Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що згідно судового наказу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.10.2023 на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.10.2023 до досягнення дитиною повноліття. 01.05.2010 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. У шлюбі народився [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.04.2013 шлюб розірвано. 07.06.2022 позивач зареєстрував новий шлюб з [PERSON] . З 19.05.2022 позивач призваний до військової служби до лав ЗСУ. В 2023 році, а саме в період з 12.03.2023 по 18.04.2023, з 20.05.2023 по 02.08.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в районі ведення бойових дій, а саме оборони населеного пункту Бахмут Донецької області. Внаслідок проходження військової служби загострився стан здоров`я позивача. Внаслідок переохолодження, фізичних навантажень, забоїв, травм тощо 07.11.2023 позивач відповідно до довідки ВЛК внаслідок отриманих захворювань, що пов`язані з проходженням військової служби визнаний обмежено придатним до військової служби. Зважаючи на погіршення стану здоров`я, визнання обмежено придатним позивача, [PERSON] наразі залишився поза штатом та отримує заробітну плату в розмірі 800 грн. При цьому, позивач постійно бере участь в утриманні сина, що підтверджується витягом з банківського рахунку. Враховуючи, що достатній рівень життя дитини повинні забезпечувати обоє з батьків, з урахуванням потреб дитини, просив суд зменшити розмір аліментів в розмірі частини з прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, визначених у позові. Відповідач у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про розгляд справи, звернулася до суду із завою про розгляд справи за її відсутності, позов не визнала з підстав, зазначених у відзиві на позов. У відзиві на позов відповідач вказала на відсутність підстав для зменшення розміру аліментів. Суду зазначила, що зміна сімейного стану позивача - його одруження не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Позивачем не надано доказів, що він чи інші особи його сім`ї потребують матеріальної допомоги. При зменшенні доходу позивача зменшується і фактичний розмір аліментів на дитину, так як згідно судового наказу аліменти присуджені у частці від доходу, а не в твердій грошовій сумі. Позивачем не надано доказів, що з моменту постановлення рішення суттєво погіршився матеріальний стан позивача, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Та обставина, що в позивача погіршився стан здоров`я, сама по собі не свідчить про погіршення матеріального стану позивача. Просила відмовити у задоволенні позову. 2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 29.12.2023 року позовну заяву прийнято до свого провадження та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання на 29.01.2024. За клопотанням відповідача підготовче судове засідання відкладено на 22.02.2024. 02.02.2024 до суду надійшов відзив на позов. 20.02.2024 до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову. Ухвалою суду від 20.02.2024 у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову відмовлено. 20.02.2024 та 22.02.2024 від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів з доказами направлення іншій стороні. Ухвалою суду від 22.02.2024 закрито підготовче судове засідання та призначена справа до судового розгляду на 12.03.2024. 3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини щодо утримання неповнолітньої дитини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі СК України). Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.05.2010, який розірвано рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.04.2013. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . 07.06.2022 позивач зареєстрував новий шлюб з [PERSON] . Судовим наказом Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.10.2023 з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] стягнуто аліменти на користь [PERSON] у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.10.2023 до досягнення дитиною повноліття. Даних про те, чи на виконання вказаного судового наказу відкрито виконавче провадження, матеріали справи не містять. До видання судового наказу позивач брав участь в утриманні сина, зокрема останній платіж здійснено 21.08.2023 в сумі 8040,20 грн, що підтверджується витягом з банківського рахунку позивача. Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу з ПФУ від 22.11.2023, з жовтня 2023 року позивач не отримує доходів, усього за 2023 рік розмір його доходів склав 585\~204,83 грн, страхувальником є військова частина [NUMBER] . Даних про розмір доходів за 2024 рік, позивач суду не надав. З 19.05.2022 позивач призваний до військової служби у лави ЗСУ, що підтверджується копією військового квитка. В 2023 році, а саме в період з 12.03.2023 по 18.04.2023, з 20.05.2023 по 02.08.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в районі ведення бойових дій, а саме оборони населеного пункту Бахмут Донецької області, що підтверджується довідкою військової частини [NUMBER] від 25.10.2023 №2545. Внаслідок проходження військової служби загострився стан здоров`я позивача. Внаслідок отриманих захворювань, що пов`язані з проходженням військової служби позивач відповідно до довідки ВЛК від 07.11.2023, що міститься в матеріалах справи, визнаний обмежено придатним до військової служби, але придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, ТЦК, установах, організаціях, навчальних закладів. Даних про теперішнє місце служби позивача, ним не надано. Відповідно до наданих копій з медичної документації позивача, [PERSON] 14.10.2022 та 28.10.2022 звертався до лікаря невролога ТОВ «Хелсі енд хепі» зі скаргами на біль в спині та отримав відповідні рекомендації з лікування; 20.10.2022 та 30.10.2022 звертався до лікаря стоматолога щодо екстракції зуба; 08.11.2022 проходив МРТ відділу хребта в Національному військо-медичному клінічному центрі «ГВКГ»; 17.11.2022 в КНП «Київська клінічна лікарня №1» проходив УЗД органів черевної порожнини; в період з 17.01.2023 по 30.01.2023 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Київська клінічна лікарня №1»; в період з 30.01.2023 по 13.02.2023 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Київська клінічна лікарня №6»; 08.08.2023 звертався до лікаря невролога КНП «Київська клінічна лікарня №1» зі скаргами на остеохондроз та отримав відповідні рекомендації; 10.08.2023 звертався до лікарів травматолога, невролога КНП «Київський міський консультативно-діагностичний центр» зі скаргами на остеохондроз та отримав відповідні рекомендації; в період з 11.08.2023 по 25.08.2023 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Київська клінічна лікарня №11»; 12.08.2023 проходив МРТ відділу хребта в ТОВ «Сучасні діагностичні системи»; 22.08.2023 проходив МРТ спини в ТОВ «Медичний центр «Генезис»; 31.08.2023 проходив УЗД щитовидної залози в КНП «Київська клінічна лікарня №3»; в період з 28.08.2023 по 21.09.2023 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Київська клінічна лікарня №3»; 04.09.2023 звертався до лікаря міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Київ зі скаргами на остеохондроз та отримав відповідні рекомендації; в період з 22.09.2023 по 18.10.2023 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Київська клінічна лікарня №11»; 01.02.2024 проходив МРТ спини в ТОВ «МІБС»; в період з 08.02.2024 по 19.02.2024 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Київська клінічна лікарня №1», виписаний з поліпшенням. 4.Застосовані норми права. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину або у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 161 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст.\~192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 4 ст.\~273\~ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. Постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 122 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. № 146» встановлено, що з військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, БЕБ, служби цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби, співробітників Служби судової охорони утримання аліментів проводиться з усіх видів грошового забезпечення, крім грошового забезпечення, що немає постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом. Отже, військовослужбовці сплачують аліменти на загальних засадах та з усіх видів грошового забезпечення. 5.Оцінка суду. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився майновий та сімейний стан, оскільки 07.06.2022 він зареєстрував новий шлюб з [PERSON] , розмір його доходів зменшився в зв`язку з тим, що його визнано обмежено придатним для військової служби, хворіє та проходить лікування. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Свідченням матеріального\~становища платника\~аліментів,\~є величина\~витрат на утримання\~особою себе\~та членів\~своєї сім`ї.\~Під зміною\~сімейного стану розуміється з`явлення\~у сім`ї\~платника осіб,\~яким він\~за законом\~зобов`язаний надавати утримування\~і які фактично перебувають на його утриманні. Відповідно до судового наказу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.10.2023,\~розмір аліментів\~на дитину\~відповідає вимогам\~сімейного законодавства та усталеній судовій практиці щодо розміру аліментів, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач зареєстрував шлюб, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від першого шлюбу з [PERSON] [PERSON] , [INFO] , та суперечитиме його інтересам. Позивач не довів суду, що він чи інші особи його сім`ї потребують матеріальної допомоги. Даних про вартість медичних обстежень та лікування позивач суду не надав, як і не надав доказів, що таке лікування проводилося поза межами державної програми для військовослужбовців. Позивачем не надано доказів, що з моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився його матеріальний стан, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Та обставина, що в позивача погіршився стан здоров`я, сама по собі не свідчить про погіршення матеріального стану позивача. Зміна сімейного стану відповідача, а саме одруження без підтвердження погіршення його матеріального становища, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки належними та допустимими доказами позивач не підтвердив погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - одруження, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Крім того, в позовному провадженні аліменти стягуються за вибором стягувача, у частці від доходу або в твердій грошовій сумі, а в наказному, за вибором стягувача, у частці від доходу або у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, сама по собі позовна вимога про зменшення розміру аліментів до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в той час коли судовим наказом стягнута частка від доходів платника аліментів є неправильною, так як право обирати спосіб стягнення аліментів належить виключно стягувачу аліментів. Крім того, при зменшенні доходу позивача зменшується і фактичний розмір аліментів на дитину, так як згідно судового наказу аліменти присуджені у частці від доходу, а не в твердій грошовій сумі.

Outcome: dismissed