Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] зареєстрований 11 вересня 1999 року Київським відділом реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 1525. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що від шлюбу у них є двоє дітей: повнолітня донька - [PERSON] , [INFO] та неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] . Спір щодо місця проживання неповнолітньої дитини - відсутній. На сьогодні стосунки позивача з відповідачем як подружжя вичерпали себе повністю, спілкування між ними як подружжя, ведення ними спільного господарства, сумісне проживання та шлюбні відносини були остаточно припинені з 01 січня 2019 року. В лютому 2022 року після початку широкомасштабної збройної агресії російської федерації проти України відповідачка разом з їхніми дітьми виїхала з України до Федеративної Республіки Німеччина де і перебувають зараз. Позивач вважає, що відновлення між ними стосунків та примирення неможливе і недоцільне, так як, в кожного з них вже давно своє ососбисте життя, позивач проживає одною сім`єю з іншою жінкою та двома їхніми спільними малолітніми дітьми. Примирення та подальше сімейне проживання між ними неможливе, воно не відповідає інтересам позивача. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18.10.2023 відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду. 17.01.2024 року від представника позивача - адвоката Логінова К.Е. до суду через засоби поштового зв`язку "Укрпошта" надійшла заява про призначення подружжю строку на примирення. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07.02.2024 клопотання представника відповідача про надання строку для примирення подружжю по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - задоволено та надано сторонам строк для примирення терміном на один місяць. Ухвалою суду від 07.03.2024 року провадження у даній цивільній справі поновлено та призначено судове засідання. 07.03.2024 через підсистему "Електронний суд" від представника відповідача надійшла заява про призначення додаткового строку подружжю для їх примирення. Позивач в судовому засіданні категорично заперечував проти призначення додаткового строку на примирення, так як у нього вже є інша сім`я та двоє неповнолітніх дітей, просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні просив надати судом ще додатковий термін для примирення подружжя. Ухвалою суду, що занесена до протоколу судового засідання відмовлено у задоволенні клопотання сторони відповідача про надання додаткового строку для примирення подружжю. Вислухавши думку позивача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у відповідності до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 11 вересня 1999 року, місце реєстрації - Київський відділ реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 1525. Прізвище дружини після укладення шлюбу " [PERSON] ". Згідно із свідоцтвом про народження, від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] та повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, відповідно до свідоцтва про народження, від цивільного шлюбу позивач [PERSON] з [PERSON] мають двох спільних неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. В судовому засіданні судлм встановлено, що за термін визначений подружжю для примирення позивач та відповідачка не примирилися, позивач категорично заперечував в судовому засіданні проти надання їм додаткового строку для примирення, оскільки у нього нова сім"я в якій народилося двоє діток. Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, а позов підлягає задоволенню, так як у сторін відсутнє взаєморозуміння та повага, розходження поглядів на сімейні відносини та життєві цінності. Оскільки позивач звільнений від судового збору, то судові витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved