Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні батька і дітей, визначення порядку участі батька у вихованні дітей. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що є батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , матір`ю яких є Відповідачка. Шлюб між Позивачем та Відповідачкою розірвано 14.09.2021 року. Відповідачка безпідставно забороняє зустрічі, телефонні розмови, спілкування Позивача з його дітьми. Станом на дату подачі позову, Позивач намагається налагодити зв`язок із дітьми, приймати участь у їх вихованні, утриманні, розвитку їх здібностей та забезпечувати їх всім необхідним для нормального розвитку та становлення, однак його права як батька сьогодні є порушеними. Позивач просить зобов`язати [PERSON] не перешкоджати [PERSON] брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] , донькою [PERSON] , [INFO] та визначити наступні способи участі у вихованні дітей: - необмежене спілкування з дітьми особисто засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку через мережу Інтернет, з урахуванням режиму дня дітей. - встановити зустрічі [PERSON] з сином [PERSON] , [INFO] , донькою [PERSON] , [INFO] один раз на місяць. - встановити можливість [PERSON] особисто поздоровляти (шляхом зустрічі) дітей - сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] з днем їх народження. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позов підтримала і пояснила, що після розірвання шлюбу відповідачка перешкоджає позивачу в спілкуванні з дітьми. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що діти відповідача не знають , він з ними тривалий час не спілкувався. Ініціативу щодо спілкування з дітьми позивач почав виявляти після звернення відповідача до суду з позовом про позбавлення позивача батьківських прав. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради в судовому засіданні підтримав висновок органу опіки і піклування . Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні дали показання , в яких вказали, що відповідачка після розірвання шлюбу не дає позивачу можливості бачитись з дітьми. Заслухавши представників сторін, свідків, вивчивши матеріали справи суд встановив наступне. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 06 липня 2015 року по 14 вересня 2021 року перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 14 вересня 2021 року , справа за № 676/4544/21. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з відповідачкою. Після розірвання шлюбу між сторонами відносини негативні , відповідач нерегулярно сплачував аліменти на утримання неповнолітніх дітей , не приймав участі у їх вихованні . Відповідачка зверталась до суду з позовом про позбавлення позивача батьківських прав, однак позивач зрозумів необхідність приймати участь у вихованні дітей, обіцяв погасити заборгованість по сплаті аліментів в зв`язку з чим органом опіки і піклування було дано висновок про недоцільність позбавлення позивача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей. Позивач позов обгрунтовує тими обставинами , що відповідачка перешкоджає йому бачитись з неповнолітніми дітьми. Представник відповідача пояснила, що діти батька фактично не знають через те, що діти були маленькими , коли було розірвано шлюб і вони його не знають. З висновку органу опіки і піклування , який затверджений рішенням Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 24 серпня 2023 року за № 53 вбачається, що виходячи з інтересів дітей вважає за доцільне встановити зустрічі [PERSON] з сином - [PERSON] , [INFO] та донькою - [PERSON] , [INFO] один раз на місяць в першу суботу місяці з 11 години 00 хв. по 16 годину 00 хв. за умови встановлення психоемоційного контакту з дітьми. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статті 142 СК України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Згідно зі статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Частинами першою-третьою статті 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. На підставі статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Частиною другою статті 159 СК України встановлено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Під час розгляду судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отже, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі за заявою «MAMCHUR v. UKRAINE», № 10383/09, § 100). Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі за заявою «HANT v. UKRAINЕ», № 31111/04, § 54). Враховуючи, що відповідачка перешкоджає спілкуванню дітей з відповідачем, представник відповідача пояснює дії відповідачки тими обставинами, що діти не знають батька , суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача не чинити перешкоди позивачу в вільному спілкуванні з дітьми, оскільки спілкування дітей з батьком є необхідним для дітей , оскільки вони повинні відчувати не тільки материнську опуку , але й опіку батьківську. І перешкоджання позивачу в спілкуванні з дітьми є порушенням права позивача на спілкування з дітьми та прийнятті участі у їх вихованні , є порушенням рівності прав батька на спілкування з дітьми, яке передбачене статтею 141 СК України. При вирішенні спору суд також враховує, що не дивлячись не негативні відносини, які склалися між батьками, відповідачка повинна сприяти спілкуванню дітей з батьком , оскільки таке спілкування необхідне в тому числі і дітям. При частковому задоволенні позову суд вважає, за необхідне визначити наступні способи участі [PERSON] у вихованні дітей, сина - [PERSON] , [INFO] та доньки - [PERSON] , [INFO] в виді необмеженого спілкування з дітьми особисто засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку через мережу Інтернет, з урахуванням режиму дня дітей та - встановити зустрічі [PERSON] з сином - [PERSON] , [INFO] , донькою [PERSON] , [INFO] один раз на місяць в першу суботу місяці з 11 години 00 хв. по 15 годину 00 хв. При встановленні такого способу участі у вихованні дітей та графіку зустрічей батька з дітьми суд вважає, що діти вже досягли такого віку , що можуть самостійно проводити час з батьком. Також суд вважає, що присутність матері при зустрічей батька з дітьми може негативно впливати на гармонійне спілкування батька з дітьми , оскільки негативні відносини між сторонами а так само і прояв негативних відносин між батьками в присутності дітей є недоречним. Касаційний Цивільний Суд Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2019 року по справі № 753/15487/18 вказав, що при наявності конфлікту між батьками зустрічі одного з батьків з дитиною доцільно проводити без присутності другого з батьків, особисті конфліктні відносини між сторонами не повинні порушувати інтереси дітей, спричиняти на них негативний вплив. В зв`язку з частковим забоволенням позову з відпоівдача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 50 % від суми судового збору, сплаченого позивачем за розгляд справи судом. На підставі викладеного,

Outcome: partial