Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

прокурор звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив: - усунути перешкоди у здійсненні Вишгородською районною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення, яка розташована в с. Новосілки Вишгородського району Київської області, шляхом визнання недійсним рішення Новосілківської сільської ради від 21 травня 2020 року №513-41-VІІ «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність»; - усунути перешкоди у здійсненні Вишгородською районною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення, яка розташована в с. Новосілки Вишгородського району Київської області, шляхом скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №52408782 від 28 травня 2020 року із скасуванням державної реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 3221886400:36:063:6014 площею 0,1900 га; - усунути перешкоди у здійсненні Вишгородською районною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення, яка розташована в с. Новосілки Вишгородського району Київської області, шляхом повернення на користь держави в особі Вишгородської районної державної адміністрації від [PERSON] земельної ділянки площею 0,1900 га з кадастровим номером 3221886400:36:063:6014; - стягнути з відповідачів на користь Київської обласної прокуратури судовий збір. Свої вимоги мотивував тим, що Вишгородською окружною прокуратурою Київської області під час опрацювання відомостей, отриманих з метою встановлення наявності підстав для вжиття заходів представницького характеру в інтересах держави в суді, виявлено факти порушення вимог земельного та лісового законодавства, допущених під час відведення земельних ділянок за рахунок земель, які знаходяться в межах населеного пункту с. Новосілки, Вишгородського району. Встановлено, що рішенням Новосілківської сільської ради від 21 травня 2020 року №513-41-VII «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» передано безоплатно у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,1900 га з кадастровим номером 3221886400:36:063:6014 для ведення особистого селянського господарства в с. Новосілки Вишгородського району Київської області. На підставі зазначеного рішення Новосілківської сільської ради від 21 травня 2020 року №513-41-VII державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №52408782 від 21 травня 2020 року про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3221886400:36:063:6014 площею 0,1900 га за [PERSON] . Вважає, що рішення Новосілківської сільської ради від 21 травня 2020 року №513-41-VII «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» прийнято з порушенням земельного та лісового господарства, оскільки земельна ділянка, що зазначена в рішенні, відноситься до земель лісового фонду, у зв`язку з чим, рішення органу місцевого самоврядування є незаконним, тому рішення про державну реєстрацію підлягає скасуванню, а земельна ділянка підлягає поверненню у державну власність. Представник відповідача - Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області, подав відзив на позовну заяву, в якому з поданим позовом не погоджується, вважає його необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню. Зазначив, що Новосілківська сільська рада діяла у межах наданих їй повноважень та прийняла рішення про передачу земельної ділянки [PERSON] у встановленому законом порядку. Посилався на те, що згідно ст. 12 ЗК України (в редакції, дійсній на час прийняття оскаржуваного розпорядження) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.122 Земельного кодексу України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. При винесенні відповідного рішення визначальне значення мають відомості Державного земельного кадастру, оскільки за приписами ст. 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, про меліоративні мережі та складові частини меліоративних мереж. Згідно відомостей державного земельного кадастру оспорювана земельна ділянка відносилась до земель сільськогосподарського призначення. Таким чином, маючи у своєму розпорядженні відомості державного земельного кадастру, Новосілківська сільська рада правомірно прийняла рішення про передачу земельної ділянки [PERSON] . Також посилався на те, що на території Новосілківської сільської ради розташована сформована земельна ділянка з кадастровим номером 3221886400:36:065:6001 із категорією земель «Землі лісогосподарського призначення», яка зареєстрована на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), 