Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

27\~квітня 2023\~року комунальне підприємство\~«Павлоградтеплоенерго» звернулось\~до суду\~з позовом\~до[PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за спожиту теплову енергію з урахуванням індексу інфляції, 3% річних та пені в сумі у сумі 122245,65 грн та витрати на судовий збір в розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що усіма фізичними або юридичними особами, які є власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та станом на 28.10.2021 не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, вважаються укладеними публічні договори приєднання за формою, встановленою Правилами надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №830, з урахуванням змін, внесених постановою КМУ від 08.09.2021 року №1022. Відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення, що надаються за адресою: [ADDRESS] . Однак відповідачі оплату за послуги теплопостачання фактично Комунальному підприємству «Павлоградтеплоенерго» не проводили. В результаті чого за період з 01.01.2002 по 01.04.2023 утворилась заборгованість перед Комунальним підприємством «Павлоградтеплоенерго» у сумі 109570,88 грн., на яку позивачем нараховано пеню в розмірі 197,62 грн., 3% річних в розмірі 1719,07 грн., інфляційні витрати в розмірі 10758 грн. за період з 01.11.2020 по 01.04.2023. 25.05.2023 ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. 11.07.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача [PERSON] адвоката Міняєва Андрія Олександровича, відповідно до якого відповідач [PERSON] не визнав вимог позивача та вважає їх безпідставними та необґрунтованими, а також зазначає про відсутність правових підстав для задоволення позову. Вважає, що він не зобов`язаний сплачувати за послуги позивача, оскільки він ними не користувався та їх не отримував, так як проживає за іншою адресою, в підтвердження чого надає копію договору оренди, відсутні договірні правовідносини, належних розрахунків позивачем не надано, вимоги про нарахування та стягнення пені, інфляційних відсотків та річних безпідставні, так як позивачем не враховано, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних. Крім того, вважає, що позивачем пропущено строки позовної давності. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог та застосувати строки позовної давності. У судове засідання представник позивача не з`явився, разом з позовом надав суду заяву згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності, та у разі неявки відповідача провести заочний розгляд справи. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. Представник відповідача [PERSON] адвокат Міняєв Андрій Олександрович в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, дав пояснення відповідно до відзиву, підтвердив реєстрацію місця проживання відповідача [PERSON] за адресою [ADDRESS] , проте зазначив, що він там не проживає, щодо права власності на зазначену квартиру та особи відповідача [PERSON] пояснити не може, надав заяву про розгляд справи без його участі та участі [PERSON] , в позові просить відмовити, застосувати строк позовної давності. Вислухав пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Комунальне підприємство «Павлоградтеплоенерго» надає послуги теплопостачання за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.2 ч.1\~ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з п.5 ч.2\~ст.7 вказаного Закону\~індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч.1\~ст.9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи № 1938 від 09.05.2023 за адресою: [ADDRESS] з 21.04.2015 зареєстрована [PERSON] , [INFO] (жіноча стать). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості від 24.11.2023 № 355869498 право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , [INFO] , (жіноча стать) 07.11.2012. Отже власником вказаної квартири є [PERSON] , [INFO] , (жіноча стать), однак позовні вимоги до неї не пред`явлені, тому справа розглядається судом в межах заявлених позовних вимог. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] (чоловіча стать), не зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , відсутні дані про право власності останнього на зазначену квартиру, відсутні ґрунтовні та об`єктивні підстави вважати, що останній користувався послугами теплопостачання, тому в частині позовних вимог до [PERSON] слід відмовити. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи № 1939 від 09.05.2023, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 21.04.2015. Також факт реєстрації відповідача [PERSON] за зазначеною адресою підтверджено його представником в судовому засіданні. Посилання представника відповідача на надані копії договорів оренди № 01/02/17 від 01.02.2017 та № 01/01/20 від 01.01.2020 про оренду [PERSON] квартири за адресою: [ADDRESS] , з актами прийому-передачі, не свідчать про те, що відповідач [PERSON] не користувався послугами за адресою [ADDRESS] . Крім того, наявність протягом певного часу у відповідача в оренді квартири за адресою: [ADDRESS] також не спростовує того факту, що відповідач [PERSON] місце реєстрації свого проживання не змінював, що вказує на те, що він не бажав і не бажає втрачати правовий зв`язок з жилим приміщенням за адресою [ADDRESS] , і вважає себе таким, що має право на проживання у ньому. Частина 3\~ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~передбачає, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Отже, оскільки [PERSON] зареєстрований у житлі за адресою: [ADDRESS] він несе солідарну відповідальність з власником та іншими особами, зареєстрованими за зазначеною адресою. За таких обставин, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за надані послуги, але суд враховує й наступне. Згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов`язок оплатити надані послуги з теплопостачання встановлено ст.19 Закону України «Про теплопостачання». Частиною 1 ст. 32 Закону "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Пунктом 35 Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №830, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Відповідно до особового рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] за період з 01 січня 2002 року по 01 квітня 2023 року виникла заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 109570 грн. 88 коп. Позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги за період з 01.01.2002 по 01.04.2023. В свою чергу представник відповідача [PERSON] просив застосувати наслідки пропуску строку позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до п. 19 прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Згідно з п.19\~прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності 17.03.2022, з урахуванням трирічного строку позовної давності до набрання чинності п. 19 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, період за який підлягає стягненню заборгованість становить з 17.03.2019 по 01.04.2023. Тобто, згідно розрахункам позивача, заборгованість складає 54\~185,41 грн. (109570,88 грн \борг на 01.04.2024\ 56183,10 грн\борг на 01.04.2019\ + (1706,39 грн : 31 день х 14 днів) \борг за 14 днів березня 2019\ = 54185,41 грн). Отже, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованості за надані послуги в розмірі 54\~185,41 грн. за період з 17.03.2019 по 01.04.2023 . Згідно ст. 26 Закону України У разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Проте, згідно розрахунку пені, позивач вказав період з 01.05.2022 року по 01.04.2023 року, в який, згідно з\~постановою КМУ №206 від 05.03.2022 року, заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням до припинення чи скасування воєнного стану в Україні. Таким чином у стягненні пені слід відмовити. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розраховуючи інфляційні збитки та три проценти річних, які підлягають стягненню з відповідача суд враховує положення\~постанови КМУ №206 від 05.03.2022, строк позовної давності та діє в межах позовних вимог. Так, згідно застосуванню строку позовної давності та позовним вимогам позивача (наданим розрахункам за період з 01.11.2020 по 01.03.2023), підлягають стягненню інфляційні збитки за період з 01.11.2020 по 24.02.2022 в сумі 2292,90 грн, які складаються з: 01.11.2020 - 24.02.2022 261,97 грн, 01.12.2021 - 24.02.2022 406,18 грн, 01.01.2021 - 24.02.2022 553,98 грн, 01.02.2021 - 24.02.2022 384,58 грн, 01.03.2021 - 24.02.2022 326,20 грн, 01.10.2021 - 24.02.2022 15,95 грн, 01.11.2021 - 24.02.2022 101,49 грн, 01.12.2021- 24.02.2022 99,43 грн, 01.01.2022 - 24.02.2022 103,53 грн, 01.02.2022 - 24.02.2022 39,59 грн, та 3% річних за період з 01.11.2020 по 24.02.2022 в сумі 577,72 грн, які складаються з: 01.11.2020 - 24.02.2022 65,81 грн, 01.12.2021 - 24.02.2022 105,66 грн, 01.01.2021 - 24.02.2022 144,56 грн, 01.02.2021 - 24.02.2022 104,42 грн, 01.03.2021 - 24.02.2022 90,72 грн, 01.10.2021 - 24.02.2022 3,63 грн, 01.11.2021 - 24.02.2022 22,16 грн, 01.12.2021- 24.02.2022 19,86 грн, 01.01.2022 - 24.02.2022 16,02 грн, 01.02.2022 - 24.02.2022 4,88 грн. За таких обставин, враховуючи, що заборгованість відповідача [PERSON] до теперішнього часу не погашена, а також враховуючи відзив, сума яка підлягає стягненню з відповідача становить 57 056,03 грн, яка складається з: 54\~185,41 грн - основний борг за період з 17.03.2019 по 01.04.2023, 2292,90 грн - інфляційні збитки за період з 01.11.2020 по 24.02.2022 , 577,72 грн - 3% річних за період з 01.11.2020 по 24.02.2022. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову - судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2684грн х 57056,03грн : 122245,65 = 1252,71 грн) (1252,71 грн : 2 = 626,36 грн).

Outcome: partial