Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Обгрунтовуючи подану позовну заяву посилалася на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . У зв`язку з повномасштабним вторгненням рф на територію України, 03 березня 2022 року вона з метою збереження власного життя та здоров"я змушена була виїхати за межі України. Похорон матері відбувся 30 жовтня 2022 року, а 01 листопада 2022 року вона знову виїхала за кордон. За життя її мати заповіту не склала. Вона як спадкоємниця першої черги мала на меті успадкувати майно, належне матері, однак у зв`язку з нагальною потребою виїзду за кордон вирішила вчинити нотаріальні дії пізніше, протягом 10 місяців, як то передбачено постановою КМУ № 719. 01 липня 2023 року вона повернулася до України з метою оформлення спадщини, так як вважала 29 серпня 2023 року останнім днем подання заяви про прийняття спадщини. 31 липня 2023 року вона звернулася до приватного нотаріуса із відповідною заявою. Однак 02 серпня 2023 року нотаріус виніс постанову про відмову їй у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на те, що вона пропустила строк для подання відповідної заяви. При цьому, нотаріусом їй роз`яснено, що з 19 червня 2023 року строки прийняття спадщини в Україні повертаються до довоєнних норм. Враховуючи те, що вона не могла знати і передбачити наслідки можливих змін в діючому законодавстві України, просить суд надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] , тривалістю в три місяці, який обчислювати з дня набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 28 серпня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. 28 вересня 2023 року відповідачі подали до суду відзив, в якому заперечували проти задоволення позовних вимог, вказуючи на безпідставність та неповажність причин пропуску позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. 06 жовтня 2023 року позивач [PERSON] подала суду відповідь на відзив, в якій посилалася на те, що покинути України її змусила війна. Відсутність її в період загострення хвороби у матері не є підставою для позбавлення її права на спадщину після смерті матері. Вказує на сукупність обставин, які унеможливили своєчасну подачу нею заяви про прийняття спадщини, а саме: її перебування за межами України; велика відстань між місцем її знаходження та місцем знаходження спадкового майна, особливості робочого графіку в Швейцарії; неоднозначність національного законодавства в Україні щодо правил спадкування в умовах війни. 27 листопада 2023 року представник відповідачів [PERSON] подала суду заперечення на відповідь на відзив позивачки, в яких вказувала на неповажність причин пропуску позивачкою строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2023 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено судовий розгляд справи. Позивач [PERSON] на розгляд справи до суду не з"явилася, про час та місце її розгляду повідомлена в установленому законом порядку. При розгляді справи представник позивачки [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Наголошувала на об`єктивних причинах, які фактично позбавили позивачку своєчасно подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері, зокрема: перебування за межами України в Швейцарії на значній відстані від місця відкриття спадщини; війна в Україні; звичний життєвий графік позивачки, який не давав їй можливості за першою ж нагодою приїхати до України та недосконалість цивільного законодавства в Україні. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснили, що [INFO] померла їх мати та дружина [PERSON] . Вона тривалий час хворіла та перебувала у лежачому стані. Постійний догляд, підтримку та опіку за нею здійснював її чоловік [PERSON] , який проживав з нею та дочка [PERSON] , яка проживає поряд у місті Гнівань. Позивачка у березні 2022 року залишила хвору матір та виїхала за кордон, де проживала протягом пів року. Дізнавшись про безпорадний стан матері 24 жовтня 2022 року вона повернулася до України. Однак 02 жовтня 2022 року відбувши усі заходи з поховання матері вона знову поїхала. Вважають неповажною причину пропуску позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, тому просять відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідачів [PERSON] позовні вимоги не визнала і заперечувала проти їх задоволення та просила відмовити у їх задоволенні з підстав, наведених у відзиві. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Вінницького нотаріального округу Дробаха В.О. на розгляд справи до суду не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної заяви, виходячи з наведених нижче підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . Як вбачається із витягу з реєстру територіальної громади від 24 липня 2023 року, позивач [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] . Згідно витягу № 1075 від 24 липня 2023 рок померла [PERSON] на день смерті - [INFO] , була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] . Разом з нею був зареєстрований [PERSON] . \~ \~ \~ \~ З матеріалів копії спадкової справи після смерті [PERSON] вбачається, що 31 липня 2023 року із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Дробаха В.О. звернувся її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину згідно ч.3 ст.1268 ЦК України так як постійно проживав з померлою. Згідно ч.2 ст.1272 ЦК України він включив до кола спадкоємців дочку померлої [PERSON] 31 липня 2023 року з аналогічною заявою до нотаріуса звернулася дочка померлої [PERSON] [INFO] із такою ж заявою звернулася позивач [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Дробаха В.О. від 02 серпня 2023 року відмовлено позивачці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, належне [PERSON] , у зв`язку з тим, що вона пропустила строк для подання відповідної заяви та не надала належних доказів фактичного прийняття спадщини. Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Положенням ч. 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 30.01.2020 №487/2375/18, від 17.02.2020 №357/732/19, від 27.02.2020 у справі №419/3788/17, від 21.05.2020 у справі №404/251/17 судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Розглядаючи сукупність обставини, на які позивачка [PERSON] посилається у позовній заяві як на причини, які перешкодили їй своєчасно подати заяву нотаріусу про прийняття спадщини після смерті матері, суд вважає, що такі обставини не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами при розгляді справи. Так, суду не надано доказів перебування позивачки за межами України в Швейцарії та її неможливості з урахуванням свого життєвого графіку приїхати до України для оформлення спадщини. З повідомлення Державної прикордонної служби вбачається, що [PERSON] виїздила з України 02 листопада 2022 року та 03 серпня 2023 року. В`їжджала в Україну 24 жовтня 2022 року та 11 липня 2022 року. Пункти пропуски [PERSON] та [PERSON] , тобто країна Польща. Доданий до позовної заяви документ іноземною мовою, який як стверджує представник позивачки є відомостями податкового агенства Швейцарії, не містить перекладу в установленому законом порядку, що позбавляє суд можливості перевірити його зміст та надати йому відповідну оцінку. Також суд зазначає, що позивачка мала можливість звернутися до нотаріуса в період з 29 жовтня 2022 року по 02 листопада 2022 року, в той час як перебувала на території України та знала, що їй треба залишати країну, а перебуваючи за кордоном не була позбавлена можливості звернутися до консульської установи країни із вказаним питанням. Необізнаність з чинним законодавством не є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Щодо посилання позивачки на недосконалість цивільного законодавства в Україні у питанні спадкування в умовах війни, суд приходить до наступного. Особливості спадкування під час воєнного стану, на сьогодні, регулюється постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року № 164. Окрім того, Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження змін до деяких нормативно-правових актів у сфері нотаріату» від 11.03.2022 року № 1118/5, що набрав чинності 19.03.2022 року, були внесені зміни в Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2023 року №480 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо діяльності нотаріусів та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану» установлено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. 24 червня 2022 року постановою Кабінету Міністрів України №719 від 24.06.2022 року внесено зміни до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 та встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. На час відкриття спадщини діяла саме ця норма. Верховний Суд у постанові від 25.01.2023 року у справі № 676/47/21 дійшов висновку, що законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як "зупинення перебігу строку на прийняття спадщини" та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини, а пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Враховуючи, що позивач [PERSON] не надала суду належних та допустимих доказів, які підтверджують поважність причин пропуску нею строку, встановленого ЦК України для подання заяви про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , суд приходить до висновку про відмову у задоволенні її позовних вимог.

Outcome: dismissed