Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

Позиції учасників справи. Позивач [PERSON] звернулась з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі частини заробітку (доходу) відповідача на своє утримання до досягнення дитиною трьох річного віку та на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу). Вимоги мотивовано тим, що з відповідачем з 2015 року проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народилась спільна донька - [PERSON] . Навесні 2021 року стосунки з відповідачем значно погіршились та майже припинилися через непереборні суперечки з фінансових питань за ухилення відповідача від участі у матеріальному забезпеченні сім`ї, ненадання допомоги щодо догляду за донькою. Відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, у зв`язку з чим вимушена звертатись до суду з вказаним позовом. Скориставшись правом подачі відзиву, відповідач [PERSON] подав відзив, в якому вказує, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення аліментів задоволенню не підлягають, за відсутності достатніх, належних та допустимих доказів, які б в сукупності свідчили про наявність правових підстав для задоволення позову. Крім того, зазначає, що стан його здоров`я є незадовільний, має інвалідність ІІІ-групи, внаслідок чого є необхідність проходити планову госпіталізацію з перебуванням на стаціонарному лікуванні. Також, у відповідача є неповнолітня дитина, донька - [PERSON] , [INFO] , на яку він сплачує аліменти, а також на повному матеріальному утриманні та постійному догляді перебуває непрацездатна мати - [PERSON] , [INFO] , яка є пенсіонером, не працює, отримує щомісячну пенсію у розмірі 1 769,00 грн., що значно нижче прожиткового мінімуму, тому є потреба у постійних грошових витратах на придбання ліків, постійному медичному обстеженні та лікуванні. Крім того, 26.07.2021 до Деснянського районного суду м. Києва ним пред`явлено позов про виключення відомостей про батька з актового запсу про народження дитини - [PERSON] . 22 жовтня 2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено про те, що відповідач приховує інформацію про матеріальний стан, зокрема має у власності автомобіль та квартиру, яку здавав в оренду, щомісяця отримує пенсію. Крім того, твердження відповідача, що у нього на повному утриманні перебуває непрацездатна мати [PERSON] , не відповідають дійсності, оскільки стан здоров`я матері відповідача дозволяє їй займатись приватною адвокатською практикою, при цьому вона є власником приватного будинку, квартири та декількох земельних ділянок, що дозволяє їй отримувати дохід від здачі майна в оренду. На підставі вказаного, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Процесуальні дії та рішення суду. 20 липня 2021 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва [PERSON]. відкрито провадження по справі № 754/11029/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на своє утримання в розмірі частини заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох річного віку. Постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. 21 липня 2021 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Клочко І.В. відкрито провадження по справі № 754/10724/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу). Постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 18 серпня 2021 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва [PERSON]. цивільну справу № 754/11029/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на своє утримання в розмірі частини заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох річного віку- об`єднано в одне провадження із цивільною справою № 754/10724/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, присвоївши справі загальний номер 754/11029/21 (провадження № 2-5601/21). 03 листопада 2021 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва [PERSON]. постановлено витребувати від Головного управління Державної податкової служби у м. Києві інформацію про доходи [PERSON] . 17 січня 2022 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва [PERSON]. зупинено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 754/11470/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, що перебуває у провадженні Деснянського районного суду м. Києва. 15 серпня 2023 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва [PERSON]. постановлено відновити провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі частини заробітку (доходу) на своє утримання до досягнення дитиною трьох річного віку та на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу). 22 серпня 2023 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва [PERSON]. відмовлено у задоволенні клопотання позивача про проведення судового розгляду справи у режимі відеоконференції. 05 вересня 2023 року та 12 жовтня 2023 рокуухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва [PERSON]. відмовлено у задоволенні клопотання позивача про проведення судового розгляду справи у режимі відеоконференції. Розпорядженням керівника апарату Деснянського трайонного суду м. Києва Л. Зубець у зв`язку з прийняттям 31 жовтня 2023 року Вищою радою правосуддя рішення про звільнення судді [PERSON] , призначено повторний автоматизований розподіл по справі. У відповідності до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 листопада 2023 року цивільна справа підлягала новому автоматизованому розподілу у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] з посади судді та розподілена судді Саламон О.Б. 10 листопада 2023 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. постановлено прийняти цивільну справу до свого провадження та призначено до судового розгляду. 14 листопада 2023 року ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Саламон О.Б. відмовлено у задоволенні клопотання позивача про проведення судового розгляду справи у режимі відеоконференції, зважаючи на велику кількість справ, що перебувають у провадженні Деснянського районного суду м. Києва та кількість раніше призначених до розгляду кримінальних, цивільних і адміністративних справ у залах судових засідань, що обладнані для проведення відеоконференцій, в суді обмежена технічна можливість для забезпечення проведення судового засідання по даній справі в режимі відео конференції, а отже можливість провести розгляд даної цивільної справи в режимі відеоконференції в передбачені цивільним процесуальним законодавством строки, є утрудненим. 20 грудня 2023 року ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Саламон О.Б. постановлено витребувати від Головного управління Державної податкової служби у м. Києві та Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві відомості про доходи [PERSON] , довідки форми ОК-5 та ОК-7 за період з липня 2021 року по день надання відповіді. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач та його представники позовні вимоги про стягнення аліментів в заявлених розмірах, заперечували. Зазначили, що відповідач має інвалідність, при цьому на його утриманні перебуває його матір, яка є пенсіонером, та дитина [PERSON] , тому не має можливості сплачувати заявлений позивачем розмір аліментів. З урахуванням викладеного, просять стягнути на утримання матері - 1/10, на утримання дитини - 1/8. Фактичні обставини справи. Позиція суду та оцінки аргументів сторін. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Судом встановлено, що позивач по справі - [PERSON] та відповідач - [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Встановлено, що дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що не заперечується сторонами і не підлягає доказуванню. Відповідач є інвалідом ІІІ-групи, загальне захворювання, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] та довідкою серії АВ № 0099319. Інвалідність встановлена в період розгляду справи - Ш група інвалідності з 01 грудня 2022 року, інвалідність встановлена на строк - довічно. (т.2 а.с.30) Висновок про умови та характер праці: може працювати за фахом з обмеженням виробничогогнавантаження. (т.2 а.с.31) У відповідача є неповнолітня дитина від попереднього шлюбу - донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.07.2012. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2017 року постановлено стягувати з відповідача [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1700 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 30 травня 2017 року. Встановлено, що 13 липня 2021 року мати відповідача [PERSON] - [PERSON] звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з вимогою до сина - [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері (справа № 760/19646/21), про що також зазначено у відзиві самим [PERSON] 11 серпня 2021 року ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва відкрито спрощене позовне провадження. 27 жовтня 2021 року ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва позов про стягнення аліментів залишено без розгляду, оскільки встановлено, що у провадженні іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. В мотивувальній частині ухвали зазначено про те, що 13 липня 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов позов про стягнення аліментів на утримання матері (справа № 761/25223/21), яка між тим є діючим адвокатом відповідно до наявного у неї адвокатського посвідчення та надає професійну правову допомогу, зокрема будучи представником інтересів позивача у інших справах, тобто отримує гонорари за здійснення адвокатської діяльності, отримуючи при цьому призначену пенсію за віком. Крім цього, має на праві власності двоповерховий будинок у м. Васильків, двокімнатну квартиру у м. Києві, декілька земельних ділянок, що також дозволяє їй отримувати дохід від здачі майна в оренду. У позовній заяві позивач відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України підтвердила, що нею не подано іншого позову до цього відповідача з тим самим предметом та з тих саме підстав. Таким чином, Солом`янським районним судом м. Києва було встановлено, що саме 13 липня 2021 року [PERSON] було подано дві позовні заяви про стягнення аліментів на утримання матері - за місцем реєстрації відповідача - до Солом`янського, та за своїм місцем реєстрації - до Шевченківського, що підтверджується інформацією, що міститься на офіційному сайті Судової влади України. Зважаючи на те, що позивачем подано декілька позовів до одного і того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, та таким чином введено суд в оману, суд розцінив дії позивача такими, що суперечать завданню цивільного судочинства. Оскільки положеннями ч.ч.3-4 ст. 44 ЦПК України визначено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобовязаниц вживати захолів для запобігання зловживанню процесуальними правами. 02 листопада 2021 року у Шевченківському районному суді м. Києва відкрито провадження у справі № 761/25223/21 за позовом [PERSON] (мама відповідача) до [PERSON] (сина) про стягнення аліментів на утримання матері. 02 листопада 2023 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва, виданого 11 липня 2023 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частини від усіх видів заробітку щомісячно. (т.2 а.с.60) 29 липня 2021 року суддею Деснянського районного суду м. Києва В.В. Бабко відкрито провадження по справі № 754/11470/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. 14 листопада 2023 року Деснянським районним судом м. Києва було відмовлено у задоволенні позову. Відповідно до довідки № 13/8.1-11/618 від 28 лютого 2024 року про заробітну плату, [PERSON] працює в АТ «Державний ощадний банк України» з 16 березня 2023 року і його заробіток з березня 2023 року по січень 2024 року включно складає 237 351,80 грн., утримані податки - 46 283,60 грн. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За нормою ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням вказаного, враховуючи аліментні зобов`язання на дитину від попереднього шлюбу - [PERSON] у розмірі 1 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, аліментні зобов`язання на користь матері [PERSON] - [PERSON] на її утримання у розмірі 1/10 частини від усіх видів заробітку щомісячно, з урахуванням найкращих інтересів дитини та її потреби, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду, а саме з 13 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною 3-х річного віку. Позивач посилається на норми ст. 84 СК України, у відповідності до якої відповідач повинен платити аліменти їй, як дружині, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 84 та ст.ст. 86 і 88 цього Кодексу. Згідно зі ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з положеннями ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона, працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Частина 4 ст. 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та в разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає в тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Отже, сімейним законодавством передбачено право на утримання чоловіком-батьком вагітної дружини, а також дружини, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, яка вагітна чи з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Таким чином, право дружини на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: - проживання з нею дитини, яка не досягла трьох років; - походження дитини від чоловіка (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення, факт біологічного походження); - здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу. Для виникнення у дружини права на аліменти від її чоловіка потрібна сукупність вказаних вище фактів. Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності та до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та бере до уваги: - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів; - відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; - сімейний стан платника аліментів; - наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду; - наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Враховуючи наведене, виходячи з того, що дитина сторін проживає разом із матір`ю (позивачем), у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини, стан її здоров`я, а також те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу матері його малолітньої дитини, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання позивача в розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, і до досягнення малолітньою дитиною трьох років. Тимчасове нестабільне фінансове та матеріальне забезпечення відповідача не може свідчити про відсутність можливості надання утримання малолітнім дітям та про його матеріальний стан (матеріальну забезпеченість) взагалі. Суд звертає увагу, що спір в даній справі перш за все стосується прав малолітньої дитини. Враховуючи суму доходу, про яку зазначається в судовому засіданні стороною відповідача - 22 500 грн., в разі стягнення з [PERSON] аліментів в таких розмірах: -на малолітню доньку [PERSON] (1 700 грн.); -на матір [PERSON] (1/10 частина доходу); -на утримання [PERSON] (1/8 частина доходу) - з 19 липня 2021 року до 02 грудня 2022 року; -на утримання доньки [PERSON] (1/5 частина доходу); -в сукупності складає половину (50 % доходу [PERSON] по всіх аліментних зобов`язаннях), тому не порушить права [PERSON] . Незважаючи на інвалідність, відповідач може працювати за фахом з обмеженням виробничого навантаження, про що зазначено вище, а саме у довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією щодо інвалідності. Основними засадами цивільного судочинства є розумність, справедливість та добросовісність. Задоволення доводів відповідача та зменшення вказаного розміру аліментів (на утримання позивача - 1/10, на утримання дитини - 1/8), призведе до порушення принципу рівності обов`язків батьків утримувати дітей, та призведе до покладення основного тягаря щодо забезпечення дитини лише на позивача. Тобто, задоволення доводів відповідача та зменшення розміру аліментів на переконання суду не буде відповідати найкращим інтересам дитини та загальним принципам цивільного судочинства та фактично звільнить батька від своїх прямих обов`язків утримувати дитину. Відповідно до ч.1 та 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Отже, ст. 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини. Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати, спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей. Тому суд вважає, що визначений судом розмір аліментів ( 1/8 на утримання матері - до досягнення дитиною 3 - х річного віку та 1/5 на утримання дитини щомісчно до повноліття) є мінімальним розміром, який з урахуванням коштів, які мати буде заробляти та витрачати на дитину в такому ж розмірі, зможе забезпечити гармонійний розвиток дитини. Аліменти у визначених судом частках є помірними, не завищеними в сьогоднішніх умовах, з урахуванням віку та потреб дитини тощо, а також такий розмір не може бути визнаний надто обтяжливим для відповідача. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 908 грн., від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial