Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивачка звернулася до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування позову зазначає, що 26.10.2001 між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та повнолітнього - [PERSON] , [INFO] . Діти проживають із позивачкою та перебувають на її утриманні. Повнолітній син [PERSON] , 2002 року народження, навчається на п`ятому курсі денного відділення Полтавського державного аграрного університету на контрактній основі. Дата закінчення навчання - 30.12.2024. Відповідач ухиляється від утримання повнолітнього сина, матеріальної допомоги не надає, хоча зобов`язаний та має можливість це робити, оскільки є військовослужбовцем, який проходить службу у ЗСУ, має дохід. Позивачка з 21.11.2022 є безробітньою, інших доходів окрім продажу лишків вирощеної на вланосному городі продукції, не має. У зв`язку із перебуванням на її утриманні іншого сина - [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом 3 групи, має скрутне матеріальне становище і не в змозі самостійно утримувати сина, який навчається, нести пов`язані із цим витрати, зокрема по оплаті як навчання, так і проживання у гуртожитку тощо. У зв`язку із вищевикладеним просить суд стягнути із відповідача на її користь: 50% загальної вартості платної освітньої послуги за весь строк навчання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у ВНЗ одноразово в розмірі 20572, 0 грн та аліменти на його утримання щомісячно в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до 30 грудня 2024 року за умови продовження навчання, допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за 1 місяць. 31.01.2024 у справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників в судове засідання. Представник відповідача адвокат Ткач Т.В. протягом встановленого судом строку подала до суду відзив на позовну заяву, в якому прохала позов [PERSON] задовольнити частково, а саме в частині стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивачки аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку відповідача на час його навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років. В іншій частині позовних вимог просила відмовити з таких підстав. Представник відповідача адвокат Ткач Т.В. зазначила про те, що 11.07.2022 Хорольським районним судом Полтвської області видано судовий наказ про стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.06.2022 і до досягнення дитиною повнолітття (справа № 548/814/22). На підставі цього судового наказу відкрито виконавче провадження у Хорольському відділі державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області і наразі відбувається примусове стягнення аліментів із відповідача на користь позивачки. Відповідач не заперечує проти сплати аліментів на користь позивачки на утримання повнолітнього сина [PERSON] у зв`язку із продовженням ним навчання та пов`язаними із цим витратами в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, вважає такий розмірі аліментів достатнім та справедливим з урахуванням сплати ним аліментів в розмірі 1/4 частини на утримання іншого - неповнолітнього сина [PERSON] та того розміру заробітної плати, яку наразі він отримує у зв`язку із проходженням служби в лавах ЗСУ. У встановлений судом строк відповіді на відзив від позивачки до суду надіслано не було. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що за результатами судового розгляду має бути ухвалене рішення, яким вимоги позивача підлягають задоволенню частково з таких підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією паспортів сторін серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно, копією Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] та копією ID картки [PERSON] № [NUMBER] . [PERSON] навчається на денній формі навчання інженерно-технічного факультету спеціальності "Галузеве машинобудування" з 18.09.2023 за кошти фізичних осіб, дата закінчення навчання - 30.12.2024, що підтверджується довідкою № 10 від 19.01.2024, виданою Полтавським державним аграрним університетом. Згідно договору № 2303 про надання освітньої послуги для підготовки фахівців від 29.09.2023, укладеного між Полтавським державним аграрним університетом та [PERSON] , загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання останнього становить 41145,00 грн, вартість платної освітньої послуги за 2023-2024 навчальним роком становить 27430,00 грн. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 26.01.2024 за вих. № 09-08/8/51, позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] разом із синами [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії судового наказу від 11.07.2022 із [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.06.2022 і до досягнення дитиною повнолітття (справа № 548/814/22). Згідно відповіді на адвокатський запит від 16.01.2024 за вих. № 17-28/1995, наданої Хорольським відділом державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області, на виконанні у цьому відділі перебуває вищевказаний судовий наказ, згідно якого аліменти нараховуються відповідно до довідок військвих частин. Згідно доданого до відповіді розрахунку заборгованості по аліментах за вказаним судовим наказом, з 30.06.2022 відбувається їх нарахування та стягнення із [PERSON] . Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми наразованого доходу станом на 24.01.2024 [PERSON] з січня 2023 року отримує щомісячний дохід у вигляді соціальної виплати в розмірі 2100,00 грн. Згідно копій банківських чеків позивачкою 28.08.2019 в рахунок оплати вартості навчання сина [PERSON] внесено на рахунок ВНЗ 6900 грн, 28.11.2023 - 10000 грн. Норми права, застосовані судом. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ст.12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено, що, у разі, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно положень ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність рухомогота нерухомогомайна,грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Мотивована оцінка аргументів сторін. Судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON] , який продовжує навчання на денному відділенні ВНЗ і потребує матеріальної допомоги. Згідно наданих суду письмових доказів, останній зарестрований разом із матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] , а отже перебуває на її утриманні. Мати [PERSON] - позивачка - не працює, отримує щомісячний дохід у вигляді соціальної виплати в розмірі 2100,00 грн. Відповідач [PERSON] є працездатним, військовослужбовцем, проходить службу у ЗСУ, у зв`язку із цим отримує щомісячний дохід у вигляді заробітної плати. З відповідача [PERSON] відповідно до виданого Хорольським районним судом судового наказу від 11.07.2022 проводиться стягнення алміентів на користь [PERSON] , на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.06.2022 і до досягнення дитиною повнолітття. Позивачкою заявлено вимогу про стягнення із відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не обгрунтовано саме такого їх розміру. Зокрема, нею не надано доказів на підтвердження розміру матеріальної допомоги, якої потребує повнолітній син у зв`язку із продовженням навчання, як-то вартості проїзду, харчування, підручників, інших супутніх навчанню витрат, тому суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу), що буде достатнім та справедливим, враховуючи матеріальний стан відповідача та наявність на його утриманні ще одного сина - неповнолітнього [PERSON] , 2013 року народження, на утримання якого він сплачує аліменти його матері [PERSON] . Суд вважає, що такий розмір аліментів має забезпечити потреби повнолітнього [PERSON] , пов`язаних із продовженням навчання у ВНЗ. Щодо позовної вимоги про стягнення із відповідача на користь позивачки 50% загальної вартості платної освітньої послуги за весь строк навчання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у ВНЗ одноразово в розмірі 20572,50 грн, суд приходить до таких висновків. Положеннями ст.150 Сімейного кодексу України, передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Суд вище вже вказував на те, що статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання). Саме такі висновки щодо застосування статті 185 СК України викладені в постанові Верховного Суду від 29 січня 2018 № 622/373/16-ц. З матеріалів справи вбачається, що повнолітній [PERSON] навчається у ВНЗ для отримання професійної освіти кваліфікаційного рівня магістр. Оплата навчання в даному випадку у звичайному закладі після закінчення школи не може розцінюватися як додаткові витрати, викликані особливими обставинами. Судом встановлено, що отримання ним вищої освіти не є безоплатним. Він не має доходів, щоб сплачувати вартість навчання. Як вказує у позовній заяві позивачка, вона оплачує його навчання та просить стягнути із відповідача на свою користь 50% вартості освітньої послуги за весь строк навчання сина в розмірі 20572,50 грн згідно договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців одноразово. Суд зауважує, що договір № 2302 від 29.09.2023, на який посилається позивачка, укладений між ВНЗ як надавачем освітньої послуги) та [PERSON] , як її замовником. Цей договір підписано ним особисто та розділом ІІІ визначено, що саме замовник ( [PERSON] ) має вносити плату за навчання в безготівковій формі на відповідний рахунок закладу освіти. Позивачкою до матеріалів позовної заяви не надано доказів сплати нею вартості вищевказаної освітньої послуги у зазначеному розмірі та за зазначений період навчання відповідно до вищевказаного договору. За таких обставин суд приходить до висновку, що в цій частині позовних вимог слід відмовити. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Крім того, позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду позовної заяви про стягнення додаткових витрат, пов`язаних із продовженням навчання, так як є законним представником дитини-інваліда, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] . Зважаючи на викладене, з огляду на задоволення позовних вимог частково, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача судового збору на користь держави в розмірі 605,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial