Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (далі позивач, ТОВ ФК «Кредит-Капітал») звернувся з позовом до відповідача [PERSON] (далі- відповідач, [PERSON] ), в якому просив стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором у розмірі 68 400 гривень, судові витрати в розмірі 2684 гривні. В обґрунтування позову зазначив, що 01 жовтня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №2718833. 12 січня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №59-МЛ, у відповідності до умов якого, Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Мілоан» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Мілоан», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача в сумі 68400 гривень, з яких: 15000 гривень прострочена заборгованість за тілом кредиту, 51\~750 гривень прострочена заборгованість за відсотками, 1650 гривень прострочена заборгованість за комісією за надання кредиту. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 09 листопада 2023 року цивільну справу передано за підсудністю на розгляд Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Ухвалою судді від 27 грудня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 18 січня 2024 року. Ухвалою суду від 18 січня 2024 року, за клопотанням представника позивача витребувано докази, розгляд справи відкладений на 13 лютого 2024 року. Ухвалою суду від 13 лютого 2024 року судовий розгляд відкладений на 29 лютого 2024 року, у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена, відзив на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність від неї не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 01 жовтня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №2718833, який підписаний відповідачем, а також останньою підписано графік розрахунків до Кредитного договору (а.с. 5-8). 12 січня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №59-МЛ, у відповідності до умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить Товариству з\~обмеженою відповідальністю\~«Мілоан». Відповідно до\~витягу з\~реєстру боржників\~до Договору\~відступлення права\~вимоги №59-МЛ\~від 12\~січня 2021 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] по кредитному договору №2718833 від 01 жовтня 2020 року в сумі 68400 гривень, з яких: 15 000 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 51 750 гривень - заборгованість за відсотками, 1650 гривень заборгованість за комісією (а.с. 17). Отже Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» відступило позивачу право вимоги від [PERSON] належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Мілоан» на підставі кредитного договору №59-МЛ від 12 січня 2021 року, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~512\~ЦК України\~Кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідачем [PERSON] умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, проценти за його користування. Відповідно\~до розрахунку\~заборгованості,\~наданого позивачем,\~з яким\~погоджується суд,\~відповідач внаслідок\~неналежного виконання\~взятих на\~себе зобов`язань\~має заборгованість\~за кредитним\~договором №2718833\~від 01\~жовтня 2020\~року: 15000 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 51750 гривень - заборгованість за відсотками, що у загальному розмірі складає 66750 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Що стосується позовних вимог про стягнення комісії, суд вважає в цій частині позов не підлягає задоволенню з таких підстав. У змісті позовної заяви позивач вимагає стягнення 1650 гривень заборгованості за комісією. Згідно п. 1.5.1 Кредитного договору зазначено, що комісія за надання кредиту 1650 гривень, яка нараховується за ставкою 11.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проте, ці вимоги не підлягають задоволенню, бо стягнення комісії, пов`язаної з обслуговуванням безпосередньо цього кредиту, суперечать положенням статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».\~\~ Як наголошено у висновках Верховного Суду України в постановах від 16 листопада 2016 року (справа № 6-1746цс16), від 06 вересня 2017 року (справа № 6-2071цс16) і підкреслено у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року (справа № 666/4957/15-ц), з посиланням на пункт 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, зміст якого кореспондується до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що до змісту складової частини кредитного договору було закладено умови з виплати йому позичальником комісії, зокрема за надання кредиту, як за дії, вчинювані на власну користь ТОВ «Мілоан», що є нікчемними та не потребують визнання їх недійсними, а тому відсутні підстави для стягнення заборгованості за комісією у розмірі 1650 гривень. Отже, підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованість за кредитним договором №2718833 від 01 жовтня 2020 року у розмірі 66750 гривень, що складаєзаборгованість за тілом кредиту 15000 гривень, заборгованість за відсотками -51750 гривень, у стягненні комісії у сумі 1650 гривень - відмовити. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 2619,32 гривень.

Outcome: partial