03 червня 2016 року, яка межує з земельною ділянкою [PERSON] , але не накладається на неї. При цьому, дата державної реєстрації земельної ділянки вказана 30 червня 2016 року. Відповідно до п. 5 розділу 8 Прикінцевих положень ЛК України до здійснення державної реєстрації, але не пізніше 1 січня 2027 року, державними та комунальними лісогосподарськими підприємствами, іншими державними і комунальними підприємствами та установами права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, які надані їм у постійне користування до набрання чинності Земельним кодексом України, таке право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування. Також, відповідач у відзиві посилався на те, що у зв`язку з тим, що на адресу Пірнівської сільської ради надходили і надходять численні звернення, запити, позовні заяви щодо земель лісогосподарського призначення, які розташовані в адміністративних межах сільської територіальної громади та нібито перебувають в користуванні ДП «Вищедубечанське лісове господарство», тому Пірнівська сільська рада звернулася із листом від 20 грудня 2021 року №02-23/1538 до ДП «Вищедубечанський лісгосп» про надання відомостей і документів у якому, зокрема, просила надати виключний перелік ділянок із зазначенням площ, кадастрових номерів (за наявності), розпорядчого документу про надання в користування та дати набуття права на земельні ділянки, які перебувають у користуванні ДП «Вищедубечанський лісгосп» на території Пірнівської сільської територіальної громади та її старостинських округів. На вказаний запит отримано відповідь від 18 січня 2022 року №09-20/21 із доданою до неї зведеною відомістю земельних ділянок ДП «Вищедубечанський лісгосп». Відповідь на лист до Українського Державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання від 01 лютого 2022 року вих.№022-23/181 сільською радою не отримано. Отримані відомості не містять кадастрового номеру земельної ділянки, що виділялася у власність [PERSON] оскаржуваним розпорядженням Новосілківської сільської ради, що також свідчить про його правомірність. Крім того, представник відповідача посилався і на те, що з копії державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, доданого до позовної заяви, підставою для набуття права постійного користування земельною ділянкою на території Новосілківської сільської ради для ДП «Вищедубечанське лісове господарств» виступає Рішення виконавчого комітету Новосілківської сільської ради народних депутатів від 20 лютого 1998 року №11, яким затверджено технічну документацію по виготовленню державного акту на право постійного користування землею Старосільському лісництву Вище-Дубечанського держлісгоспу та дозволено Київському відділенню Інституту виготовити державний акт на право постійного користування землею Старосільському лісництву Вище-Дубечанського держлісгоспу в межах території Новосілківської сільської ради. На підставі даного рішення оформлено Державний акт на право постійного користування для ведення лісового господарства ІІ-КВ №003308, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №3 (відповідно до відомостей, вказаних на державному акті). Оскільки державний акт зареєстровано у встановленому законом порядку, то, відповідач вважає, що до уваги мають братися саме відомості щодо меж земельної ділянки, яка визначена вищевказаним державним актом. Також зазначив, що прокурор обґрунтовує як підставу набуття права постійного користування ДП «Вищедубечанське лісове господарство» саме Рішення виконавчого комітету Новосілківської сільської ради народних депутатів від 20 лютого 1998 року №11, а про будь-які інші рішення уповноважених суб`єктів не повідомляється. При цьому, позивачем не надано будь-яких підтверджень того, що земельна ділянка, виділена у власність [PERSON] накладається на межі земельної ділянки, план зовнішніх меж якої зазначені у Державному акті на право постійного користування для ведення лісового господарства ІІ-КВ №003308. Враховуючи викладене, просив відмовити в задоволенні позову. Прокурор подав до суду відповідь на відзив, поданий Пірнівською сільською радою. У відповіді на відзив прокурор погоджується з тим, що Новосілківська сільська рада мала право передавати земельні ділянки згідно з ч.1 ст. 122 ЗК України із земель комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб для всіх потреб, проте вважає, що оспорювана земельна ділянка, передана [PERSON] належить до земель державної власності, оскільки сформована лише у 2020 році та у Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вказуються лише відомості, які зазначені при її формуванні, і ніяким чином не вказують на цільове призначення земель за рахунок яких вона була відведена. Зазначив, що оскільки в 2016 році до ДЗК внесені відомості лише щодо частини земель лісогосподарського призначення, то це ніяким чином не є підставою для висновку, що з часу внесення відомостей до ДЗК право постійного користування на інші землі припиняється. Вказує, що матеріали лісовпорядкування ДП «Вищедубечанське лісове господарство» 2014 року виготовлені після отримання ДП «Вищедубечанське лісове господарство» державного акту на право постійного користування землею ІІ-КВ №003308 від 24 вересня 1998 року. Зазначив, що згідно з проектом організації та розвитку лісового господарства ДП «Вищедубечанський лісгосп» 2015 року (таксаційний опис, відомості поквартальних підсумків), за матеріалами лісовпорядкування 2014 року, земельна ділянка з кадастровим номером 3221886400:36:063:6014 є земельною ділянкою лісогосподарського призначення, покрита лісовою рослинністю та має наступні таксаційні характеристики: виділ 2 квартал 887 Хотянівського лісництва: площа 7,6 га, склад - сосна звичайна вік 101 рік, середня висота - 24 м., середній діаметр - 36 см., запас н а1 га - 320 метрів кубічних. Крім того зазначив, що згідно інформації наданої Українським державним проектним виробничим об`єднанням «Укрдержліспроект» листом від 20 жовтня 2021 року №894 та наданого ним фрагменту Публічної кадастрової карти України межі земельної ділянки з кадастровим номером 3221886400:36:063:6014 повністю накладаються на землі лісогосподарського призначення, які перебувають в постійному користування ДП «Вищедубечанське лісове господарство», а саме на 887 квартал Хотянівського лісництва ДП «Вищедубечанське лісове господарство» за матеріалами лісовпорядкування 2014 року. Тому, вважає, що надані до позовної заяви докази є належними, допустимими, достовірними і достатніми в розумінні ст.ст. 76-81, 83 ЦПК України на підтвердження факту розташування земельної ділянки 3221886400:36:063:6014 в межах земель лісового фонду. Представник відповідача Пірнівської сільської ради подав заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач зазначає, що жодних матеріалів лісовпорядкування 2014 року, які б відповідали вимогам чинного законодавства та підтверджували б відношення спірної земельної ділянки 3221886400:36:063:6014 до земель лісового фонду позивачем не надано. Крім того, посилання позивача у даній справі на матеріали лісовпорядкування є безпідставними, оскільки позивачем додано акт на право постійного користування серія ІІ-КВ №003308, що зареєстрований 24 вересня 1998 року в книзі записів державних акті на право постійного користування землею за №3, у відповідності до якого у постійному користуванні Вищедубечанського держлісгоспу на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області перебувають земельні ділянки площею 2398,4 га. Таким чином, надані належним і допустимих доказів щодо належності земельної ділянки, виділеної відповідачці [PERSON] до земель, що перебувають чи перебували у користуванні ДП «Вищедубечанське лісове господарство» в позові та у відповідь на відзив не міститься. Відповідачка [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позов не визнає в повному обсязі, зважаючи на його безпідставність, помилкове застосування норм матеріального права, не підтвердження правової позиції позивача належними, достатніми і допустимими доказами, тому просила в його задоволенні відмовити. Посилалась на те, що земельна ділянка, виділена у її власність ніколи не знаходилася у постійному користуванні ДП «Вищедубечанське лісове господарство» та не формувалася із земель державної власності, що підтверджується доказами. Зазначала, що Пірнівською сільською радою до направленого до Вишгородського районного суду Київської області відзиву по даній справі додано лист ДП «Вищедубечанське лісове господарство» від 18 січня 2022 року №09-20/21 із переліком земельних ділянок, що знаходяться у постійному користуванні третьої особи на території Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області. У наданому переліку наявна земельна ділянка 3221886400:36:065:6001 і відсутня земельна ділянка 3221886400:36:063:6014, що належить на праві приватної власності [PERSON] . За даними Державного земельного кадастру - Національна кадастрова система (далі - ДЗК НКС), земельна ділянка з кадастровим номером 3221886400:36:063:6014 межує з північної, південної та східної сторони з земельною ділянкою з кадастровим номером 3221886400:36:065:6001, для ведення лісового господарства і пов?язаних з ним послуг, площею 50,7131 га, що перебуває в постійному користуванні ДП «Вищедубечанське лісове господарство», з західної сторони: частково з земельною ділянкою з кадастровим номером 3221886400:36:063:6024, для індивідуального садівництва площею 0,1 га, що перебуває в приватній власності [PERSON] , частково - землі загального користування (проїзд). Земельна ділянка 3221886400:36:063:6014 має цільове призначення - 01.05 для індивідуального садівництва, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення. Перетин та співпадіння земельної ділянки з кадастровим номером 3221886400:36:063:6014 з іншими земельними ділянками відсутні. Згідно з відомостями ДЗК НКС на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області розташовані земельні ділянки ДП «Вищедубечанське лісове господарство» (код ЄДРПОУ 00992094) з кадастровими номерами: 3221886400:35:012:6001, 3221886400:35:002:9001, 3221886400:35:119:9003, 3221886400:36:052:9001, 3221886400:36:117:9001, 322186400:36:073:6001, 3221886400:35:119:9002, 3221886400:36:069:9005, 3221886400:35:068:6001, 3221886400:36:065:6001, 3221886400:36:060:9001, 3221886400:35:119:9001, 3221886400:36:069:9004, 3221886400:36:073:6002, 3221886400:36:118:9001, 3221886400:35:075:9001, 3221886400:37:305:6001, 3221886400:35:056:9001, які зареєстровані на підставі заяви та технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробленою ДП «Науково-дослідний інститут землеустрою». Спірна земельна ділянка не має ніякого відношення до земель ДП «Вищедубечанське лісове господарство», що підтверджується Актом встановлення в натурі і погодження меж земельної ділянки від 10.03.2020 року, який підписаний ДП «Вищедубечанське лісове господарство», та в якому погоджено межі земельної ділянки, встановлено відсутність спірних питань і претензій з боку суміжних землевласників і землекористувачів (землевласників). Тобто, саме ДП «Вищедубечанське лісове господарство» погодило межі земельної ділянки відповідача. Отже, спірна земельна ділянка на будь-які земельні ділянки належні ДП «Вищедубечанське лісове господарство» не накладається, а тому позов задоволенню не підлягає. Прокурор подав до суду відповідь на відзив, поданий відповідачкою [PERSON] в якому посилається на те, що доданими планово-картографічними матеріалами та актом на право постійного користування ІІ-КВ №003308 підтверджується віднесення спірної земельної ділянки 3221886400:36:063:6014 до земель лісового фонду. Зазначає, що згідно інформації наданої Українським державним проектним виробничим об`єднанням «Укрдержліспроект» листом від 20.10.2021 №894 та наданого ним фрагменту Публічної кадастрової карти України межі земельної ділянки з кадастровим номером 3221886400:36:063:6014 повністю накладаються на землі лісогосподарського призначення, які перебувають в постійному користування ДП «Вищедубечанське лісове господарство», а саме на 887 квартал Хотянівського лісництва ДП «Вищедубечанське лісове господарство» за матеріалами лісовпорядкування 2014 року. Тому, вважає, що надані до позовної заяви докази є належними, допустимими, достовірними і достатніми в розумінні ст.ст. 76-81, 83 ЦПК України на підтвердження факту розташування земельної ділянки 3221886400:36:063:6014 в межах земель лісового фонду. Представник третьої особи подала пояснення, в яких позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Зазначила, що факт віднесення спірної земельної ділянки [PERSON] ділянки 3221886400:36:063:6014 до земель лісового фонду, а також те, що вказана ділянка повністю накладається на землі лісогосподарського призначення підтверджується листом ВГО «Укрдержліспроект» від 20.10.2021 №894 та матеріалами лісовпорядкування 887 квартал Хотянівського лісництва ДП «Вищедубечанське лісове господарство» 2014 року. 04 вересня 2023 року ухвалою судового засідання залучено ДСГП «Ліси України», як правонаступника ДП «Вищедубечанське лісове господарство» згідно ст. 55 ЦПК України. Прокурор в суді просив позов задовольнити з викладених у ньому підстав. Відповідачка [PERSON] та її представник в суді просили в задоволенні позовних вимог відмовити з підстав викладених у відзиві. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що на підставі рішення Новосілківської сільської ради від 21 травня 2020 року №513-41-VII «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» передано безоплатно у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,1900 га з кадастровим номером 3221886400:36:063:6014 для ведення особистого селянського господарства в с. Новосілки Вишгородського району Київської області. На підставі зазначеного рішення Новосілківської сільської ради від 21 травня 2020 року №513-41-VII, державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №52408782 від 28 травня 2020 року про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3221886400:36:063:6014 площею 0,1900 га за [PERSON] . Згідно листа ВГО «Укрдержліспроект» від 20 жовтня 2021 року №894 та наданого ним фрагменту Публічної кадастрової карти України, матеріалами лісовпорядкування 887 квартал Хотянівського лісництва ДП «Вищедубечанське лісове господарство» 2014 року. На підтвердження права постійного користування ДП «Вищедубечанське лісове господарство» прокурором надано державний акт про право постійного користування серії ІІ-КВ №003308 від 24 вересня 1998 року. На момент видачі вказаного державного акту відповідно до приписів ч. 1 ст. 23 ЗК України (у редакції чинній на момент його видачі) право власності або право постійного користування землею посвідчувалося державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Згідно чинного на той момент наказу Державного комітету України по земельних ресурсах №28 від 15 квітня 1993 року, яким затверджено Інструкцію про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), в якості вимоги до реєстрації права постійного користування передбачено здійснення реєстрації у книзі записів (реєстрації) державних актів на право постійного користування землею (п. 3.2. Інструкції). Виходячи зі змісту наданого державного акта на ньому наявна відмітка про його реєстрацію в Книзі записів державних актів на право постійного користування за №3, що свідчить про реєстрацію права постійного користування ДП «Вищедубечанське лісове господарство» у встановленому законом порядку після видачі вищевказаного державного акта. Рішенням Новосілківської сільської ради від 20 лютого 1998 року затверджено технічну документацію по виготовленню державного акту на право постійного користування землею. Згідно п. 1.10 Інструкції при складанні державних актів на право постійного користування землею, що видаються підприємствам, установам і організаціям на земельні ділянки, якими вони користуються технічна документація включає: виписку з рішення відповідного органу про надання земельної ділянки; журнали і абриси геодезичних вимірювань; каталог координат окружної межі землекористування; план земельної ділянки; відомість обчислення площ; експлікацію земельних угідь; матеріали погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками землі і землекористувачами. Технічна документація по складанню державних актів зберігається у відділах земельних ресурсів районних державних адміністрацій, міських (міст обласного підпорядкування) відділах земельних ресурсів, управліннях земельних ресурсів Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій. Розробка технічної документації до державного акта про право постійного користування серії ІІ-КВ №003308 від 24 вересня 1998 року ДП «Вищедубечанське лісове господарство» свідчить про визначеність меж земельних ділянок та погодження їх зі суміжними землекористувачами. Відповідно до ст. 57 ЗК України, земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства. У протоколі другої лісовпорядної наради від 10 липня 2015 року з розгляду основних положень проекту організації і розвитку лісового господарства ДП «Вищедубечанський лісгосп» Київської області зазначається про зменшення площі земель лісгоспу у порівнянні з даними розширеного лісовпорядкування 2004 року на 381 га. Вказані документи свідчать, що нові земельні ділянки на підставі рішень органів державної влади ДП «Вищедубечанський лісгосп» з 1998 року не виділялись, а лише зменшувався обсяг вже існуючих. У свою чергу, самі за собою матеріали лісовпорядкування не можуть бути підставою для виділення нових земельних ділянок землекористувачу. З листа ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київської області від 07 квітня 2023 року вих. №29-410-0.222-2961/2-23 вбачається, що згідно з даними Державного земельного кадастру - Національна кадастрова система (далі - ДЗК НКС), земельна ділянка з кадастровим номером 3221886400:36:063:6014 межує з північної, південної та східної сторони з земельною ділянкою з кадастровим номером 3221886400:36:065:6001, для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, площею 50,7131 га, що перебуває в постійному користуванні ДП «Вищедубечанське лісове господарство», з західної сторони: частково з земельною ділянкою з кадастровим номером 3221886400:36:063:6024, для індивідуального садівництва площею 0,1 га, що перебуває в приватній власності [PERSON] , частково - землі загального користування (проїзд). Земельна ділянка 3221886400:36:063:6014 має цільове призначення - 01.05 для індивідуального садівництва, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення. Перетин та співпадіння земельної ділянки з кадастровим номером 3221886400:36:063:6014 з іншими земельними ділянками відсутні. Згідно з відомостями ДЗК НКС на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області розташовані земельні ділянки ДП «Вищедубечанське лісове господарство» (код ЄДРПОУ 00992094) з кадастровими номерами: 3221886400:35:012:6001, 3221886400:35:002:9001, 3221886400:35:119:9003, 3221886400:36:052:9001, 3221886400:36:117:9001, 322186400:36:073:6001, 3221886400:35:119:9002, 3221886400:36:069:9005, 3221886400:35:068:6001, 3221886400:36:065:6001, 3221886400:36:060:9001, 3221886400:35:119:9001, 3221886400:36:069:9004, 3221886400:36:073:6002, 3221886400:36:118:9001, 3221886400:35:075:9001, 3221886400:37:305:6001, 3221886400:35:056:9001, які зареєстровані на підставі заяви та технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробленою ДП «Науково-дослідний інститут землеустрою». У свою чергу, спірна земельна ділянка 3221886400:36:063: у переліку, що наданий ДП «Вищедубечанський лісгосп» відсутня. Відповідно до акту встановлення в натурі і погодження меж земельної ділянки від 10 березня 2020 року, який підписаний ДП «Вищедубечанське лісове господарство», межі спірної земельної ділянки із землями лісогосподарського призначення погоджено, які між собою не накладаються. Зокрема, на самому акті вказано про те, що землі ДП «Вищедубечанське лісове господарство» проходять по межі з земельною ділянкою відповідачки [PERSON] . За приписами п.12 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ від 17 жовтня 2012 року №1051, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний земельний кадастр», державний земельний кадастр ведеться з метою інформаційного забезпечення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб при: регулюванні земельних відносин; управлінні земельними ресурсами; організації раціонального використання та охорони земель; здійсненні землеустрою; проведенні оцінки землі; формуванні та веденні містобудівного кадастру, кадастрів інших природних ресурсів; справлянні плати за землю. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про державний земельний кадастр», відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 ЗК України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками; на підставі технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель - за результатами інвентаризації земель; на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) - у разі виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв). Відповідно до п. 5 розділу 8 Прикінцевих положень ЛК України встановлено, що до здійснення державної реєстрації, але не пізніше 1 січня 2027 року, державними та комунальними лісогосподарськими підприємствами, іншими державними і комунальними підприємствами та установами права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, які надані їм у постійне користування до набрання чинності Земельним кодексом України, таке право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування. Частина 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Згідно ч.ч. 1, 3, 4, 9, 10 ст. 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Як вбачається із п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, про меліоративні мережі та складові частини меліоративних мереж; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Відповідно до п. 1 Порядку ведення державного лісового кадастру та обліку лісів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2007 року №848, Державний лісовий кадастр та облік лісів ведеться Держлісгоспом за єдиною для усіх лісів системою за рахунок коштів державного бюджету з метою забезпечення ефективної організації охорони і захисту лісів, їх раціонального використання та відтворення, здійснення постійного контролю за якісними і кількісними змінами в лісовому фонді України. Відповідно до п. 5 даної інструкції дані про розподіл лісового фонду між власниками лісів і постійними лісокористувачами, його кількісний склад погоджуються з територіальними органами Держгеокадастру. Встановлено, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером 3221886400:36:063:6014 площею 0,1900 га межує із земельною ділянкою лісогосподарського призначення з кадастровим номером 3221886400:36:065:6001 площею 50,7131 га, яка входить до кварталу 887 та межує зі спірною земельною ділянкою з трьох боків. При цьому, вказана земельна ділянка лісогосподарського призначення сформована, їй присвоєно кадастровий номер, визначені її межі на місцевості та здійснено її державну реєстрацію 30 червня 2016 року в ДЗК на підставі документації із землеустрою в розумінні вимог ст. 79-1 ЗК України, Закону України «Про державний земельний кадастр» та п. 5 розділу 8 Прикінцевих положень ЛК України. Ці обставини підтверджуються витягом з ДЗК про державну реєстрацію земельної ділянки Управлінням Держгеокадастру у Вишгородському районі Київської області від 30 червня 2016 року. Крім того, 16 червня 2023 року здійснено державну реєстрацію речових прав на вказану земельну ділянку з кадастровим номером 3221886400:36:065:6001 згідно ч. 10 ст. 79-1 ЗК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №350607325 від 17 жовтня 2023 року. З наявних у матеріалах справи витягах ДЗК (інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №319196674 від 29 грудня 2022 року та витяг з ДЗК №НВ-0000318622023 від 22 лютого 2023 року) щодо земельних ділянок з кадастровими номерами 3221886400:36:063:6014 та 3221886400:36:063:6001 вбачається, що остання земельна ділянка сформована, має встановлені межі і відбулася її державна реєстрація в цих межах 30 червня 2016 року, тобто до виділення у власність відповідачки в 2020 році земельної ділянки з кадастровим номером 3221886400:36:063:6014. Таким чином, земельна ділянка лісогосподарського призначення з кадастровим номером 3221886400:36:065:6001 в кварталі 887 з 2016 року зареєстрована в ДЗК, є сформованою та в розумінні п. 5 розділу 8 Прикінцевих положень ЛК України здійснено її державну реєстрацію, а відтак право користування нею з того часу (часу державної реєстрації - події, що настала раніше 01 січня 2017 року) повинна підтверджуватися лише межами сформованої земельної ділянки з вказаним вище кадастровим номером, на яку спірна земельна ділянка з кадастровим номером 3221886400:36:063:6014 не накладається, межі їх не перетинаються, а відтак планово-картографічні матеріали лісовпорядкування 2014 року за вказаних умов не можуть підтверджувати право користування нею і ці докази суд відхиляє, як такі, що на вимогах Закону не ґрунтуються. Крім того, суд звертає увагу на те, що станом на 18 січня 2022 року згідно листа ДП «Вищедубечанське лісове господарство» №09-20/21 від 18 січня 2022 року внесено відомості до ДЗК в межах Пірнівської сільської ради стосовно земельних ділянок лісогосподарського призначення зазначеного підприємства на загальну площу 26991 га, в тому числі і земельної ділянки з кадастровим номером 3221886400:36:063:6001, яка межує із спірною земельною ділянкою відповідачки. Таким чином, суд вважає, що обставини позову не можуть підтверджуватися планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування, які суперечать відомостям ДЗК та вимогам Закону щодо меж спірних земельних ділянок, які не накладаються і не перетинаються. Доводи прокурора про те, що в 2016 році до ДЗК внесені відомості щодо реєстрації земельних ділянок лісогосподарського призначення у 887 кварталі не повністю, а лише їх частини, є безпідставними та необґрунтованими, які нічим не підтверджено, коли в справі ніщо не вказує на те, що державна реєстрація належних на праві користування земельних ділянок лісогосподарського призначення за ДП «Ліси України», а до цього ДП «Вищедубечанське лісове господарство» не завершена і тривала, як станом на 2016 рік, так і на час розгляду справи в суді. За таких умов, при вирішенні справи суд приймає до уваги відомості із ДЗК, коли державна реєстрація земельних ділянок відбулася в порядку встановленому Законом. Оцінуючи наявні докази у свій сукупності, суд доходить висновку про недоведеність віднесення спірної земельної ділянки з кадастровим номером 3221886400:36:063:6014 до земель лісогосподарського призначення, як про це зазначено в позові. Порушених прав позивача, які б підлягали захисту в цій справі, судом не встановлено, а тому в задоволенні позову про це слід відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed