Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

30 жовтня 2023 року позивач Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 501126665 у розмірі 34615,53 гривень та сплачений судовий збір. Процесуальні дії у справі Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 13 листопада 2023 року цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було передано за територіальною підсудністю на розгляд до Козельщинського районного суду Полтавської області. 13 грудня 2023 року цивільна справа надійшла до Козельщинського районного суду Полтавської області. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2023 справу розподілено головуючій судді Козир В.П. Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 18 грудня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 01 лютого 2024 року. Протокольною ухвалою суду від 01 лютого 2024 року у зв`язку з неявкою сторін та відсутністю відомостей про повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, судове засідання відкладено на 07 березня 2024 року, повторно викликано учасників справи, у тому числі відповідача - шляхом розміщення на вебсайті «Судова влада України» оголошення про призначення справи до розгляду. У судове засідання представник позивача АТ «СЕНС БАНК», належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, - не з`явився. У позовній заяві позивач просив розглянути справу без виклику сторін за наявними матеріалами справи, заперечень щодо заочного розгляду справи не висловив. Відповідач [PERSON] у судове засідання 07 березня 2024 року повторно не з`явився, причини неявки у судове засідання не повідомив, заяв, клопотань та відзив на позовну заяву до суду не подавав. Був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового засідання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 44). Ухвалою суду від 07 березня 2024 року вирішено проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Аргументи сторін Позиція позивача (а.с. 2-3) Позовна заява обґрунтована тим, що 27.03.2019 відповідач [PERSON] уклав з АТ «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №501126665 (надалі по тексту рішення - кредитний договір). Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 22.01.2023 заборгованість за кредитним договором становить 34615,53 гривень. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів «АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування «АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». З метою досудового, добровільного врегулювання спору на адресу позичальника направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, яку відповідач залишив без реагування. При нормативному обґрунтуванні позову позивач посилався на статті 11, 526, 536, 546, 549, 550, 553, 554, 610, 611, 624, 626, 627, 628, 1048, 1054, 1056-1, 1069, 1070 ЦК України та п.21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що випливають із кредитних правовідносин». Позиція відповідача Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, будь-яких заперечень на позов суду не надав, власну позицію щодо предмета спору не висловив. Фактичні обставини справи, встановлені судом 27.03.2019 [PERSON] підписав анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (а.с. 5). Одночасно 27.03.2019 відповідач [PERSON] уклав з АТ «Альфа Банк» (змінене найменування - Акціонерне товариство «СЕНС БАНК») у формі оферти угоду про надання кредиту №501126665, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якої відповідачу надається кредит у розмірі 89366,58 гривень, процентна ставка: фіксована процентна ставка - 33,00% річних, за період з 12 по 23 місяць користування кредитом - 28,00%, за період з 24 по 42 місяць користування кредитом - 23,00%; строком на 42 місяці, з датою повернення кредиту до 27.09.2022; обов`язковий мінімальний платіж - 5 % від суми загальної заборгованості за відновлювальною кредитною лінією (а.с. 4). Згідно з додатком № 1 до угоди про надання кредиту від 27.03.2019 №501126665 сторонами кредитного договору погоджено графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (а.с. 4 на звороті). Згідно з паспортом споживчого кредиту (а.с. 5 на звороті) відповідач ознайомився 27.03.2019 з інформацією про кредитодавця, основні умови кредитування, а саме: тип кредиту: споживчий кредит; сума кредитного ліміту: 89366,58 грн; строк кредитування - 42 місяці; тип процентної ставки - фіксована; процентна ставка, відсотків річних: 33,00%; розмір платежу - 1340,50 грн; база розрахунку - пакет послуг за РКО; загальна вартість за кредитом - 118728,03 грн; орієнтовна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 208094,61 грн; реальна річна процентна ставка, відсотків річних - 74,34%; порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення: до 27 числа кожного місяця з дати надання кредиту до повного погашення кредиту по 4954,65 грн, загальна кількість платежів - 42; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 33,00%. Згідно з паспортом споживчого кредиту (а.с. 6) відповідач ознайомився 27.03.2019 з інформацією та контактними даними про кредитодавця, основними умовами кредитування, а саме: тип кредиту: кредитування рахунку; мета отримання кредиту - споживчі потреби; сума (ліміт) кредиту - 0,00 грн; спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом; строк кредитування - 12 з можливістю пролонгації для відновлювальної кредитної лінії строк за умови дотримання клієнтом умов договору; максимальна сума кредиту - 200000,00 грн; процентна ставка, відсотків річних: 26,00%, фіксована процентна ставка - 0,01%; реальна річна процентна ставка по програмі «Моментальна розстрочка на карту» - 0,01% річних; строк внесення платежу - до 24 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем відкриття картки; сума щомісячного платежу - 200,00 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 5,7%; абсолютне значення подорожчання кредиту - 114,00 грн; порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення - щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5% від суми заборгованості, мінімум 50,00 грн. Така інформація зберігала чинність та була актуальною до 27.03.2019. Згідно з паспортом споживчого кредиту відповідач погодив умови, що визначені сторонами договору у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит: розмір кредитної заборгованості - 8000,00 грн; строк кредитування - 12 місяців; строк внесення платежу - щомісяця; сума щомісячного платежу - 865,00 грн; реальна річна процентна ставка - 52,25 %; загальна вартість кредиту - 10 785,00 грн. 27.03.2019 також відповідач [PERSON] уклав з ПрАТ «СК «Альфа страхування» заяву (акцепт)№ 248.501126665.111 про прийняття пропозиції на укладення договору страхування (а.с. 7). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом, здійсненого позивачем, відповідачу було перераховано на картковий рахунок за умовами кредитного договору від 27.03.2019 №501126665 грошові кошти у сумі 24115,71 гривень (а.с. 10), що також підтверджується випискою по рахунку з кредитною карткою за період з 27.03.2019 по 01.03.2023, сформованою позивачем (а.с.11). У подальшому 03.08.2023 позивачем було відправлено на адресу відповідача [PERSON] досудову вимогу від 03.07.2023 щодо виконання договірних зобов`язань (а.с. 15), що підтверджується копією фіскального чеку, описом вкладення у цінний лист та списком згрупованих відправлень (а.с. 16, 18 на звороті, 19). Відповідач вимоги про дострокове погашення кредиту перед позивачем не виконав, доказів погашення кредиту до суду не надав. За розрахунком позивача, складеним позивачем станом на 01.03.2023 (а.с. 10), загальна заборгованість за кредитним договором складає 34615,53 гривень, у тому числі: - заборгованість за тілом кредиту - 15316,92 грн; - заборгованість за відсотками за користування кредитом - 25,94 грн; - заборгованість за прострочене тіло кредиту - 18060,89 грн; - заборгованість за відсотками за прострочену заборгованість - 1211,78 грн. Застосовані судом норми права Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України). Згідно зі ч. 1-2 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір плати за використання клієнтом коштів банку, яке не встановлене договором, не може перевищувати подвійну облікову ставку Національного банку України (ст. 1069 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно зі ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 1-2 ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Висновки суду та мотиви прийнятого рішення З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що між АТ «Альфа Банк» (змінене найменування - АТ «СЕНС БАНК») та відповідачем [PERSON] 27.03.2019 було укладено у простій письмовій формі кредитний договір. Відповідно до укладеного кредитного договору відповідачу було надано кредит строком на 42 місяці до 27.09.2022 та відкрито відновлювальну кредитну лінію. У договорі його сторонами врегульовано основні істотні умови кредитування, у тому числі: загальну суму кредиту; строк, на який надається кредит; порядок повернення кредиту (кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів); розмір процентів за користування кредитними коштами тощо. Позивач виконав свої зобов`язання перед відповідачем, надавши останньому кредитні кошти, що підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою відповідача. За умовами кредитного договору позичальник зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачені договором. Відповідач здійснив часткове погашення кредиту. Доказів проведення повного розрахунку за отриманим кредитом матеріали справи не містять. Отже, відповідач умови кредитного договору порушив та у строк, встановлений умовами кредитного договору, кредитні кошти у не повернув. Згідно з розрахунком позивача заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 22.01.2023 становить 34615,53 грн, у тому числі: тіло кредиту - 15316,92 грн, відсотки за користування кредитом - 25,94 грн, прострочене тіло кредиту - 18060,89 грн та відсотки за прострочену заборгованість - 1211,78 грн. Відповідач наведене позивачем не спростував, доказів погашення кредиту не надав. Отже, надані позивачем докази у своїй сукупності дозволяють суду виснувати, що відповідач отримав кредитні кошти у заявленому позивачем обсязі. Доказів же погашення заборгованості матеріали справи не містять. Суд погоджується з аргументами позивача, викладеними ним у позовній заяві, та уважає, що розрахунок заборгованості, виконаний позивачем, відповідає умовам кредитного договору. Відповідач же наведене у позовній заяві не спростував, своїм правом на подання до суду контррозрахунку заборгованості не скористався, доказів сплати заборгованості за кредитним договором або належних доказів на спростування отримання кредиту до суду не надав, тому суд позовні вимоги позивача задовольняє, оскільки уважає їх обґрунтованими та доведеними доказами, що містяться у матеріалах справи. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved