Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

31.05.2022 позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони 14.04.2018 зареєстрували шлюб, який рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2021 у справі № 522/12826/21 розірвано. У шлюбі сторонами було придбано квартиру [ADDRESS] , загальною площею 77,8 кв.м., житловою 24,9 кв.м. та автомобіль LEXUS IS 250 2015 р.в., VIN код: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , які було зареєстровано на ім`я [PERSON] . Оскільки зазначене майно придбано під час перебування сторін у шлюбі, позивач просить суд визнати за ним право приватної власності на 1/2 вказаного майна. 08.06.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 15.09.2022 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона просить суд відмовити у задоволенні позову, відступити від засад рівності часток у майні подружжя, оскільки позивач приховав від поділу відчужене ним рухоме майно, а саме бетонозмішувач марки Mercedes-benz, модель Actros 4448 VIN код [NUMBER] . 23.03.2023 ухвалою суду клопотання представника відповідача про витребування доказів задоволено частково, витребувано у Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області належним чином завірену копію договору та інших документів на підставі яких [PERSON] набув у власність транспортний засіб марка MERCEDEZ-BENZ, модель Actors 4448, VIN номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] та належним чином завірену копію договору та інших документів на підставі яких він здійснив відчуження вищевказаного транспортного засобу. В решті вимог клопотання відмовлено. 19.05.2023 на виконання ухвали суду від 23.03.2023 від РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області надійшов супровідний лист з додатками, а саме: належним чином завірені копії документів, які стали підставою для відчуження автомобіля Mercedes-benz, Actros 4448 кузов №\~ [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] від гр. [PERSON] до гр. [PERSON] та належним чином завірені копії витягу та копії реєстраційної картки з ЄДРТЗ відносно реєстрації транспортного засобу Mercedes-benz, Actros 4448 кузов № [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] за гр. [PERSON] . Крім того повідомлено, що документи, які стали підставою для реєстрації вищезазначеного транспортного засобу за гр. [PERSON] знищено, у зв`язку з закінченням 3-річного терміну його зберігання. 21.06.2023 на виконання ухвали суду від 23.03.2023 від ТСЦ МВС № 5152 надійшов супровідний лист з копією договору та інших документів на підставі яких [PERSON] набув у власність транспортний засіб Mercedes-benz, Actros 4448 кузов № [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . 28.06.2023 від представника позивача за первісним позовом надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме: розрахунок заборгованості зі сплати аліментів. 08.06.2023 від відповідача за первісним позовом надійшла зустрічна позовна заява, у якій вона просить суд: - визнати бетонозмішувач марки Mercedes-benz, модель Actros 4448 VIN код [NUMBER] спільним майном подружжя та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію половини (1/2) його вартості у розмірі 999\~050,00 грн, що еквівалентно 27\~318,84 дол. США; -відступити від засад рівності часток у спільному майні подружжя, збільшивши частку [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , загальною площею 77,8 кв.м., житловою 24,9 кв.м. до 2/3, зменшивши частку [PERSON] до 1/3; - -припинити право власності [PERSON] на частку квартири [ADDRESS] , загальною площею 77,8 кв.м., житловою 24,9 кв.м., визнавши право власності на вказану квартиру в цілому за [PERSON] , стягнувши з неї на користь [PERSON] компенсацію за припинення його права власності на частку квартири [ADDRESS] , загальною площею 77,8 кв.м., житловою 24,9 кв.м у розмірі 862\~050,00 грн, що еквівалентно 23\~573,50 дол. США; -зарахувати зустрічні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за припинення його права власності на частку квартири [ADDRESS] , у розмірі 862\~050,00 грн, що еквівалентно 23\~573,50 дол. США та вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] половини (1/2) вартості бетонозмішувача марки Mercedes-benz, модель Actros 4448 VIN код [NUMBER] у розмірі 999\~050,00 грн, що еквівалентно 27\~318,84 дол. США та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 137\~000,00 грн, що еквівалентно 3\~746,38 дол. США. -21.06.2023 від РСЦ МВС ГСЦ МВС в Одеській області ТСЦ МВС № 5152 надійшов лист від 10.06.2023 до якого долучено: копію договору та інших документів на підставі яких [PERSON] набув у власність транспортний засіб марка MERCEDEZ-BENZ, модель Actors 4448, VIN номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . 29.06.2023 ухвалою суду поновлено строк на пред`явлення зустрічного позову, прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. 17.07.2023 від представника відповідача за зустрічним позовом на електронну пошту суду надійшло два аналогічних за змістом відзиви на зустрічну позовну заяву, у яких він просить суд відмовити у задоволенні зустрічного позову та задовольнити первісний позов. Представник зазначає, що бетонозмішувач є непридатним для використання і використовувався як запчастини для ремонту іншої подібної техніки. Реєстрація на бетонозмішувач була здійснена на [PERSON] формально за проханням його знайомого [PERSON] , який і надавав кошти на його придбання та реєстрацію. Також представник вказує, що квартира [ADDRESS] є його єдиним житлом, а тому припинення його права власності на неї завдасть істотної шкоди його інтересам. 03.08.2023 від представника відповідача за первинним позовом надійшло клопотання про розгляд справи без участі сторони відповідача за закриття підготовчого провадження у справі. 28.09.2023 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. 31.10.2023 ухвалою суду у задоволенні клопотання представника позивача за первісним позовом про виклик свідків відмовлено. 31.10.2023 ухвалою суду у задоволенні заяви представника позивача за первісним позовом про залишення зустрічної позовної заяви без руху відмовлено. 16.11.2023 протокольною ухвалою суду клопотання представника позивача за первісним позовом про приєднання доказів залишено без розгляду з огляду, оскільки судом вже розпочато розгляд справи по суті. 13.03.2024 протокольною ухвалою суду клопотання представника позивача за первісним позовом про визнання звіту недопустимим доказом повернуто без розгляду враховуючи стадію процесу. 13.03.2024 у судовому засіданні представник позивача за первісним позовом просив задовольнити первісний позов відмовивши у задоволенні зустрічного позову, а представник відповідача за первісним позовом просила відхилити первісний позов та задовольнити зустрічний позов. Дослідивши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, заслухавши доводи і заперечення сторін, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 14.04.2018 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 474, який рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2021 у справі № 522/12826/21 розірвано. Під час перебування сторін у шлюбі у них народився син [PERSON] ( [INFO] ) . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08.06.2022 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] ( [INFO] ) у розмірі 5\~000,00 грн щомісячно, починаючи з 03.08.2021 і до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини у розмірі 1\~000,00 грн щомісячно, починаючи з 03.08.2021 і до досягнення дитиною трьох років. Крім того, визначено місце проживання дитини разом із матір`ю. 25.04.2019 на підставі додаткової угоди про заміну сторони у договорі асоційованого членства у споживчому товаристві № 1/193 від 29.03.2019, акту приймання-передачі приміщення (квартири) від 31.05.2019 та довідки про виплату паю [PERSON] було набуто у власність квартиру [ADDRESS] , загальною площею 77,8 кв.м., житловою 24,9 кв.м. Право власності на вищевказане майно зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно 10.02.2020. 27.03.2019 за [PERSON] було зареєстровано право власності на транспортний засіб марки LEXUS IS 250 2015 р.в., VIN код: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . 01.10.2019 на ім`я [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу було набуто у власність транспортний засіб бетонозмішувач, марки Mercedes-benz, Actros 4448 кузов №\~ [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , 2007 р.в. 30.07.2021 до ухвалення судом рішення про розірвання шлюбу, [PERSON] продав бетонозмішувач, марки Mercedes-benz, Actros 4448 кузов № [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , 2007 р.в. своїй матері [PERSON] . Відповідно до листа № 31/15-2442 від 19.04.2023 з додатками із регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України,\~\~30.07.2021 у територіальному сервісному центрі №\~5142 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області транспортний засіб бетонозмішувач, марки Mercedes-benz, Actros 4448 кузов № [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , 2007 р.в., був перереєстрований з\~відповідача [PERSON] на\~ [PERSON] . Відповідач [PERSON] здійснив відчуження вказаного автомобіля на підставі договору комісії № 7032/21/1/010974 від 29.07.2021 укладеного з ФОП [PERSON] , який у свою чергу відчужив автомобіль [PERSON] за договором купівлі-продажу транспортного засобу №\~7032/21/010901 від 30.07.2021. Ціна продажу автомобіля становить 10\~300,00 грн. При цьому, членами комісії, зазначеними в Акті технічного стану транспортного засобу, яким визначено вартість зазначеного бетонозмішувача, вказані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно зі\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. За нормами сімейного законодавства умовою належності майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя. Отже, сімейне законодавство передбачає виникнення спільної сумісної власності на майно і рівні права подружжя щодо володіння, користування і розпорядження ним. Право на майно виникає в обох із подружжя одночасно, в момент набуття його хоча б одним з них, і оформлення права власності на ім`я другого з подружжя юридичного значення не має, оскільки майно знаходиться у спільній сумісній власності подружжя без визначення часток. У постанові Верховного Суду від 03.04.2020 у справі № 286/1537/16-ц зазначено, що набуття майна за час перебування у шлюбі створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 3 ст.\~368\~ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із частиною першою\~статті 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до\~ст.\~63 СК\~України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 369 ЦК України\~співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 \~ст. 65 СК України\~дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. У відповідності\~до ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~71\~СК України\~майно,\~що є\~об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя,\~ділиться між\~ними в\~натурі. Якщо\~дружина та\~чоловік не\~домовилися про\~порядок поділу\~майна,\~спір може\~бути вирішений\~судом.\~При цьому\~суд бере\~до уваги\~інтереси дружини,\~чоловіка,\~дітей та\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Таким чином, набуте сторонами за час перебування у шлюбі рухоме та нерухоме майно, а саме: квартира [ADDRESS] , загальною площею 77,8 кв.м., житловою 24,9 кв.м.; автомобіль LEXUS IS 250 2015 р.в., VIN код: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] та бетонозмішувач, марки Mercedes-benz, Actros 4448 кузов № [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , 2007 р.в., є їх спільною сумісною власністю. Враховуючи зазначене, вимоги [PERSON] про визнання за ним права приватної власності на 1/2 частку автомобіля LEXUS IS 250 2015 р.в., VIN код: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст. 61 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується ст. 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у ст. 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини 1, 2\~ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2 ст. 364 ЦК України). У п. 30 постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 зазначено, що у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна буде встановлено, що один із подружжя здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого подружжя або приховав його, таке майно або його вартість враховуються при поділі. До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03.10.2018 у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18) зроблено висновок, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається, виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією реалізації права на справедливу сатисфакцію особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. На підтвердження ринкової вартості подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) спірного транспортного засобу (бетонозмішувача) представником позивача за зустрічним позвом надано суду звіт № 376-ОД/1.3 від 05.06.2023 Експертного бюро ТОВ\~«Айстра» про незалежну\~оцінку колісного\~траснпортного засобумарки Mercedes-benz, модель Actros 4448 кузов № [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , 2007 р.