Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

Заявниця [PERSON] 04 березня 2024 року звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису щодо [PERSON] . Обґрунтовує свої вимоги тим, що заявник із 2003 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За час спільного проживання [PERSON] неодноразово застосовував до заявниці фізичне та психологічне насильство, через що вона була змушена звертатися до органів поліції. З метою забезпечення безпеки заявниці, інспектором Сектору протидії домашньому насильству ВП КРУП ГУНП в Дніпропетровській області було видано Терміновий заборонний припис, яким [PERSON] було заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою на 10 діб в період з 24.01.2024 по 02.02.2024. Через постійне психологічне насильство з боку [PERSON] в тому числі в присутності дітей, заявниця змушена була виїхати разом з дітьми до іншого місця проживання, вирішила припинити з ним бідь-які стосунки. Поряд з тим, жодних перешкод щодо спілкування дітей з батьком не чинить, діти вільно спілкуються та бачаться з батьком. Але [PERSON] не облишив переслідування заявниці та подальше вчинення психологічного домашнього насильства. У заявниці наявний стійкий острах про те, що [PERSON] продовжить надалі вчиняти фізичне та психологічне насильство, виконає свої погрози та фізично позбавиться її, а діти залишаться ситорами. З огляду на вищевказані обставини щодо наявності психологічного та фізичного насильства, що систематично чинить [PERSON] , заявник вважає, що вона та її діти як жертви такого насильства, потребують захисту у порядку, передбаченому законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Заявник просила суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , на строк до 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження прав, а саме: -заборонити перебувати в місці проживання (перебування) постраждалої особи [PERSON] ; -заборонити наближатися на відстань 300 м. до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою [PERSON] ; -заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; -заборонити вести телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] та встановити вимогу щодо можливості виключного спілкування заінтересованої особи та заявниці щодо питань забезпечення та участі заінтересованої особи у розвитку спільних дітей, шляхом надсилання повідомлень. Заявник в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду заяви повідомлялась у встановленому законом порядку. Представник заявника адвокат Радіонова Н. Є. в судовому засіданні підтримала заяву [PERSON] , просила її задовольнити повністю з підстав, викладених у заяві, встановивши тимчасові обмеження прав заявника строком на шість місяців. [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення заяви заперечував повністю, вказуючи про те, що викладені у ній обставини не відповідають дійсності, просив суд не обмежувати йог прав у спілкуванні з дітьми. Вказував та те, що конфлікти у сім`ї між ним та заявником по справі виникли з підстав відносин заявника з іншим чоловіком, в той час, як [PERSON] не перебував удома та займався волонтерською діяльністю. Вказував про те, що бажає відновити шлюбні стосунки із заявницею. Свідок [PERSON] , допитана в судовому засіданні за клопотанням [PERSON] , суду повідомила, що знайома з [PERSON] та [PERSON] .. Охарактеризувала [PERSON] позитивно, їй не відомо про факти насильства [PERSON] над [PERSON] .. З [PERSON] свідок підтримує дружні стосунки до теперішнього часу, [PERSON] не бачила вже біля півроку. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника та зацікавленої особи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 350-2\~ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Судом встановлено, що [PERSON] починаючи з 30.09.2008 року має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується даними паспорту заявника. Фактичним місцем проживання заявника є [ADDRESS] , як про те вказано у заяві, що також підтверджується дослідженими судом талоном-повідомленням єдиного обліку № 4039 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію. Відповідно до наданих заявником свідоцтв про народження заявник та заінтересована особа є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Систематичність вчинення [PERSON] дій, що пов`язані із домашнім насильством стосовно заявниці [PERSON] також підтверджується дослідженими судом талонами-повідомленнями єдиного обліку про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію № 3509 від 25.02.2024 та № 4039 від 27.02.2024. За даними, що містяться на офіційному сайті судової влади, відносно [PERSON] у Саксаганському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходчться на розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності № 214/756/24 за фактом дрібного хуліганства та № 214/1247/24 за вчинення насильства в сімї. Судом також встановлено, що постановою Саксаганському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.02.2024 по справі № 214/734/24 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП. Окрім того, як вбачається із термінового заборонного припису серії АА № 363346 від 24.01.2024 [PERSON] у зв`язку з вчиненням ним домашнього насильства, що мало місце 17.01.2014 о 12.00 грн. за адресою [ADDRESS] відносно [PERSON] , йому встановлено терміновий заборонний припис строком на десять діб. Дані обставини свідчать про вчинення [PERSON] стосовно заявниці домашнього насильства та відсутність належного впливу на нього за допомогою відповідних заходів. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст.1Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Згідно з положеннями п. 4 ч. 2ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя). Положеннями ст.\~21\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству»передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.24та п. 1 ч. 1 ст.26 Закону №2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Частинами 2, 3, 4 ст. 26\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству»визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6 ЦПК України, передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбаченихЗаконом України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству»на строк від одного до шести місяців. Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 17 квітня 2019 року по справі № 363/3496/18, суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 04 грудня 2019 року по справі № 607/10122/19. Статтею 81\~ЦПК Українипередбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістомстаттею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Беручи до уваги наведені обставини, у судовому засіданні встановлено факти вчинення з боку [PERSON] по відношенню до заявниці по справі [PERSON] насильства, з чого вбачається вірогідність його продовження чи повторного вчинення, в тому числі із можливими тяжким наслідками, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, та з огляду на конфліктні відносини між заявником та заінтересованою особою, суд вважає, що для забезпечення дієвого та ефективного захисту прав заявника необхідно тимчасово обмежити відносини заявника та заінтересованої особи у спосіб, визначений Законом та застосувати обмежувальний припис. Поряд з тим, при ухвалені рішення, судом береться до уваги позитивна характеристика [PERSON] як волонтера, його бажання налагодити стосунки з дітьми. Враховуючи усі надані учасниками справи, з огляду на встановлені судом обставини, з огляду на наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] насильства щодо заявниці, суд приходить до висновку про задоволення заяви частково та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] шляхом встановлення декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника строком на 2 (два) місяці, встановлених ч. 2ст.\~26\~ЗУ «Про\~запобігання та\~протидію домашньому\~насильству»з заборонами щодо: - заборонити перебувати в місці проживання (перебування) постраждалої особи [PERSON] ; -заборонити наближатися на відстань 300 м. до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою [PERSON] ; - заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. При цьому суд звертає увагу заявниці на те, що відповідно до\~ст.\~350-7\~ЦПК України за заявою осіб, визначених статтею 350-22цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою\~статті 350-6цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 26 ст.\~24\~Закону України\~«Про запобіганню\~та протидію\~домашньому насильству»про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи. В силу ч. 3ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: partial