Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

Позиції позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Представник позивача адвокат Немерцалова С.В., діючи в інтересах свого довірителя, за допомогою системи "Електронний суд" звернулася до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування позову зазначила, що 22.12.2006 між сторонами був укладений шлюб. Від цього шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач просить суд розірвати укладений між стронами шлюб, зареєстрований виконкомом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 446. 20.02.2024 у справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання, зокрема відповідачки - шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України" на веб-сайті Хорольського районного суду, оскільки адреса реєстрації місця проживання останньої суду невідома. В судове засідання, призначене на 06.03.2024 учасники судового розгляду не з`явилися, в позовній заяві представник позивача адвокат Немерцалова С.В. прохала суд про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідачка належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи шляхом розміщення оголошення про її виклик на офіційному веб-порталі "Судова влада України" на веб-сайті Хорольського районного суду, кірм того, отримання нею особисто ухвали про відкриття провадження підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення від 28.02.2024. 26.02.2024 засобами електронної пошти відповідачка надіслала до суду письмове клопотання про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом. З наданих до суду доказів встановлено, що 22 грудня 2006 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був укладений шлюб, який зареєстрований виконкомом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 446, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від цього шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] . Норми права, застосовані судом. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Зокрема, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» від 12 червня 2014 року наголошено на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Мотивована оцінка аргументів сторін. Cпільне життя позивача та відповідачки не склалося, шлюб носить формальний характер. Між сторонами припинені подружні стосунки і відновлювати їх вони не мають наміру. З матеріалів справи вбачається, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин стала втрата почуття любові між сторонами. Сім`я розпалася та існує формально. Від цього шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх неповнолітніх дітей. Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання про стягнення судових витрат судом не вирішувалось, оскільки така вимога не ставилась позивачем.

Outcome: approved