Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

29.02.2024 року [PERSON] через свого представника адвоката Щербана М.Я. звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в якій посилається на те, що вона тривалий час потерпає від домашнього насильства з боку дочки [PERSON] , а саме: щодо неї застосовується психологічне насильство, погрози фізичною розправою та залякування. [PERSON] постійно вчиняє сварки, чим завдається шкода психічному та фізичному здоров`ю [PERSON] . Заявниця неодноразово зверталась за допомогою до правоохоронних органів, які складали протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1\~ст. 173-2 КУпАП. Просить видати обмежувальний припис, яким заборонити [PERSON] , [INFO] протягом 6 (шести) місяців: перебувати у місці спільного проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] , з постраждалою особою [PERSON] , [INFO] ; наближатися на відстань менше 200 метрів до місця проживання (перебування), місця роботи, інших місць частого відвідування постраждалої особи [PERSON] , [INFO] ; контактувати та вести телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 01.03.2024 року заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 14 годину 00 хвилин 04.03.2024 року, яке відкладено на 10 годину 00 хвилин 06.03.2024 року та на 11 годину 00 хвилин 12.03.2024 року. Заявниця [PERSON] та її представник адвокат Щербан М.Я. в судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 305-5\~ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Заслухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є\~Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~(далі - Закон). Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] перебувають в родинних відносинах як мати та дочка. Сторони проживають за адресою: [ADDRESS] . 06.02.2024 року стосовно [PERSON] було винесено терміновий заборонний припис у зв`язку зі скоєнням нею домашнього насильства психологічного характеру стосовно постраждалої особи\~ [PERSON] , згідно якого встановлено наступні заходи заборонного припису: заборона залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи та заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб з 06.02.2024 року по 16.02.2024 року (а.с.12). Наявність факту існування домашнього насильства з боку [PERSON] щодо [PERSON] , також підтверджується наявними в матеріалах справи копіями постанов суду від 04.07.2023 року (455/1340/23), від 28.02.2024 року (455/504/24), від 11.03.2024 року (455/335/24) про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1\~ст. 173-2 КУпАП\~та ч.2 ст.173-2 КУпАП. Відповідно до частини першої\~ст.24 Закону\~до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. За п. 7 ч.1\~ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ч.3\~ст. 26 Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.(п. 9 ч.1 ст.1 Закону). Згідно з пунктом 3 частини першої\~статті 350-4 ЦПК України\~у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"\~визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 21.11. 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09.12.2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18). Суд приймає до уваги систематичність протиправних діянь [PERSON] , що за своїм характером є умисними, у вигляді домашнього насильства відносно [PERSON] , характер стосунків, які склалися між особами, уразливість заявниці від діянь кривдниці, ступінь негативного впливу протиправних діянь з боку [PERSON] на фізичне та психологічне здоров`я заявниці [PERSON] . Враховуючи усі надані заявницею докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд визначає пріоритетним право [PERSON] на дієвий, ефективний та невідкладний захист у виниклих випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства, та, оцінивши існуючі ризики, враховуючи принцип пропорційності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису строком на три місяці відносно заінтересованої особи\~ [PERSON] , шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдниці та покладення на неї обов`язків, зокрема, встановлених п. 1, 4, 5, 6 ч. 2\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Що стосується вимоги про заборони наближення [PERSON] на відстань 200 м до місця роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] , то така задоволенню не підлягає, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є пенсіонером, ніде не працює, та не могла чітко перелічити усі місця частого відвідування. Відповідно до ч. 3\~ст. 350-5 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4\~ст. 350-6 ЦПК України\~рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: partial