в., згідно якого ринкова вартість спірного автомобіля складає 1\~998\~100,00 грн, що еквівалентно 54\~637,68 дол. США. Рецензії на\~зазначений звіт\~позивачем не\~надано,\~а відтак\~суд приймає\~його як\~належний доказ\~визначення ринкової\~вартості траснпортного\~засобумарки Mercedes-benz, модель Actros 4448 кузов № [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , 2007 р.в. З наявної у матеріалах справи копії рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2021 у справі № 522/12826/21 вбачається, що [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини 09.07.2021, та зазначала про те, що шлюбні стосунки остаточно припинені у квітні 2021 року. Судом встановлено, що продаж бетонозмішувача [PERSON] здійснено 30.07.2021. Доказів направлення коштів від продажу автомобіля на потреби сім`ї [PERSON] не надано, а тому суд дійшов висновку, що грошові кошти від проданого автомобіля були використані не в інтересах та не на потреби сім`ї. Враховуючи відчуження [PERSON] траснпортного засобу марки Mercedes-benz, модель Actros 4448 кузов № [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , 2007 р.в. під час перебування сторін у шлюбі та за відсутності згоди дружини на таке відчуження, суд вважає, що у нього виник обов`язок компенсувати [PERSON] половину ринкової вартості відчуженого майна, що враховуючи звіт № 376-ОД/1.3 від 05.06.2023 Експертного бюро ТОВ «Айстра» становить 999\~050,00 грн, що еквівалентно 27\~318,84 дол. США. При цьому суд відхиляє доводи представника позивача про те, що [PERSON] не оскаржувала договір про відчуження бетонозмішувача, з огляду на врахування судом висновків Верховного Суду, наведених у постанові від 24.08.2022 у справі № 125/2157/19. У вказаній постанові Верховний Суд вказав, що пред`явлення позову стороною договору або іншою (зацікавленою) особою про визнання недійсним договору є виправданим та ефективним способом захисту порушеного права у разі, якщо такий позов заявлений з метою повернення одному з подружжя, чиї права порушено, майнових прав та/або частки в спільному майні подружжя, у тому числі шляхом визнання прав на частку, та/або одночасного виділення частки в порядку поділу майна подружжя або встановлення порядку користування цим майном. В іншому випадку, у разі якщо сторона договору або інша особа (зацікавлена особа) хоче отримати еквівалент вартості майна, яке було відчужено без її згоди, вона має право подати позов про стягнення компенсації в розмірі частки відчуженого спільного майна, що є ефективним способом захисту без визнання правочину недійсним та застосування реституції. У цьому випадку важливим є встановлення ринкової вартості спільного майна, яке було відчужено, на час вирішення спору (така вартість може не бути тотожною ціні, за якою майно було відчужене). Не є ефективним способом захисту позов про визнання договору недійсним, у разі якщо особа має на меті отримати лише еквівалент вартості своєї частки у спільному майні, оскільки такий спосіб захисту не захищає та не відновлює в результаті її порушене право в той спосіб, який вона обрала. Частинами 2, 3 ст. 70 ЦК України передбачено, що при вирішенні спору про поділ майна, суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя" за № 11 від 21.12.2007, при вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК). Рішення суду повинно містити мотиви та обґрунтування відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні. Інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дочки, сина або другого з подружжя, що заслуговують на увагу, можуть враховуватися судом при визначенні способу поділу спільного майна в натурі й у тому разі, коли суд не відступив від засади рівності часток. Проживання дітей з позивачем, з огляду на встановлені судами обставини та\~статтю 70 СК України, само по собі не є підставою для збільшення частки одного з подружжя. Водночас, Верховний Суд зазначає, що встановлення підстав для відступлення від начала рівності часток подружжя здійснюється судом у кожній справі окремо виходячи із конкретних обставин справи та фактично-доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності. Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20.05.2022 у справі №\~330/1079/20. При поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, в разі, якщо речі є неподільними, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою та за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини четверта, п`ята\~статті 71 СК України).\~\~ У разі недосягнення такої згоди між подружжям може застосовуватися\~стаття 365 ЦК України\~за наявності для цього відповідних підстав і суд може присудити одному з подружжя річ у натурі, а іншому - грошову компенсацію з підстав, передбачених цією статтею. Враховуючи, що [PERSON] приховав спільне рухоме майно від поділу, а також те, що за рішенням суду дитина залишилась проживати разом із матір`ю, суд вважає, що у даному випадку наявні встановлені частинами 2, 3 ст. 70 ЦК України підстави для відступу від начала рівності часток подружжя у спільному майні, шляхом його поділу у пропорції 1/3 [PERSON] та 2/3 [PERSON] У пунктах 1-3 частини першої\~статті 365 ЦК України\~передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим. За частиною другою\~статті 365 ЦК України\~суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником. Отже, процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у звязку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання позивачем у справі своїх зобовязань перед відповідачем. Згідно наданого представником позивача за зустрічним позовом звіту Експертного бюро ТОВ\~«Айстра» про незалежну оцінку нерухомого майна від 05.06.2023, загальна ринкова вартість спірної квартири становить 2\~586\~150,00 грн, що еквівалентно 70\~717,80 дол. США. Враховуючи відступ судом від рівності часток подружжя, вартість частки у вказані квартирі [PERSON] 2/3 становить 1\~724\~100 грн, а [PERSON] 1/3 862\~050,00 грн. Сума заборгованості [PERSON] перед [PERSON] за компенсацію 1/2 відчуженого ним транспортного засобу становить 999\~050,00 грн. Ці обставини спростовують необхідність внесення [PERSON] суми в 862\~050,00 грн на депозит суду (1/3 вартості спірної квартири) для доведення її спроможності виплатити відповідну суму компенсації за припинення права на частку у спільному майні, оскільки наявна непогашена заборгованість перед нею [PERSON] в розмірі 999\~050,00 грн. [PERSON] в зустрічній позовній заяві просила зарахувати зустрічні однорідні вимоги про стягнення з неї на користь [PERSON] компенсації за припинення його права власності на частку квартири [ADDRESS] \~у розмірі\~862\~050,00\~грн,\~що еквівалентно\~23\~573,50\~дол.\~США та\~вимоги про\~стягнення з\~ [PERSON] \~на її\~користь половини\~(1/2)\~вартості бетонозмішувача марки Mercedes-benz, модель Actros 4448 VIN код [NUMBER] у розмірі 999\~050,00 грн, що еквівалентно 27\~318,84 дол. США та стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію у розмірі 137\~000,00 грн, що еквівалентно 3\~746,38 дол. США. Статтею 601 ЦК України визначено, що зобовязання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї зі сторін. Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, повинні бути: зустрічними (кредитор за одним зобовязанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобовязанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у звязку із чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобовязань з передачі родових речей, зокрема грошей). Правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав; строк виконання таких вимог не настав, не встановлений або визначений моментом предявлення. Ця норма не виключає часткового зарахування, згідно з яким менше за розміром зобов`язання припиняється повністю, а більше\~збільшується на суму заліку. Шляхом зарахування можуть припинятися зобов`язання на будь-якій стадії їх існування, навіть після порушення виконавчого провадження щодо виконання одного із зустрічних зобовязань. З огляду на наведене та враховуючи, що спірна квартира є однокімнатною, її загальна площа становить 77,8 кв.м., житлова 24,9 кв.м., суд вважає, що належна [PERSON] частка не може бути виділена в натурі, оскільки між сторонами наявні неприязні стосунки, дитина і мати є різнополими, що унеможливлює спільне володіння та користування квартирою колишнім подружжям. Вказані обставини є підставою для припинення права власності [PERSON] на 1/3 частину квартири визнавши право власності на квартиру в цілому за [PERSON] та можливості зарахування зустрічних однорідних грошових вимог сторін на суму 862\~050,00 грн, зменшивши на цю суму розмір заборгованості [PERSON] перед [PERSON] та поклавши на [PERSON] обов`язок відшкодувати [PERSON] різницю в сумі 137\~000,00 грн, що еквівалентно 3\~746,38 дол. США. Подібні правові висновки наведені у постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 у справі № 6-2784цс15. Судом відхиляються доводи представника [PERSON] про те, що вартість бетонозмішувача є завищеною, а квартира [ADDRESS] є його єдиним житлом, оскільки представником на підтвердження своїх доводів не надано будь-яких належних та допустимих доказів. Розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої\~законом\~на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За змістом пунктів 1, 2 і 10 частини першої\~статті 176 ЦПК України\~ ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, у позовах про визнання права власності - вартістю майна, а у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог. 31.05.2022 [PERSON] звернувся до суду з двома вимогами, спрямованими на поділ майна подружжя. Майнові вимоги стосувалися визнання права приватної власності на частку квартири [ADDRESS] та частку автомобіля LEXUS IS 250 2015 р.в., VIN код: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою підприємцем розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2\~481,00 грн. Ціна первісного позову становить 2\~175\~000,00 грн, 1 % від якої (21\~750,00 грн) перевищував межу максимального судового збору (12\~405,00 грн), отже за подання позовної заяви позивач мав сплатити 12 405,00 грн (станом на 2022 рік). Однак сплатив 7 443,00 грн, що підтверджується квитанцією від 04.02.2022 №\~0.0.2444884902.1, тобто недоплата судового збору становить 4 962,00 грн (12\~405,00 грн - 7\~443,00 грн = 4 962,00 грн). Крім того, позивач сплатив комісію за послуги банку у розмірі 74,43 грн. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог [PERSON] на 50 %, на його користь підлягає стягненню з [PERSON] 6\~202,50 грн сплаченого судового збору та 62,02\~грн комісії за послуги банку. Натомість [PERSON] зобов`язаний сплатити в дохід Державного бюджету 4\~962,00 грн недоплаченого судового збору. 08.06.2023 [PERSON] звернулась до суду з зустрічною позовною заявою з шістьма позовними вимогами, п?ять з яких майнового характеру і одна немайнового характеру. Відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою підприємцем розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою або фізичною особою підприємцем розмір судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2\~684,00 грн. Ціна зустрічного позову становить 5\~132\~800,00 грн, 1 % від яких (51\~328,00 грн) перевищує межу максимального судового збору (13\~420,00 грн), тому за подання зустрічної позовної заяви [PERSON] сплатила 13 420,00 грн (станом на 2023 рік), що підтверджується квитанцією від 06.06.2023 № 9307-8438-2012-4848. Враховуючи часткове задоволення зустрічних позовних вимог, а саме 4\~майнові та\~1\~немайнову вимогу, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 10\~950,72 грн сплаченого судового збору (13\~420 грн розмір максимального судового збору на 2023 рік; 1\~073,60 грн розмір судового збору за немайнову вимогу; 13\~420,00 грн 1\~073,60 грн = 12\~346,40 грн (розмір судового збору за 5 майнових вимог); 12\~346,40 грн : 5 = 2\~469,28 грн (ціна за одну майнову вимогу); 13\~420,00 грн 2\~469,28 грн (одна майнова вимога у задоволенні якої відмовлено) = 10\~950,72 грн)). Отже, за первісним позовом з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 6\~202,50 грн сплаченого судового збору та 62,02 грн комісії за послуги банку. За зустрічним позовом з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 10\~950,72 грн сплаченого судового збору. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша\~статті 141 ЦПК України). При частковому задоволенні позову у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (частина десята\~статті 141 ЦПК України). Ураховуючи, що [PERSON] мав би відшкодувати [PERSON] 10\~950,72 грн, натомість [PERSON] зобов`язана відшкодувати [PERSON] 6\~202,50 грн + 62,02 грн комісії за послуги банку, що разом становить 6 264,52 грн, слід зменшити в цій частині зобов`язання [PERSON] з відшкодування витрат по сплаті судового збору на користь [PERSON] за рахунок взаємних зобов`язань. Таким чином, з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] 4\~686,20 грн відшкодування судового збору (10\~950,72 грн 6\~202,50 грн 62.02 грн = 4\~686,20), та у дохід Державного бюджету України 4\~962,00 грн недоплаченого судового збору.

Outcome: partial