 27.11.2022 року по 05.10.2023 року. При цьому, суд залишає без задоволення дану вимогу в частині повернення коштів на особистий рахунок позивача, оскільки нормами чинного законодавства не передбачений такий спосіб захисту порушеного права. Щодо тверджень позивача, викладених ним у тексті позову, про завдання відповідачем йому моральної шкоди, яку він оцінив у 7000 грн. 00 коп., суд не розглядає, оскільки прохальна частина позовної заяви не містить вимог з цього приводу. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Так, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою про захист прав споживачів за допомогою системи «Електронний суд» та відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» судовий збір ним не сплачувався. У такому випадку, при визначенні розміру судового збору застосуванню підлягає передбачений ч. 3\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір»\~коефіцієнт 0,8 для пониження розміру ставки судового збору. Отже, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, з урахуванням коефіцієнту для пониження ставки судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 858 грн. 88 коп. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial