Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної\~ шкоди в порядку зворотної вимоги (регресу) в розмірі 16 000,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.07.2023 року між Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № АТ/3686856, забезпечений транспортний засіб «ВАЗ 2107», державний номерний знак [NUMBER] . 27.10.2023 року о 18 год. 16 хв., в м. Суми по вул. Білопільський шлях, Залізничний переїзд, 49 км відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ 2107», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Renault Megane», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 листопада 2023 року у справі № 592/16713/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 та ст. 130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Постанова набрала законної сили 21.11.2023 р. 08.11.2023 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та власником пошкодженого ТЗ «Renault Megane», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] було підписано угоду, відповідно до якої сторони досягли згоди, що сума матеріального збитку складає: 19200,00грн. ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатило потерпілому страхове відшкодування в розмірі 16000,00 грн. (за вирахуванням франшизи 3 200,00 грн.). Зв`язку із тим, що відповідач [PERSON] після ДТП відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння та щодо вживання лікарських препаратів, що обмежують увагу та швидкість реакції, у позивача виникло право регресної вимоги на суму 16 000,00 грн. Позивач стверджує, що ним вживались заходи досудового врегулювання спору, однак безуспішно. У зв`язку із цим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та просить суд ухвалити рішення про стягнення із [PERSON] відшкодування матеріальної\~ шкоди в порядку зворотної вимоги (регресу) в розмірі 16 000,00 грн. та судові витрати в розмірі 3028,00 грн. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. 13.02.2024 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, за наявними в справі матеріалами. На судове засідання відповідач не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву не подав, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. Позивач на судове засідання не з`явився, його представник подав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.10.2023 року відбулась ДТП за участю автомобілів «ВАЗ 2107», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Renault Megane», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 листопада 2023 року у справі № 592/16713/23, яка набрала законної сили 21.11.2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 та ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За таких причин винуватість [PERSON] у скоєному ДТП встановлена рішенням суду у іншій справі, яке набрало законної сили, а тому ця обставина не підлягає доказуванню у даній справі. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», що підтверджується копією полісу. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 16 000,00 грн., відповідно до розрахунку страхового відшкодування, згідно угоди та страхового акту №ЦВ/23/6111. Зв`язку із тим, що відповідач [PERSON] після скоєного ДТП відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння та щодо вживання лікарських препаратів, що обмежують увагу та швидкість реакції,, у позивача виникло право регресної вимоги, однак, [PERSON] на претензію ТДВ СК «Альфа-Гарант» про добровільну сплату коштів в порядку регресу не відреагував. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Згідно вимог ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно ппп. «В» пп.38.1.1. п.38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: - якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Регресне зобов`язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобов`язання. Підставою регресного позову є відповідальність заподіювача шкоди за завдану шкоду та факт виплати позивачем, що пред`явив регресну вимогу, певної грошової суми в рахунок відшкодування завданої шкоди. Право зворотної вимоги виникає лише після того, як відбулася виплата. Такий позов може бути пред`явлений лише після виконання зазначеного рішення, оскільки до моменту виконання в іншої особи, яка відшкодовує шкоду, немає витрат, які підлягають відшкодуванню. Суд установив, що шкода, завдана винними діями відповідача [PERSON] була відшкодована позивачем ТДВ СК «Альфа-Гарант» потерпілому в розмірі 16 000,00 грн. Ураховуючи викладені обставини, а також те, що на момент розгляду справи відповідач не відшкодував позивачу кошти в порядку регресу, суд вважає, що позовні вимоги ТДВ СК «Альфа-Гарант» ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути кошти у порядку регресу у розмірі 16 000,00 грн. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи вищевикладене, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved