Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

Позивач за первісним позовомзвернувся із позовною заявою до Ямпільської міської ради Вінницької області, [PERSON] про визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини, встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив визначити йому додатковий строк два місяці після вступу рішення у законну силу, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] в місті Вінниця, а також встановити факт, що [PERSON] є його рідною матір`ю. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] в місті Вінниця померла його мати [PERSON] . За життя спадкодавцю [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,2878 га., яка розташована на території колишньої Порогівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Зазначив, що після смерті матері він не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, так як не знав про те, що у матері наявне спадкове майно. Вказав, що йому зателефонували з села Пороги та повідомили про те, що у матері була земельна ділянка, і щоб він прийняв міри для оформлення спадщини. Позивач посилається на те, що він проживає в іншому населеному пункті, тому не знав про наявність земельної ділянки. Зазначив, що крім нього є ще один спадкоємець - відповідач по справі [PERSON] , який є його рідним братом. Позивач зазначає, що у свідоцтві про його народження, в графі мати зазначено - « [PERSON] », тобто є розбіжності у написанні прізвища та імені його покійної матері. Вказав, що він звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після смерті спадкодавця, однак йому було відмовлено у оформленні спадщини, у зв`язку із тим, що він не подав документи, які підтверджують факт його постійного проживання зі спадкодавцем, або ж не має відомостей, що він подавав до органів нотаріату заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Тому, просить суд встановити факт родинних стосунків та визнати, що строк на прийняття спадщини ним пропущений з поважних причин і визначити строк для подання ним заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивач за зустрічним позовом звернувся до суду із позовом до [PERSON] про встановлення факту родинних стосунків та визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини за законом. Вказав, що [INFO] в місті Вінниця померла його мати [PERSON] . За життя, спадкодавцю [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,2878 га., яка розташована на території колишньої Порогівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Зазначив, що після смерті матері він не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, так як не знав про те, що у матері наявне спадкове майно. Вказав, що йому зателефонували з села Пороги та повідомили про те, що у матері була земельна ділянка, і щоб він прийняв міри для оформлення спадщини. Зазначив, що крім нього є ще один спадкоємець - [PERSON] , який є його рідним братом. Зазначив, що у свідоцтві про його народження в графі мати зазначено « [PERSON] », тобто є розбіжності у написанні імені покійної матері, а також його ім`я записано як « [PERSON] ». Вказав, що працівники сільської ради, які були відповідальні за ведення таких реєстрів та справ не добросовісно і неграмотно відносились до ведення такої реєстраційної документації, а тому вчиняли такі грубі помилки. Тому, просить суд встановити факт родинних стосунків та визнати, що строк на прийняття спадщини ним пропущений з поважних причин і визначити строк для подання ним заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№1432 від 11.03.2024, в якій просив справу розглянути у його відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти задоволення зустрічних позовних вимог не заперечує. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№1431 від 11.03.2024, в якій просив справу розглянути у його відсутність. Позовні вимоги за первісним позовом визнає та не заперечує проти їх задоволення, позовні вимоги за зустрічною. Позовною заявою підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача за первісним позовомЯмпільської міської ради Вінницької області у судове засідання не з`явився. Подав до суду письмову заяву за вхід.№1416 від 08.03.2024 з клопотанням справу розглянути у відсутність представника міської ради. Проти позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Заяви, клопотання: заява [PERSON] про усунення недоліків (а.с.15); клопотання [PERSON] про витребування доказів (а.с.18); заява [PERSON] про збільшення позовних вимог (а.с.19-20); зустрічна позовна заява [PERSON] (а.с.41-43); заява [PERSON] про розгляд справи без його участі (а.с.57); заява [PERSON] про розгляд справи без його участі (а.с.56 ), заява представника відповідача за первісним позовом про розгляд справи без участі їхнього представника (а.с.53-55). Інші процесуальні дії у справі: залишення позовної заяви без руху (а.с.11-12); відкриття провадження у справі, прийняття заяви про збільшення позовних вимог, та призначення підготовчого засідання на 12.03.2024 на 09 годину 00 хвилин (а.с.21-24); витребування доказів (а.с.26-27), прийняття та об`єднання зустрічного позову з первісним, про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта громадянина України, (а.с.3-4) судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у селі Пороги Могилів-Подільського району Вінницької області, зареєстрований по [ADDRESS] . Із копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 30.05.1964 (а.с.6) судом встановлено, що [INFO] в селі Пороги Могилів-Подільського району Вінницької області народився [PERSON] , батьками якого записані: [PERSON] та [PERSON] . Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.12.2021 (а.с.7) судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в місті Вінниця. Із копії довідки за відомостями Порогівського старостинського округу Ямпільської міської ради вих..№03-07-21 від 10.01.2024 (а.с.8) судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] дійсно зареєстрована на момент смерті, що наступила 18.12.2021 по [ADDRESS] . Із копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №004856 (а.с.9) судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,2878, яка розташована на території Порогівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Із інформації про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданої приватним нотаріусом Ямпільського районного нотаріального округу Вінницької області Горбоконь О.Г. вих..№35/01-16 від 119.02.2024 (а.с.17) судом встановлено, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Із копії паспорта громадянина України (а.с.44) судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у селі Пороги Ямпільського району Вінницької області, зареєстрований по [ADDRESS] . Із копії витягу з реєстру територіальної громади (а.с.45) судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований та проживає по [ADDRESS] з 14.03.2008. Із копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 05.11.1959 (а.с.47) судом встановлено, що [INFO] в селі Пороги Ямпільського району Вінницької області народився [PERSON] , батьками якого записані: [PERSON] та [PERSON] . Із інформації про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданої приватним нотаріусом Ямпільського районного нотаріального округу Вінницької області Горбоконь О.Г. вих..№34/01-16 від 19.02.2024 (а.с.49) судом встановлено, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Із повідомлення приватного нотаріуса Ямпільського районного нотаріального округу Вінницької області Горбоконь О.Г. вих..№40/01-09 від 26.02.2024 (а.с.50) судом встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] не заведена. Із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №75971542 від 26.02.2024 судом встановлено, що будь-яка інформація щодо заведення Спадкової справи до майна померлої [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.51). Вказані докази є належними та допустимими, відповідають вимогам ст.ст.76-80 ЦПК України, тобто є належними, допустимими, достовірними та достатніми. Оцінюючи усі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд вважає вимоги позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] та відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення з наступних підстав: Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. У відповідності із п.7 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення фактів родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Оцінюючи усі докази, суд вважає доведеними обставини, на які посилається позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] , а саме дійсно, що [PERSON] , яка померла [INFO] являється рідною матір`ю [PERSON] та [PERSON] . Вказані обставини знайшли своє підтвердження дослідженими письмовими доказами, які не суперечать між собою а також визнаються відповідачами за первісним та зустрічним позовами. Встановлення факту має для позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] та відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації їх права на спадщину, що відкрилася після смерті матері. З урахуванням наведеного, суд вважає обґрунтованими доводи позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] та відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] і має підстави для задоволення цих заявлених вимог. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків: Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] мають право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті їхньої матері [PERSON] . Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Із доводів позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] та відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] , які не заперечуються відповідачем за первісним позовом, позивачем за зустрічним позовом та представником відповідача, встановлено, що вони пропустили строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини в зв`язку з тим, що у них були відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують факт їх постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Крім того, відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд враховує норми європейського законодавства по правам людини, в якому зазначено, що згідно зі стандартом, розробленим у практиці ЄСПЛ на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст.1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст.1 Першого протоколу до Конвенції, ґрунтується також на критерії «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.1982 року справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Трегубенко проти України»). Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним. Суд враховує, що наслідки пропущення позивачем за первісним позовом та відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] та відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом [PERSON] строку для прийняття спадщини будуть не пропорційними, оскільки вони втратять право на успадкування майна, яке залишилося після смерті спадкодавця. І спочатку смерть близької людини, а потім і втрата спадкового майна буде для них занадто надмірним тягарем нерозмірним з їх діями, і при цьому буде порушено «баланс» між інтересами держави та фізичної особи. Оцінюючи усі докази, суд вважає доведеними обставини, на які позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] посилаються як на підставу поважності причини пропуску ними строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері [PERSON] . Суд вважає встановленим, і ця обставина підтверджена доводами позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] та відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] , на які вони посилаються у позові, та не заперечуються позивачем за первісним позовом та відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] та відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом [PERSON] , які не заперечуються відповідачем за первісним позовом, позивачем за зустрічним позовом та представником відповідача, що дійсно протягом шестимісячного строку після смерті [PERSON] вони не подали заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки у них були відсутні правовстановлюючі документи, а тому суд визнає ці обставини поважними причинами, з яких позивач позивачі за первісним та зустрічним позовамипропустили строк, необхідний для подання заяви про прийняття спадщини, передбачений ст.1270 ЦК України. Вказані обставини визнані учасниками справи і суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню, а тому суд визнає причину пропуску позивачами строку, передбаченого ст.1270 ЦК України, поважною. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, а також з урахуванням норм європейського законодавства по правам людини, суд має підстави відповідно до ст.1272 ЦК України для визначення позивачу за первісним позовом та відповідачу за зустрічним позовом [PERSON] та відповідачу за первісним позовом та позивачу за зустрічним позовом [PERSON] додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved