Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

Представник позивача Предместніков Олег Гарійович в інтересах [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Приватний нотаріус Нововоронцовського районного нотаріального округу Херсонської області Виноградова Наталія Миколаївна про визнання недійсним заповіту. В обгрунтування позову посилався на ту обставину, що [PERSON] (до реєстрації шлюбу [PERSON] ) та [PERSON] є рідним братом та сестрою, що підтверджується посвідками про народження [PERSON] № [NUMBER] та [PERSON] за номером А№1227815. [PERSON] та [PERSON] проживали разом у [ADDRESS] . Разом з ними проживала їхня мати [PERSON] . Пізніше позивач переїхала жити до м. Херсона та почала спілкуватися з братом листали. Починаючи з кінця 2017 року [PERSON] почав писати, що до нього в рамкам програми приїжджала лікарка, яка надала йому ліки, зокрема і «Ліпріл» (указаний препарат застосовується при захворюваннях, яких у [PERSON] не було). У листуванні [PERSON] скаржився на погіршення здоров`я після прийому ліків. [INFO] [PERSON] помер, посмертна патологоанатомічна експертиза та автопсія не проводилися. Родичі про смерть не повідомлялися. За заповітом померлий заповів все своє майно відповідачу, яка виконувала обов`язки соціального працівника. З огляду, що при складанні заповіту волевиявлення [PERSON] не було вільним та не відповідало його волі, що підтверджується медичними довідками (амбулаторною карткою) про стан здоров`я [PERSON] , а також можливе здійснення як психічного так і фізичного насильства, тому представник позивача просив визнати недійсним заповіт [PERSON] , посвідченого Виноградовою Н. М. нотаріусом Нововоронцовського районного нотаріального округу Херсонської області 13.08.2018 за реєстрованим №874. Відповідач позов не визнала, надала відзив за яким зазначила, що вона працює в комунальному закладі «Нововоронцовський територіальний центр соціального обслуговування». З 2015 року та до смерті, її підопічним був [PERSON] . До посадових обов`язків за договором про соціальне обслуговування одинокого громадянина входила надання таких послуг: оплата комунальних послуг, доставка промислових та продовольчих товарів двічі на тиждень, а потім тричі на тиждень по 1 год. 15 хв.-2год. З огляду, що [PERSON] сам фізично нічого не міг робити, відповідач погодилася допомагати йому кожного дня після роботи, у святкові та вихідні дні, зокрема: носила з криниці воду, рубала та складала дрова, топила піч, прибирала на подвір`ї та в будинку, білила хату, трусила сажу, варила їсти, прала, стригла, виносила біотуалет та інше. За весь час родичі до [PERSON] не приїздили, нічим останньому не допомагали. З родичами останній мав погані стосунки та не хотів залишати їм спадщину. Тому, з огляду що з відповідачкою у нього склалися довірительні стосунки, останній склав оскаржуваний заповіт, за яким єдиною спадкоємецею стала [PERSON] . Оскільки в момент складання заповіту [PERSON] за своїм психічним станом був здоровий, усвідомлював значення своїх дій та керував ними, вчинив такий правочин внаслідок своєї справжньої волі без впливу будь-якого насильства, тобто волевиявлення спадкодавця відповідало його внутрішній волі, просила у позові відмовити. Третя особа у судовому засіданні повідомила, що при посвідченні заповіту нею дотримано всіх вимог чинного законодавства, [PERSON] встановлено. \~ \~ \~ \~Повно і всебічно з`ясувавши обставини, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Суд встановив, що згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.01.2021, [PERSON] помер [INFO] (а. с.25 т.1). \~ \~ \~ \~До позовної заяви додано посвідки про\~народження:\~ [PERSON] № [NUMBER] \~та [PERSON] \~за номером\~А№1227815,\~за якими\~останні є\~рідними братом\~та сестрою\~(а.\~с.\~11-12 т.1). За свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 30.12.1965, [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а. с. 10 т.1). Матеріали справи містять копії листів, які надала позивач, як листування з братом (а. с. 13-15, 30, 82 т.1; а.с.8-20 т.2) та листи, які надала відповідач, як листування померлого з матір`ю (а. с.72-75 т.1). За заповітом,\~посвідченим Виноградовою\~Н.\~М.\~нотаріусом Нововоронцовського\~районного нотаріального\~округу Херсонської\~області 13.08.2018\~за реєстрованим\~№874,\~ [PERSON] заповідав\~усе своє\~майно [PERSON] \~(а.\~с.62 т.1). За витягом\~із наказу\~№73в\~від 20.12.2013\~директора комунального\~закладу «Нововоронцовський\~територіальний центр\~соціального обслуговування\~(надання\~соціальних послуг)\~Киян Н.\~А.,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~прийнятий на\~соціальне обслуговування\~відділенням соціальної\~допомоги вдома\~на безоплатній\~основі (а.\~с.19 т.1). З останнім\~укладено договір\~про надання\~соціальних послуг\~від 07.04.2017\~(а.\~с.\~20-22 т.1),\~Договір про\~соціальне обслуговування\~(надання\~соціальних послуг)\~одинокого (проживаючого\~самотньо)\~громадянина (а.\~с.\~88-91);\~індивідуальний план\~надання соціальної\~(ст.100-101 т.1),\~графік відвідування\~обслуговуваних громадян\~(а.с.\~102-104 т.1). Матеріали справи\~також містять\~оригінали документів,\~наданих КЗ\~«Нововоронцовський центр\~надання соціальних\~послуг» Нововоронцовської\~селищної ради:\~довідки про\~склад сім`ї,\~медичний висновок\~про здатність\~до самообслуговування\~та потребу\~в сторонній\~допомозі,\~витяг з\~наказу,\~карта визначення\~(оцінювання)\~індивідуальних потреб\~громадянина у\~соціальному обслуговуванні\~(наданні\~соціальних послуг);\~договір про\~соціальне обслуговування\~(надання\~соціальних послуг)\~одинокого (проживаючого\~самотньо)\~громадянина з\~IV\~ групою\~рухової активності\~відділенням соціальної\~допомоги вдома\~(а.\~с.\~123-131 т.1);\~договір про\~соціальне обслуговування\~(надання\~соціальних послуг)\~одинокого (проживаючого\~самотньо)\~громадянина з\~IV\~ групою\~рухової активності\~відділенням соціальної\~допомоги вдома;\~договір про\~надання соціальних\~послуг від\~07.04.2017,\~пролоногваний по\~08.04.2021;\~наказ від\~01.10.2015\~«Про переведення\~ [PERSON] \~на 40-годинний\~робочий тиждень;\~індивідуальний план\~надання соціальної\~послуги від\~07.04.2017,\~19.08.2019,\~02.03.2020;\~медичний висновок\~про здатність\~до самообслуговування\~та потребу\~в сторонній\~допомозі від\~13.01.2016,\~24.01.2017,\~31.01.2018,\~11.12.2018,\~03.12.2019;\~посадова інструкція\~соціального робітника\~комунального закладу\~«Нововоронцовський територіальний\~центр соціального\~обслуговування»;\~посадова інструкція\~соціального робітника\~комунального закладу\~«Нововоронцовський центр\~надання соціальних\~послуг» Нововоронцовської\~селищної ради\~(а.\~с.\~51-71);\~оригінал амбулаторної\~картки [PERSON] \~(а.\~с.\~133-200 т.1). Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. Статтею 1247 ЦК України встановлено загальні вимоги до форми заповіту, за якими заповіт повинен складатися у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення, має бути особисто підписаний заповідачем (якщо особа не може підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу). Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі (частина друга статті 1257 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Сторони не заперечували, що заповіт підписаний [PERSON] . Доказів протилежного в порядку статті 81 ЦПК України. Крім того, зміст статей 1241, 1254, 1307 ЦК України при посвідченні заповіту нотаріусом заповідачу було роз`яснено. Заповіт містить позначення, що його прочитано вголос та підписано власноручно спадкодавцем, дієздатність якої нотаріусом перевірено. ЦК України проголошує принцип свободи заповіту, відповідно до якого заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Крім того, він може без зазначення будь-яких причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Отже, [PERSON] реалізував своє право на заповіт, вимоги щодо форми якого при його посвідченні було дотримано. Правові наслідки вчинення правочину дієздатною фізичною особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними визначенні статті 225 ЦК України. Частинами першої, другої цієї статті встановлено, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала у такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів. Для визначення тимчасового стану особи, при якому вона внаслідок функціональних розладів психіки, порушення фізіологічних процесів в організмі або інших хворобливих станів не може розуміти значення своїх дій та керувати ними у момент укладення нею правочину, необхідно обов`язкове призначення судово-психіатричної експертизи. У постановах Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 161/17119/16- ц, від 12 вересня 2018 року у справі № 522/25597/13-ц, від 18 вересня 2019 року у справі № 311/3823/15 зазначається, що розгляд вимог про визнання правочину недійсним на підставі статті 225 ЦК України здійснюється з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів, які підтверджують чи спростовують доводи позивача про те, що в момент укладення оспорюваного правочину особа не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними. Крім того, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 листопада 2019 року в справі № 496/4851/14-ц (провадження № 61-7835сво19) вказав, що підставою для визнання правочину недійсним згідно частини першої статті 225 ЦК України може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та керувати ними. Разом із тим, суд дійшов висновку, що надана та досліджена в судовому засіданні медична документація не містить висновків щодо наявності у померлого психічного або іншого захворювання, внаслідок якого останній не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Щодо доведення такого стану померлого шляхом проведення експертизи, суд сприяв реалізації прав учасників у наданні доказів та призначав відповідну експертизу. Однак, експертиза проведеною не була з об`єктивних причин. Вподальшому сторони на її проведенні не наполягали, представник позивача від проведення експертизи відмовився через брак коштів у позивача на її проведення. Також, допитані у судовому засіданні свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не підтвердили, що [PERSON] мав психічні розлади, неадекватну поведінку. Відсутні відомості із показань, що останній не розумів значення своїх дій чи не міг керувати ними. Також не встановлено й інших обставин, які свідчать, що останній вчинив правочин під тиском чи погрозами. Указані свідки підтвердили, що останній звертався за медичною допомогою та соціальною допомогою, однак такі послуги надавалися йому з урахуванням віку та стану здоров`я, та небули пов`язаними з обставинами, за яких останнього можна було б вважати недієздатним чи обмеженодієздатним. Від допиту інших свідків представник позивача відмовився, інших показань в ході судового розгляду не здобуто. Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] реалізував своє право на заповіт, вимоги щодо форми якого при його посвідченні було дотримано. Також, у судовому засіданні не було доведено, що померлий мав стан, при якому він внаслідок функціональних розладів психіки, порушення фізіологічних процесів в організмі або інших хворобливих станів не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними у момент укладення правочину. Прийнято до уваги й ту обставину, що заповіт було складено у 2018 році, а [PERSON] помер у 2021 році, що свідчить про стійке та незмінне волевиявлення останнього. З огляду на викладене, вимога щодо визнання недійсним заповіту задоволенню не підлягає. З урахуванням наявності в матеріалах справи оригіналів витребовуваних документів, суд вирішив питання про повернення таких документів.

Outcome: dismissed