Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

У січні 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа: Перша Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, в якому просить визначити додатковий строк для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , терміном в два місяці. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на житлову квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] . Для оформлення свої спадкових прав позивач звернулась до державного нотаріуса Першої Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області. Однак, у вчинені даної нотаріальної дії їй було відмовлено, у зв`язку із пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач вважає, що пропустила строк прийняття спадщини з поважних причини, зокрема з об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, а саме: 09 липня 2008 року рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду [PERSON] була засуджена до 3 років позбавлення волі. Після звільнення від відбування покарання позивач перебувала в депресії, коштів не мала. Крім того, позивач тривалий час проходила лікування від туберкульозу. З 29.12.2016 року по 23.01.2017 року перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗ «Новомосковська ЦМЛ» ДОР, з 24.01.2017 року по 19.01.2018 року в КЗ «ДОКЛПО» фтизіатрія, з 19.01.2018 року по 29.05.2018 року у Вільнохутірському кістково-суглобовому санаторію. За час лікування у [PERSON] виникли ускладнення на опорно-руховий апарат, в результаті чого вона не могла самостійно пересуватися, рідних які б могли допомагати їй у складному становищі не було. В період з 01.10.2018 року по 12.10.2022 року позивач перебувала в реабілітаційному центрі Новомосковської міської громадської організації «Незалежність». Між іншим, позивач з 22 березня 2007 року проживала та була зареєстрована разом із матір`ю у спадковій квартирі, у зв`язку із чим позивачка була впевнена в тому, що прийняла спадщину фактично. Ухвалою суду від 11 січня 2024 року відкрито загальне позовне провадження по справі та зобов`язано Першу Новомосковську державну нотаріальну контору надати копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 42). В судове засідання позивач не з`явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача відзив на позов не подав, в призначене судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, питання щодо задоволення позовних вимог залишив на розсуд суду. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 11). На підставі договору купівлі-продажу від 10.11.2006 року [PERSON] належала житлова квартира [ADDRESS] . (а.с. 32). [INFO] померла [PERSON] , про що Новомосковський відділ державно реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 10). 11 липня 2023 року Першою Новомосковською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, на підставі заяви [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, заведено спадкову справу № 137/2023. Однак, належним чином оформити право власності на спадкове майно виявилось неможливим у зв`язку із пропуском останньою встановленого законом строку для прийняття спадщини (а.с. 23). Позивачем на підтвердження обставин за яких нею було пропущено встановлений законодавством строк для прийняття спадщини до матеріалів справи долучено: -\~вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2008 року, згідно якого [PERSON] була визнана винною у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України та засуджена до 3 років позбавлення волі (а.с. 17-21); - виписку № 2396 із медичної картки стаціонарного хворого ТБ 09 від 24.01.2017 року, виписку № 42 від 19.01.2018 року, виписку № 9 від 29.05.2018 року зі змісту яких встановлено, що за період з 29.12.2016 року по 29.05.2018 року позивач проходила стаціонарне лікування від туберкульозу (а.с. 35-37); - список від 07.01.2021 року, що підтверджує перебування позивача у реабілітаційному центрі «Незалежність», розташованого за адресою: [ADDRESS] в період з 01.10.2018 року по 12.10.2022 року (а.с. 38); - довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 12 липня 2023 року, якою [PERSON] встановлено ІІІ групу інвалідності (а.с. 30). Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону. Відповідно до вимог статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. На підставі вимог статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). В той же час, відповідно до ст.ст. 1273-1275 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вищевикладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 року в справі № 6-167цс12. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 року № 6-1320цс17. Тобто, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] , як спадкоємець за законом, звернулась до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна після смерті матері [PERSON] померлої [INFO] лише 22 серпня 2023 року. Суд вирішуючи питання про задоволення позовних вимог встановив, що позивач пропустила встановлений законодавством строк, у зв`язку сукупністю складних життєвих обставин та тривалим лікуванням від хвороби. Дані обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, у суду є підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визначення їй додаткового, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, строку протягом двох місяців. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved