Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. У січні 2024 року Білоцерківська міська рада Київської області (далі - «Позивач») звернулося до суду з даним позовом до [PERSON] (далі - «Відповідач») скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації прав власності, припинення права власності, закриття розділу в Державному реєстрі речових прав (а.с. 1-14). В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач посилається на такі обставини. У ході виконання службових обов`язків, Управлінням містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області було отримано відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер якого: 1432398032103, тип об`єкта: нежитлова будівля (аптека), загальною площею 79,4 кв.м., адреса: [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки №353133133 право власності на зазначене майно було зареєстроване 08.12.2017 року державним реєстратором Грусевичем Сергієм Григоровичем, комунальне підприємство «ДОБРОБУТ» Литвинівської сільської ради, Київської області, індексний номер рішення: 38620078. Підстава: технічний паспорт, серія та номер: 2017-329, виданий 23 жовтня 2017 року, видавник: Суб`єкт господарювання ТОВ «ЗЕМБУДІНВЕСТПРОЕКТ», договір про встановлення особистого строкового сервітуту, серія та номер: 328, виданий 10.12.2013 року, видавник: Білоцерківська міська рада та ФОП [PERSON] ; договір про встановлення особистого строкового сервітуту земельної ділянки, серія та номер: 116, виданий 01.12.2016 року, видавник: Білоцерківська міська рада та ФОП [PERSON] ; договір про встановлення особистого строкового сервітуту земельної ділянки, серія та номер: 117, виданий 01.12.2016 року, видавник: Білоцерківська міська рада та ФОП [PERSON] ; договір про встановлення особистого строкового сервітуту земельної ділянки, серія та номер: 118, виданий 01.12.2016 року, видавник: Білоцерківська міська рада та ФОП [PERSON] ; декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: КС14216370121, виданий 22.12.2016 року, видавник: Департамент ДАБІ у Київській області. Власник: [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , паспорт громадянина України, серія та номер: [NUMBER] , виданий 22.01.2014 року, видавник: Білоцерківським МВ Управління ДМС України в Київській області, країна громадянства: Україна. Проте, згідно наявних в Управлінні містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради матеріалів, на території [ADDRESS] , яка знаходиться на частині земельної ділянки площею 0,0090 га від загальної площі земельної ділянки 2,7992 га з кадастровим номером: 3210300000:03:035:0120, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1432398032103, самовільно розташована група з трьох тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, власником яких являється фізична особа-підприємець [PERSON] . Строк дії паспортів прив`язки на зазначені вище тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності № 8-1/13, № 8-2/13 та № 8-3/13 закінчився - 01.04.2020 року, а термін дії договорів про встановлення особистого строкового сервітуту земельної ділянки № [NUMBER] , № [NUMBER] та № [NUMBER] закінчився - 28.09.2019 року. Розміщення зазначених тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності порушує норми чинного законодавства, оскільки згідно пункту 2.1. Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року № 244 (далі - Порядок) - підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки. До того ж, пунктом 2.5. Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності в місті Біла Церква, затвердженого рішенням Білоцерківської міської ради від 20.08.2015 року № 1552-78-VI визначено, що термін розміщення тимчасових споруд не може перевищувати термін дії документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою. Додатково зазначено, що Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради рішень стосовно присвоєння адреси: [ADDRESS] не приймалося. Управлінням будівельний паспорт, містобудівні умови та обмеження чи архітектурно-планувальне завдання для будівництва нежитлової будівлі (аптеки) по [ADDRESS] , не надавалися. Раніше Білоцерківською міською радою приймалося ряд рішень, зокрема підпунктами 1.20, 1.21 та 1.22 пункту 1 рішення Білоцерківської міської ради від 21.11.2012 року № 754-31-VI «Про укладання договорів на встановлення особистих строкових сервітутів» було прийнято рішення укласти договори на встановлення особистих строкових сервітутів з Фізичною особою-підприємцем [PERSON] під розміщення кіоску № [NUMBER] , кіоску № [NUMBER] та кіоску № [NUMBER] в [ADDRESS] будинку, загальною площею 0,0030 га, терміном на 3 (три) роки, за рахунок земель населеного пункту м. Біла Церква. На підставі вказаних підпунктів рішення було укладено договори про встановлення особистих строкових сервітутів № 25, № 26 та № 27 від 01.03.2013 року зі змінами. Відповідно до підпунктів 1.1, 1.2 та 1.3 пункту 1 рішення міської ради від 29.09.2016 року № 283-17-VII «Про укладення договорів про встановлення особистих строкових сервітутів» прийнято рішення укласти договори про встановлення особистих строкових сервітутів з Фізичною особою - підприємцем [PERSON] під розміщення кіоску № [NUMBER] , кіоску № [NUMBER] та кіоску [ADDRESS] загальною площею 0,0030 га (з них: тимчасова - 0,0024 га, під проходами та площадками - 0,0006 га) строком на 3 (три) роки, за рахунок земель населеного пункту міста Біла Церква. На підставі вказаних підпунктів рішення укладено договори про встановлення особистих строкових сервітутів №116, 117 та 118 від 01.12.2016 року. Згідно з рішенням Білоцерківської міської ради від 23.01.2020 року № 4955-89-VII «Про встановлення земельного сервітуту з фізичною особою-підприємцем [PERSON] » прийнято рішення укласти договір про встановлення особистого строкового сервітуту з фізичною особою-підприємцем [PERSON] для експлуатації та обслуговування тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності - павільйону № [NUMBER] в групі ТС по [ADDRESS] , в районі пологового будинку, площею 0,0030 га (з них: під тимчасовою спорудою - 0,0030 га), строком на 3 (три) роки, за рахунок земель населеного пункту міста Біла Церква. На підставі вказаного рішення було укладено договір особистого строкового сервітуту №10-08/59 від 19.06.2020 року. Згідно з рішенням Білоцерківської міської ради від 23.01.2020 року № 4956-89-VII «Про встановлення земельного сервітуту з фізичною особою-підприємцем [PERSON] по [ADDRESS] » прийнято рішення укласти договір про встановлення особистого строкового сервітуту з фізичною особою-підприємцем [PERSON] для експлуатації та обслуговування тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності - павільйону № [NUMBER] в групі ТС по [ADDRESS] , у районі пологового будинку, площею 0,0030 га (з них: під тимчасовою спорудою - 0,0030 га), строком на 3 (три) роки, за рахунок земель населеного пункту міста Біла Церква. На підставі вказаного рішення було укладено договір особистого строкового сервітуту №10-08/58 від 19.06.2020 року. Згідно з рішенням Білоцерківської міської ради від 23.01.2020 року №4957-89-VII «Про встановлення земельного сервітуту з фізичною особою-підприємцем [PERSON] площею 0,0030 га» прийнято рішення укласти договір про встановлення особистого строкового сервітуту з фізичною особою-підприємцем [PERSON] для експлуатації та обслуговування тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності - павільйону № [NUMBER] в групі ТС по [ADDRESS] , у районі пологового будинку, площею 0,0030 га (з них: під тимчасовою спорудою - 0,0030 га), строком на 3 (три) роки, за рахунок земель населеного пункту м. Біла Церква. На підставі вказаного рішення було укладено договір особистого строкового сервітуту №10-08/57 від 19.06.2020 року. Відповідно до ухвали про тимчасовий доступ до документів по справі №357/8098/21 (1-кс/357/2359/21), оригінали договорів про встановлення особистих строкових сервітутів за 2020 рік були вилучені з управління регулювання земельних відносин Білоцерківської міської ради. У зв`язку з вказаним належним чином завірені копії договорів про встановлення особистих строкових сервітутів № 10-08/57, № 10-08/58, № 10-8/59 від 19.06.2020 року немає можливості. Згідно з рішенням Білоцерківської міської ради від 30.03.2023 року №3803-38-VІІI «Про погодження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту та встановлення земельного сервітуту з фізичною особою - підприємцем [PERSON] » прийнято рішення погодити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту фізичній особі - підприємцю [PERSON] на розміщення групи тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, код обмеження 07.11 Право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм) за адресою: [ADDRESS] площею 0,0090 га від загальної площі земельної ділянки 2,7992 га з кадастровим номером: 3210300000:03:035:0120 та цільовим призначенням: 12.13 Земельні ділянки загального користування, які використовуються як вулиці, майдани, проїзди, дороги, набережні та укласти договір про встановлення особистого строкового сервітуту з фізичною особою - підприємцем [PERSON] на частину земельної ділянки площею 0,0090 га від загальної площі земельної ділянки 2,7992 га з кадастровим номером: 3210300000:03:035:0120 та цільовим призначенням: 12.13. Земельні ділянки загального користування, які використовуються як вулиці, майдани, проїзди, дороги, набережні на розміщення існуючої групи тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (код обмеження - 07.11 Право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм)) терміном на 10 (десять) років за адресою: [ADDRESS] на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту ( [ADDRESS] рішенням Білоцерківської міської ради від 28.07.2022 року №2855-31-VIII) На підставі вказаного рішення договір особистого строкового сервітуту станом на 10.11.2023 року не укладено. Отже, між сторонами було укладено договори саме сервітутів, оскільки земельна ділянка розташована в межах червоних ліній магістральної дороги та на ній не допускається будь-яке будівництво. Підтвердженням цьому є Паспорти прив`язки тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, реєстраційні № 8-1/13, № 8-2/13, № 8-3/13 щодо (групи ТС по [ADDRESS] , в районі пологового будинку). Строк дії Паспортів прив`язок тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, реєстраційні № 8-1/13, № 8-2/13, № 8-3/13 закінчився - 01.04.2020 року, а термін дії договорів про встановлення особистого строкового сервітуту земельної ділянки № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] закінчився - 28.09.2019 року. Відповідно до п. 4.4.5 Договору про встановлення особистого строкового сервітуту земельної ділянки від 01.12.2016 року № 116; від 01.12.2016 року № 117; від 01.12.2016 року №118, сторони домовилися, що на земельній ділянці комунальної власності не допускається будівництво будь-яких будівель, споруд або інших об`єктів на території об`єкту благоустрою, на яку встановлено особистий строковий сервітут. Встановлений цим Договором особистий строковий сервітут не надає «Сервітуарію» права на проведення будь-якого будівництва на території наданої йому для розміщення павільйону на території для забезпечення благоустрою (підтримання санітарному стані). Отже, на земельній ділянці, що передавалася у строковий земельний сервітут допускалося розміщення лише тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності. Фактично, станом на сьогоднішній день на земельній ділянці комунальної власності розташована тимчасова споруда, що підтверджується Актом обстеження відповідності тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності виданому паспорту прив`язки від 07.11.2023 року, де зазначено, наступні висновки комісії зокрема що: тимчасові споруди не відповідають паспортам прив`язки ТС, а саме: змінена площа тимчасових споруди; лакофарбове покриття не відповідає ескізу фасаду тимчасових споруд та потребує оновлення; благоустрій території знаходиться в занедбаному стані; проектною документацією не передбачено підвищення тимчасових споруд над поверхнею землі; планування тимчасових споруд не відповідає паспортам прив`язки; відсутній дверний прохід. Проте, згідно службової записки Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради від 03.11.2023 року №1647-1/01-07 та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: 08.12.2017 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на нежитлову будівлю (аптеку) загальною площею 79,4 кв.м за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, в супереч чинному законодавству, раніше прийнятим рішенням Білоцерківської міської ради та договору особистого строкового сервітуту, Відповідач, на підставі сумнівних документів, здійснив державну реєстрацію речового права власності на групу з трьох тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, під виглядом нежитлової будівлі (аптеки). Указаними діями Відповідач на думку Позивача також штучно обтяжив (згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) фактично вільну від будь-якої забудови земельну ділянку комунальної власності, з метою її подальшого отримання в користування поза земельними торгами, підтвердженням чому є вказане вище рішення Білоцерківської міської ради від 30.03.2023 року №3803-38-VІІI «Про погодження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту та встановлення земельного сервітуту з фізичною особою - підприємцем [PERSON] ». З огляду на викладені вище обставини Позивач просив суд: скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності за [PERSON] на об`єкт нерухомого майна (аптеку) загальною площею 79,4 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1432398032103, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , припинивши право власності на цей об`єкт в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та закрити відповідний розділ в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; стягнути з Відповідача судові витрати по справі. Історія справи. Заяви та клопотання, позиції учасників справи. 30.01.2024 року ухвалою суду у даній справі було відкрито провадження у справі та постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с. 161-162). 06.03.2024 року у підготовче судове засідання представник Позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 06.03.2024 року до канцелярії суду подав заяву, у якій просив суд здійснювати розгляд даної справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити (а.с. 165). 06.03.2024 року у підготовче судове засідання Відповідач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 04.03.2024 року до канцелярії суду подала заяву, у якій позовні вимоги до себе визнала у повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Повідомила, що наслідки визнання позову їй є відомими та зрозумілими (а.с. 164). У зв`язку з тим, що сторони в судове засідання не з`явилися, згідно з ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до службової записки від 03.11.2023 року №1647.1/01-07 у ході виконання службових обов`язків, Управлінням містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області було отримано відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер якого: 1432398032103, тип об`єкта: нежитлова будівля (аптека), загальною площею 79,4 кв.м., адреса: [ADDRESS] (а.с. 15-16). Згідно інформаційної довідки №353133133 право власності на зазначене майно було зареєстроване 08.12.2017 року державним реєстратором Грусевичем Сергієм Григоровичем, комунальне підприємство «ДОБРОБУТ» Литвинівської сільської ради, Київської області, індексний номер рішення: 38620078. Підстава: технічний паспорт, серія та номер: 2017-329, виданий 23 жовтня 2017 року, видавник: Суб`єкт господарювання ТОВ «ЗЕМБУДІНВЕСТПРОЕКТ», договір про встановлення особистого строкового сервітуту, серія та номер: 328, виданий 10.12.2013 року, видавник: Білоцерківська міська рада та ФОП [PERSON] ; договір про встановлення особистого строкового сервітуту земельної ділянки, серія та номер: 116, виданий 01.12.2016 року, видавник: Білоцерківська міська рада та ФОП [PERSON] ; договір про встановлення особистого строкового сервітуту земельної ділянки, серія та номер: 117, виданий 01.12.2016 року, видавник: Білоцерківська міська рада та ФОП [PERSON] ; договір про встановлення особистого строкового сервітуту земельної ділянки, серія та номер: 118, виданий 01.12.2016 року, видавник: Білоцерківська міська рада та ФОП [PERSON] ; декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: КС14216370121, виданий 22.12.2016 року, видавник: Департамент ДАБІ у Київській області. Власник: [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , паспорт громадянина України, серія та номер: [NUMBER] , виданий 22.01.2014 року, видавник: Білоцерківським МВ Управління ДМС України в Київській області, країна громадянства: Україна (а.с. 17-18). Підпунктами 1.20, 1.21 та 1.22 пункту 1 рішення Білоцерківської міської ради від 21.11.2012 року № 754-31-VI «Про укладання договорів на встановлення особистих строкових сервітутів» було прийнято рішення укласти договори на встановлення особистих строкових сервітутів з Фізичною особою-підприємцем [PERSON] під розміщення кіоску № [NUMBER] , кіоску № [NUMBER] та кіоску № [NUMBER] в [ADDRESS] будинку, загальною площею 0,0030 га, терміном на 3 (три) роки, за рахунок земель населеного пункту м. Біла Церква. На підставі вказаних підпунктів рішення було укладено договори про встановлення особистих строкових сервітутів № 25, № 26 та № 27 від 01.03.2013 року зі змінами (а.с. 22-23, 126-132, 133-139, 140-146). Відповідно до підпунктів 1.1, 1.2 та 1.3 пункту 1 рішення міської ради від 29.09.2016 року № 283-17-VII «Про укладення договорів про встановлення особистих строкових сервітутів» прийнято рішення укласти договори про встановлення особистих строкових сервітутів з Фізичною особою - підприємцем [PERSON] під розміщення кіоску № [NUMBER] , кіоску № [NUMBER] та кіоску [ADDRESS] загальною площею 0,0030 га (з них: тимчасова - 0,0024 га, під проходами та площадками - 0,0006 га) строком на 3 (три) роки, за рахунок земель населеного пункту міста Біла Церква. На підставі вказаних підпунктів рішення укладено договори про встановлення особистих строкових сервітутів №116, 117 та 118 від 01.12.2016 року (а.с. 43-101, 102-109, 110-117, 118-125). Згідно з рішенням Білоцерківської міської ради від 23.01.2020 року № 4955-89-VII «Про встановлення земельного сервітуту з фізичною особою-підприємцем [PERSON] » прийнято рішення укласти договір про встановлення особистого строкового сервітуту з фізичною особою-підприємцем [PERSON] для експлуатації та обслуговування тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності - павільйону № [NUMBER] в групі ТС по [ADDRESS] , в районі пологового будинку, площею 0,0030 га (з них: під тимчасовою спорудою - 0,0030 га), строком на 3 (три) роки, за рахунок земель населеного пункту міста Біла Церква. На підставі вказаного рішення було укладено договір особистого строкового сервітуту №10-08/59 від 19.06.2020 року (а.с. 26). Згідно з рішенням Білоцерківської міської ради від 23.01.2020 року № 4956-89-VII «Про встановлення земельного сервітуту з фізичною особою-підприємцем [PERSON] по [ADDRESS] » прийнято рішення укласти договір про встановлення особистого строкового сервітуту з фізичною особою-підприємцем [PERSON] для експлуатації та обслуговування тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності - павільйону № [NUMBER] в групі ТС по [ADDRESS] , у районі пологового будинку, площею 0,0030 га (з них: під тимчасовою спорудою - 0,0030 га), строком на 3 (три) роки, за рахунок земель населеного пункту міста Біла Церква. На підставі вказаного рішення було укладено договір особистого строкового сервітуту №10-08/58 від 19.06.2020 року (а.с. 27). Згідно з рішенням Білоцерківської міської ради від 23.01.2020 року №4957-89-VII «Про встановлення земельного сервітуту з фізичною особою-підприємцем [PERSON] площею 0,0030 га» прийнято рішення укласти договір про встановлення особистого строкового сервітуту з фізичною особою-підприємцем [PERSON] для експлуатації та обслуговування тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності - павільйону № [NUMBER] в групі ТС по [ADDRESS] , у районі пологового будинку, площею 0,0030 га (з них: під тимчасовою спорудою - 0,0030 га), строком на 3 (три) роки, за рахунок земель населеного пункту м. Біла Церква. На підставі вказаного рішення було укладено договір особистого строкового сервітуту №10-08/57 від 19.06.2020 року (а.с. 28). Згідно з рішенням Білоцерківської міської ради від 30.03.2023 року №3803-38-VІІI «Про погодження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту та встановлення земельного сервітуту з фізичною особою - підприємцем [PERSON] » прийнято рішення погодити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту фізичній особі - підприємцю [PERSON] на розміщення групи тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, код обмеження 07.11 Право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм) за адресою: [ADDRESS] площею 0,0090 га від загальної площі земельної ділянки 2,7992 га з кадастровим номером: 3210300000:03:035:0120 та цільовим призначенням: 12.13 Земельні ділянки загального користування, які використовуються як вулиці, майдани, проїзди, дороги, набережні та укласти договір про встановлення особистого строкового сервітуту з фізичною особою - підприємцем [PERSON] на частину земельної ділянки площею 0,0090 га від загальної площі земельної ділянки 2,7992 га з кадастровим номером: 3210300000:03:035:0120 та цільовим призначенням: 12.13. Земельні ділянки загального користування, які використовуються як вулиці, майдани, проїзди, дороги, набережні на розміщення існуючої групи тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (код обмеження - 07.11 Право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм)) терміном на 10 (десять) років за адресою: [ADDRESS] на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту ( [ADDRESS] рішенням Білоцерківської міської ради від 28.07.2022 року №2855-31-VIII). На підставі вказаного рішення договір особистого строкового сервітуту станом на 10.11.2023 року укладено не було (а.с. 29-30). Відповідно до п. 4.4.5 Договору про встановлення особистого строкового сервітуту земельної ділянки від 01.12.2016 року № 116; від 01.12.2016 року № 117; від 01.12.2016 року №118, сторони домовилися, що на земельній ділянці комунальної власності не допускається будівництво будь-яких будівель, споруд або інших об`єктів на території об`єкту благоустрою, на яку встановлено особистий строковий сервітут. Встановлений цим Договором особистий строковий сервітут не надає «Сервітуарію» права на проведення будь-якого будівництва на території наданої йому для розміщення павільйону на території для забезпечення благоустрою (підтримання санітарному стані). Згідно зі змістом Паспортів прив`язки тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, реєстраційні № 8-1/13, № 8-2/13, № 8-3/13 щодо (групи ТС по [ADDRESS] , в районі пологового будинку), між сторонами було укладено договори сервітутів. Строк дії Паспортів прив`язок тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, реєстраційні № 8-1/13, № 8-2/13, № 8-3/13 закінчився - 01.04.2020 року, а термін дії договорів про встановлення особистого строкового сервітуту земельної ділянки № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] закінчився - 28.09.2019 року (а.с. 32-42). Відповідно до листа Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради від 07.11.2023 року №1660/01-07 будівельний паспорт, містобудівні умови та обмеження чи архітектурно-планувальне завдання для будівництва нежитлової будівлі (аптеки) по [ADDRESS] , не надавалися (а.с. 19). Актом обстеження відповідності тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності виданому паспорту прив`язки від 07.11.2023 року встановлено, що на указаній земельній ділянці: тимчасові споруди не відповідають паспортам прив`язки ТС, а саме: змінена площа тимчасових споруди; лакофарбове покриття не відповідає ескізу фасаду тимчасових споруд та потребує оновлення; благоустрій території знаходиться в занедбаному стані; проектною документацією не передбачено підвищення тимчасових споруд над поверхнею землі; планування тимчасових споруд не відповідає паспортам прив`язки; відсутній дверний прохід (а.с. 20-21). 2. Мотивувальна частина. Вирішуючи дану справу суд керується наступними нормами процесуального та матеріального права України. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду. Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). За правилами ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі №450/1686/17). Верховний Суд також неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. У частині третій статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 Кодексу. Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», (в редакції від 04.06.2017 року) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Статтею 3 вищевказаного Закону встановлено, що загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом. Статтею 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. За правилами частини 4 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії. Частиною 3 статті 10 вищевказаного Закону передбачено, що державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Відповідно до частини 4 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Згідно з частиною 2 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом. Відповідно до частини 1 статті 39 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 02.08.2017 року) прийняття в експлуа-тацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підс-таві будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Відповідно до статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції від 02.08.2017 року) забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону. 4. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. 5. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.». Згідно зі статтею 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування. 2. Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва. 3. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; 2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); 3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; 4) витяг із Державного земельного кадастру. Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва. Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним. Витяг з містобудівного кадастру для формування містобудівних умов та обмежень до документів замовника додає служба містобудівного кадастру (у разі її утворення). Перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування. 5. Містобудівні умови та обмеження містять: 1) назву об`єкта будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об`єкта; 2) інформацію про замовника; 3) відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні; 4) гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах; 5) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки; 6) максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону); 7) мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд; 8) планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони); 9) охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж. Перелік зазначених умов є вичерпним. 7. Відомості про надані містобудівні умови та обмеження підлягають внесенню до реєстру містобудівних умов та обмежень, який веде відповідний уповноважений орган містобудування та архітектури. Порядок ведення реєстру містобудівних умов та обмежень визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування. Доступ користувачів до даних реєстру містобудівних умов та обмежень здійснюється безоплатно через офіційний веб-сайт уповноваженого органу містобудування та архітектури. 8. Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника. Внесення змін до містобудівних умов та обмежень може здійснювати орган, що їх надав, за заявою замовника, на виконання приписів головних інспекторів будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, або за рішенням суду. Особливості процедури державної реєстрації прав власності на нерухоме майно визначені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року (в редакції від 27.07.2017 року, чинного на час проведення реєстраційних дій) (надалі - Порядок №1127). Згідно пункту 6 Порядку №1127, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Пунктом 9 Порядку №1127 передбачено, що разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації. У пункті 40 Порядку №1127 передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком. Пунктом 41 Порядку №1127 передбачено, що для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності). Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів. У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки. Відповідно до пункту 1.3. Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року №244, тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Спір щодо державної реєстрації права чи обтяження має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на земельну ділянку або на інший об`єкт нерухомості особою, на користь якої державним реєстратором прийняте оспорюване рішення, або щодо державної реєстрації права якої вимагається внесення запису до Державного реєстру. Юрисдикційність такого спору не залежить від того, чи дотримано державним реєстратором вимог законодавства. Та обставина, що позивач не може досягти внесення відомостей до Державного реєстру власними діями, оскільки не має до нього самостійного доступу, а тому може діяти виключно через посередництво державного реєстратора в установленому законом порядку, не змінює цивільно-правового характеру відносин. Належним відповідачем у такій справі є особа, на користь якої державним реєстратором прийняте оспорюване рішення, або щодо державної реєстрації права якої вимагається внесення запису. Участь державного реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав) не змінює цивільно-правового характеру цього спору. Такі правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 року у справі №823/2042/16 (провадження №11-377апп18, пункт 36), від 28.01.2020 року у справі №917/259/19 (провадження №12-149гс19, пункт 5.18). У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.06.2022 року у справі № 903/833/17 сформульовано висновок, зокрема про те, що належним відповідачем у спорі про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Аналогічний правовий висновок викладено також у постанові Верховного Суду від 16.02.2022 року у справі № 907/225/20. Висновки суду. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Відповідач [PERSON] є власником нежитлової будівлі (аптеки) загальною площею 79.4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підставою виникнення права власності на нежитлову будівлю (аптеку) стали: Технічний паспорт, серія та номер: [NUMBER] , виданий 23.10.2017 року, видавник: Суб`єкт господарювання ТОВ «ЗЕМБУДІНВЕСТПРОЕКТ»; Декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: КС 14216370121, виданий 22.12.2017 року, видавник: Департамент ДАБІ у Київській області. Заявником, який звернувся з пакетом документів для проведення державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю (аптеку) загальною площею 79.4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] є - [PERSON] , тобто Відповідач у даній справі. Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради рішень стосовно присвоєння адреси: [ADDRESS] не приймалося. Відповідачем на надано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у неї документів, на підтвердження присвоєння указаному об`єкту нерухомого майна адреси. Як і не надано доказів наявності у неї дозвільної документації на будівництво указаного об`єкта нерухомості. Натомість у матеріалах справи наявні докази на підтвердження того, що будівельний паспорт, містобудівні умови та обмеження чи архітектурно-планувальне завдання для будівництва нежитлової будівлі (аптеки) по [ADDRESS] , не надавалися. Разом з цим, Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради листом від 20.11.2023 року №17-06/107 повідомлено, що інформація та документи, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, змін до них їх скасування чи анулювання, щодо нежитлової будівлі, загальною площею 79,4 кв.м за адресою: [ADDRESS] , яка розташована на частині земельної ділянки площею 0,0090 га від загальної площі земельної ділянки 2,7992 га з кадастровим номером: 3210300000:03:035:0120, за період з 10.03.2017 року по теперішній час у Відділі відсутня. Окрім того, згідно інформації Комунального підприємства Київської обласної ради «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» від 17.11.2023 року №БЦ 2574/1 повідомило, що за адресою: [ADDRESS] , право власності не зареєстровано та технічна інвентаризація не проводилася. Відтак, у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження законності здійснення державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності за [PERSON] на об`єкт нерухомого майна (аптеку) загальною площею 79,4 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1432398032103, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених сторонами позовних вимог, з урахуванням обраного ними способу захисту права, на підставі наданих сторонами та витребуваних судом доказів. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 гривень, а позовні вимоги задоволено, то вказана сума підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивачів (а.с. 31). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved