Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

Представник позивача АТ «Райффайзен Банк» Сапіга М.М. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованість за кредитним договором №010/0461/82/0057369 від 25.10.2011 року у розмірі 108186, 95 грн., яка складається з: заборгованість за дозволеним овердрафтом 97925, 00 грн., заборгованість за недозволеним овердрафтом 10261,95 грн., у тому числі прострочена заборгованість із щомісячного обов`язкового внеску 28395, 33 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684, 00 грн. В обґрунтування позову зазначають, що 25.10.2011 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , укладено кредитний договір №010/0461/82/0057369, згідно умов якого кредитор зобов`язався надавати позичальнику кредитні кошти на умовах кредитного договору в межах поточного ліміту 19600, 00 грн. строком до 25.10.2013 року під 36,90% річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені кредитним договором. 16.08.2013 між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до кредитного договору, згідно умов якої сторони вирішили змінити умови банківського обслуговування відповідача, виклавши договір в новій редакції, відповідно до умов якої: встановлено та визначено розмір поточного ліміту кредитування, який складає 24500 грн.; визначено дату закінчення строку користування кредитом 16.08.2017; встановлено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 36 % річних, максимальний ліміт кредиту за кредитним договором встановлений у розмірі 200000 грн. 01 лютого 2013 року відбулася заміна кредитного ліміту до 24500,00 грн, з 15 листопада 2013 року - заміна кредитного ліміту до 26900,00 грн, з 19 червня 2015 року - заміна кредитного ліміту до 30900,00 грн, з 29 січня 2016 року - заміна кредитного ліміту з до 33900,00 грн., з 16 вересня 2016 року - заміна кредитного ліміту з до 37200,00 грн., з 05 травня 2017 року - заміна кредитного ліміту з до 40900,00 грн., з 27 червня 2018 року - заміна кредитного ліміту з до 44900,00 грн., з 21 грудня 2018 року - заміна кредитного ліміту з до 93000,00 грн., з 28 грудня 2022 року - заміна кредитного ліміту з до 97925,00 грн. У процесі кредитування позивачем здійснювалися пролонгації дії кредитного договору, остання пролонгація проведена 09.08.2021 на 48 місяців до 09.08.2025. Банк виконав свої зобов`язання, надавши кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору Всупереч вимогам кредитного договору позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання, не здійснювала сплату банку обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитом та відсотків за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим станом на 26.06.2023 року заборгованість останнього перед АТ «Райффайзен Банк» становить у загальному розмірі 108186, 95 грн. Ухвалою від 26.01.2024 року відкрито провадження справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачам право на подання заперечень на відповідь на відзив. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідача та/або позивач до суду не подавали. Відповідно до ч.5ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. 25.10.2011 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , укладено кредитний договір №010/0461/82/0057369, згідно умов якого кредитор зобов`язався надавати позичальнику кредитні кошти на умовах кредитного договору в межах поточного ліміту 19600, 00 грн. строком до 25.10.2013 року під 36,90% річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені кредитним договором. 16.08.2013 між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до кредитного договору, згідно умов якої сторони вирішили змінити умови банківського обслуговування відповідача, виклавши договір в новій редакції, відповідно до умов якої: встановлено та визначено розмір поточного ліміту кредитування, який складає 24500 грн.; визначено дату закінчення строку користування кредитом 16.08.2017; встановлено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 36 % річних, максимальний ліміт кредиту за кредитним договором встановлений у розмірі 200000 грн. 01 лютого 2013 року відбулася заміна кредитного ліміту до 24500,00 грн, з 15 листопада 2013 року - заміна кредитного ліміту до 26900,00 грн, з 19 червня 2015 року - заміна кредитного ліміту до 30900,00 грн, з 29 січня 2016 року - заміна кредитного ліміту з до 33900,00 грн., з 16 вересня 2016 року - заміна кредитного ліміту з до 37200,00 грн., з 05 травня 2017 року - заміна кредитного ліміту з до 40900,00 грн., з 27 червня 2018 року - заміна кредитного ліміту з до 44900,00 грн., з 21 грудня 2018 року - заміна кредитного ліміту з до 93000,00 грн., з 28 грудня 2022 року - заміна кредитного ліміту з до 97925,00 грн. У процесі кредитування позивачем здійснювалися пролонгації дії кредитного договору, остання пролонгація проведена 09.08.2021 на 48 місяців до 09.08.2025. Відповідно до ст. 10 кредитного договору в редакції додаткової угоди максимальний розмір кредиту за договором становить 200000, 00 грн. 13.03.2020 сторонами підписано заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/0461/82/0057369 із підписанням якої сторони погодили, що умови кредитного договору №010/0461/82/0057369 від 25.10.2011 припиняють застосовуватися до правовідносин сторін в частині відкриття та ведення карткового рахунку, а також надання банком кредиту. Відповідачу було відкрито картковий рахунок по якому в подальшому здійснювалася видача/обслуговування та облік кредиту. Згідно з наданими банком розрахунками, заборгованість [PERSON] за договором №010/0461/82/0057369 від 25.10.2011 року, станом на 26.06.2023 становить 108186, 95 грн., яка складається з: заборгованість за дозволеним овердрафтом 97925, 00 грн., заборгованість за недозволеним овердрафтом 10261,95 грн., у тому числі прострочена заборгованість із щомісячного обов`язкового внеску 28395, 33 грн. Відповідно до частини першої ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статей 530, 612, 525 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Згідно із ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних банку відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором. Приймаючи до уваги, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Райффайзен Банк» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку, визначений моментом пред`явлення вимоги, то кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. АТ «Райффайзен Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а також зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів. З моменту отримання кредиту відповідач допускала порушення умов повернення грошових коштів, оскільки не здійснювала платежів, передбачених договором та достатніх для погашення його договірних зобов`язань з оплати кредиту та процентів за його користування. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає в повному обсязі, що є порушенням законних прав АТ «Райффайзен Банк». На час розгляду справи договір від 25.10.2011 року недійсним, розірваним чи припиненим не визнаний. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначено ст.610 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.ст.12,13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Як зазначено в ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували докази, надані позивачем щодо розміру заборгованості по кредитному договору. Отже, до стягнення з [PERSON] на користь позивача АТ «Райффайзен Банк» підлягає заборгованість за Кредитним договором №010/0461/82/0057369 від 25.10.2011 року, що утворилась станом на 26.06.2023 року в сумі 108186,95 грн. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого та документально підтвердженого судового збору. Згідно платіжного доручення №19368 від 24.07.2023 року позивачем було сплачено 2 684 грн. 00 коп. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved