Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що 03 червня 2021 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 3/1299502 відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 122 599,92 грн задля погашення заборгованості згідно заяви про надання банківської послуги «Кредитна Картка» від 10 червня 2020 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 34 % річних строком до 02 червня 2026 року включно. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 03 червня 2021 року № № 3/1299502 у відповідача станом на 24 січня 2023 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 153 967,12 грн, що складається із строкової заборгованості за тілом кредиту у розмірі 102 754,51 грн, простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 12 607,95 грн, заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 2 288,02 грн, заборгованості за простроченими процентам у розмірі 36 316,64 грн. У зв`язку з чим просить суд стягнути заборгованість станом на 24 січня 2023 року у розмірі 153 967,12 грн та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 10 лютого 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 03 червня 2021 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 3/1299502 відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 122 599,92 грн задля погашення заборгованості згідно заяви про надання банківської послуги «Кредитна Картка» від 10 червня 2020 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 34 % річних строком до 02 червня 2026 року включно (а.с. 21-24, 25, 26-27). Згідно меморіального ордеру № REF2915824 від 03 червня 2021 року позивачем перераховано грошові кошти у розмірі 120 548,19 грн в якості рефінансування кредитної заборгованості по договору 1299502 (а.с. 10). Згідно меморіального ордеру № REF2915824 від 03 червня 2021 року позивачем перераховано грошові кошти у розмірі 1 810,35 грн в якості рефінансування кредитної заборгованості по договору 1299502 (а.с. 11). Згідно меморіального ордеру № REF2915824 від 03 червня 2021 року позивачем перераховано грошові кошти у розмірі 241,38 грн в якості рефінансування кредитної заборгованості по договору 1299502 (а.с. 12). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 03 червня 2021 року № № 3/1299502 у відповідача станом на 24 січня 2023 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 153 967,12 грн, що складається із строкової заборгованості за тілом кредиту у розмірі 102 754,51 грн, простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 12 607,95 грн, заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 2 288,02 грн, заборгованості за простроченими процентам у розмірі 36 316,64 грн (а.с. 6). Позивач просить стягнути з відповідача строкову заборгованість за тілом кредиту у розмірі 102 754,51 грн та прострочену заборгованість за тілом кредиту у розмірі 12 607,95 грн. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що матеріали справи не містять належних доказів отримання від позивача відповідачем кредитних коштів. Кредитний договір не може вважатися дійсним, оскільки позивач не надає суду доказів, що підтверджують первинні зобов`язання або їх припинення. Відповідач не отримував досудові вимоги позивача. Крім того, із наданого позивачем розрахунку заборгованості не убачається правової природи нарахування заборгованості (а.с. 43-44). Представник позивача скористався процесуальним правом подачі відповіді на відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що банком виконано зобов`язання щодо перерахування коштів у розмірі 122 599,92 грн у рахунок погашення заборгованості по картковому кредиту. До позовної заяви долучені первинні документи, які повною мірою підтверджують факт проведення реструктуризації, факт наявності заборгованості, відповідно до встановленого законодавства. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій. Крім того, кредитний договір підписано відповідачем особистим підписом на кожній сторінці (а.с. 46-49). Частиною 2 статті 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. В силу ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Згідно ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як вбачається з досліджених доказів, зокрема, виписки з рахунку відповідача (а.с. 15-16, 17-18, 56-61) умови кредитного договору позичальником належним чином не виконані, в передбачені договором строки кредит не погашений. Будь-яких доказів на спростування наданого Позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов кредитного договору. Тому за встановлених обставин з відповідача підлягає стягненню строкова заборгованість за тілом кредиту у розмірі 102 754,51 грн та прострочена заборгованість за тілом кредиту у розмірі 12 607,95 грн. Позивач також просить стягнути з відповідача заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 2 288,02 грн та заборгованість за простроченими процентам у розмірі 36 316,64 грн. На підтвердження позовних вимог надано виписки з рахунків щодо прострочених відсотків за кредитним договором № 3/1299502 за період з 06 вересня 2021 року по 04 січня 2023 року (а.с. 19-20); виписки з рахунків щодо простроченої заборгованості нарахованих відсотків за кредитним договором № 3/1299502 за період з 06 вересня 2021 року по 04 січня 2023 року (а.с.17-18). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Згідно п. 1.3.1 Кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує щомісячно процентну винагороду за користування кредитом у розмірі 34 % річних (фіксована процента ставка). Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154 цс 18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. Звернувшись до позичальника із вимогою про дострокове погашення кредитної заборгованості 01 листопада 2022 року, позивач відповідно до правил частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому нарахування процентів після зміни строку дії кредитного договору є неправомірним. Згідно виписки з рахунку за нарахованими відсотками (а.с. 17-18) убачається, що станом на день пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредитної заборгованості 01 листопада 2022 року відсутня заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 2 288,02 грн, тому вимоги позивача про стягнення заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 2 288,02 грн задоволенню не підлягають. Згідно виписки з рахунку за простроченими відсотками (а.с. 19-20) убачається, що заборгованість становить у розмірі 26493,14 грн, яка складає із заборгованості за серпень 2022 року у розмірі 19950,78 грн, вересень 2022 року - 3274,73 грн, жовтень 2022 року - 3267,63 грн. З урахуванням викладеного суд приходить висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за простроченими процентам у розмірі 26493,14 грн. В решті вимог відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 469,28 грн, виходячи з такого розрахунку: 141 855,60 грн (сума задоволених позовних вимог) * 100 % / 153 967,12 грн (ціна позову)= 92% * 2684,00 грн (сплачений судовий збір).

Outcome: partial