Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

У червні 2023 року позивач [PERSON] в особі свого представника звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому, з урахуванням позовної заяви в редакції від 12 вересня 2023 року, просив визнати за ним у порядку поділу спільного майна подружжя право власності на грошові кошти у розмірі частини суми 400\~000,00 грн та 3000,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 26.06.2023 становить 109\~705,80 грн, що у загальній сумі складає 509\~800,00 грн; визнати за ним право особистої приватної власності на перстень чоловічій золотий 585 проби з дорогоцінними каміннями-вставками вагою 12,00 г та зобов`язати відповідача повернути [PERSON] зазначений перстень. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що позивач перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25.02.1989. Рішенням Московського районного суду м. Харкова по справі №643/12528/20 від 10.11.2020 шлюб між відповідачем та позивачем розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Під час шлюбу подружжям було заощаджені грошові кошти у сумі 400\~000,00 грн та 3000,00 тисячі доларів США, що за курсом НБУ станом на 26.06.2023 становить 109\~705, 80 грн, що у загальній сумі складає 509 800,00 грн. Дані заощадження є частиною грошових доходів позивача, починаючи з 1989 року. Факт отримання певних доходів позивача підтверджується довідкою форми ОК-7 «Індивідуальні відомості про застраховану особу», яка серед іншого містить інформацію про розмір заробітку, з якого сплачені страхові внески починаючи з 1998 року. Крім цього, починаючи з 22.02.2019 [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, номер запису 24800000000224387, та як фізична особа підприємець протягом 2019 року отримав дохід у розмірі 699\~932,00 грн; протягом 2020 року отримав дохід у розмірі 702\~270,00 грн, а отже мав спроможність робити певні заощадження. Представник позивача зазначає, що наявність заощаджень від підприємницької діяльності підтверджується твердженнями [PERSON] , викладеними у позовній заяві до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, яка розглядається в суді, справа №643/1718/23, суддя Осадчий О. В. У своєму позові [PERSON] просить про виділення та визнання за нею у порядку поділу спільного майна подружжя частину доходів, отриманих [PERSON] , як фізичною особою підприємцем за період 22.02.2019 10.11.2020. Представник позивача стверджує, що відповідач [PERSON] залишила собі усі доходи сім`ї, які заощаджені позивачем із своєї заробітної плати з 1989 року, свої доходи з 2018 року (заробітну плату) та залишок доходу позивача від підприємницької діяльності за період з 22.02.2019 по 10.11.2020. Після розірвання шлюбу грошові кошти залишилися у відповідача і вона надати позивачу частину спільних коштів відмовилася. Крім того, після розлучення відповідач відмовилася повернути позивачу перстень чоловічий золотий 585 проби з дорогоцінними каміннями-вставками вагою 12,00 грамів, який йому було подаровано на ювілей рідним братом [PERSON] . Перстень є коштовністю позивача, була подарована йому, тому є річчю індивідуального користування, його особистою приватною власністю, однак після припинення подружніх стосунків залишився у відповідача, яка відмовляється його повертати. 14.08.2023 відповідач [PERSON] в особі свого представника направила до суду відзив на позовну заяву, в якому з позовними вимогами не погоджується, вважає їх безпідставними, а саму позовну заяву такою, що не містить предмету спору, внаслідок чого справа підлягає закриттю. У відзиві на позовну заяву зазначає, що таку велику суму відповідач бачила за період шлюбу лише два рази: при купівлі трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , за 434\~400,00 грн, більша частина за яку були грошові кошти отримані з продажу однокімнатної квартири, що належала відповідачу на праві власності; при купівлі автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER, номерний знак [NUMBER] , вартість якого станом на 02.03.2023 складає 480 000,00 грн та гаражний бокс вартість, якого станом на 02.03.2023 оцінена в розмірі 120\~000 грн. Більше відповідач не бачила таких великих сум грошових коштів у період 1989-2020 роки. Крім того, відповідачу стало відомо, що позивач має зареєстрованою з 22.02.2021 трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , що була придбана за грошові кошти [PERSON] , які можливо були приховані від сім`ї та зароблені у період шлюбу з відповідачем. Приблизна вартість цього об`єкту на той час складає: 1\~200\~000,00 грн. Таким чином, відповідач вважає, що позивач вищевказані грошові кошти вигадав, а можливо їх сам десь і приховав від сім`ї, а потім придбав собі трикімнатну квартиру. Відповідач заперечує проти того, що вона «сконцентрувала в своїх руках доходи сім`ї, які позивач заощаджував» та «усі спільні кошти, які були заощадженні під час шлюбу зберігаються у відповідача [PERSON] », оскільки позивач мав особистий сейф. А також вивозив свої речі з квартири за адресою: [ADDRESS] в той час, коли відповідача не було вдома. В період шлюбу з 1989 по 2020 р.р. відповідач мала також доходи, що підтверджується довідками 5-ОК та 7-ОК, які витрачалися на потреби сім`ї. Із земельної ділянки у садовому товаристві збирався врожай, частина якого була реалізована на ринку біля метро «Героїв Праці». Грошові кошти отримані з продажу овочів, фруктів, ягоди та зелені витрачалися на потреби сім`ї. Також відповідач зазначила, що на 50-річному ювілеї позивача йому в 2015 році не дарувався перстень з такими родовими ознаками, як вказані в позовній заяві. Ухвалою судді від 12.07.2023 позовну заяву залишено без руху. 21.07.2023 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою судді від 24.07.2023 відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 13.10.2023 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Крім того, відмовлено у прийнятті зустрічного позову [PERSON] \~до [PERSON] \~у цивільній\~справі №\~643/5876/23 та повернуто її позивачу, викликано для допиту у судовому засіданні свідка [PERSON] (за клопотанням представника позивача). Ухвалою суду від 11.12.2023 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про передачу на розгляд іншого суду за підсудністю цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та визнання особистою приватною власністю майна, набутого під час шлюбу. Підстав для закриття провадження у справі з підстав, зазначених відповідачем, судом не встановлено. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник позивача зазначив, що йому не відомо чи був в позивача сейф. Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що відповідач позов не визнає. Значні суми коштів в сім`ї відповідач бачила двічі: коли вони з позивачем купували квартиру та придбавали автомобіль. Також пояснив, що позивач мав особистий сейф, до якого мав доступ, речі виносив з дому, коли в квартирі нікого не було. Щодо перстня представник відповідача зазначив, що відсутні докази проби, ваги, фотознімки, які підтверджують наявність перстня. Представник відповідача припустив, що позивач забрав перстень, коли збирав та вивозив свої речі. Вважав за потрібне закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю спору. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні додала, що дійсно позивачеві на п`ятдесятиріччя дарував його брат перстень, проте він не важив 12 г та не мав вставок у вигляді чорного каміння. Відповідач зазначила, що вона також працювала та отримувала дохід, кошти, про які йдеться в позові у них ніколи не зберігалися, принаймні у неї їх нема. Суд, вислухавши доводи представника позивача, відповідача та її представника, покази свідка, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини. Сторони по справі у період з 25.02.1989 по 10.11.2020 (дата рішення суду про розірвання шлюбу) перебували у шлюбі, що є обставиною, яка визнається учасниками справи, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Відповідно до довідки форма ОК-5 та ОК-7 виданої на ім`я [PERSON] , останній був працевлаштований та отримував дохід за період з 1998 року по 2022 рік. Так, дохід [PERSON] по рокам складав: у 1998 році 8448,76 грн, у 1999 році 6538,59 грн, у 2000 році 7468,66 грн, у 2001 році 10\~586,47 грн, у 2002 році 12\~690,97 грн, у 2003 році - 13\~857,03 грн, у 2004 році 21\~679,84 грн, у 2005 році 26\~960,09 грн, у 2006 році 27\~312,47 грн, у 2007 році 37\~579,53 грн, у 2008 році 51\~425,92 грн, у 2009 році 23\~499,10 грн, у 2011 році 44\~894,48 грн, у 2012 році 60\~428,74 грн, у 2013 році 66\~147,44 грн, у 2014 році 70\~360,82 грн, у 2015 році 82\~239,45 грн, у 2016 році 86\~267,44 грн, у 2017 році 74\~893,82 грн, у 2019 році - 45\~903,00 грн, у 2020 році 43\~615,00 грн, у 2021 році 72\~500,00 грн, у 2022 році 52\~600, 00 грн (а.с.25-27, 28). Згідно з відповіддю Головного управління ДПС у Харківській області ФО-П [PERSON] (податковий номер [NUMBER] ) зареєстрований в Головному управлінні ДПС у Харківській області з 22.02.2019 за №24800000000224387, перебуває на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності. Згідно з наданими податковими деклараціями платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2019 рік обсяг доходу складає 699\~932,00 грн, за 2020 рік обсяг доходу складає 702\~270,00 грн (а.с.29). Відповідно до звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску (форма №Д5) за 2019 рік [PERSON] зазначено суму чистого доходу (прибутку) 45\~903,00 грн, за 2020 рік 57\~784,00 грн (а.с.31, 36). Відповідно до податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи-підприємця [PERSON] за 2019 рік обсяг доходу склав 699\~932,00 грн; за 2020 рік 702\~270,00 грн (а.с.31-35, 37-40). Відповідно до довідок форма ОК-5 та ОК-7 виданих на ім`я [PERSON] , остання отримувала дохід за період з 1998 року по 2010 рік, з 2017 року по 2022 рік. Так, дохід [PERSON] по рокам складав: за 1998 рік - 4940,47 грн, за 1999 рік 2813 грн, за 2000 рік 3581,68 грн, за 2001 рік 5638,53 грн, за 2002 рік 7209,20 грн, за 2003 рік 8921,17 грн, за 2004 рік 4076,07 грн, за 2005 рік 3654,00 грн, за 2006 рік 4528,65 грн, за 2007 рік 471,68, за 2008 рік 3374,10 грн, за 2009 рік 309,09 грн, за 2010 рік 4136,71 грн, за 2017 рік 2564,00 грн, за 2018 рік 88\~249,67 грн, за 2019 рік 128\~231,30 грн, за 2020 рік 92\~509,30 грн, за 2021 рік 158\~577 грн, за 2022 рік - 31\~821,87 грн, за 2023 рік 43\~483,95 грн (а.с.67-69, 70). Згідно з довідкою про найбільш вірогідну ціну продажу рухомого майна суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] надано висновок, що найбільш вірогідна сума грошей, яку міг би отримати власник колісного транспортного засобу марки MITSUBISHI моделі OUTLANDER, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , 2013 року випуску станом на 02.03.2022 складає 480\~000,00 грн. Саме такий транспортний засіб було придбано під час перебування у шлюбі сторонами у справі (а.с.72, 79). Відповідно до відповіді №31/20-3881 від 24.11.2021 з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області власником автомобіля MITSUBISHI моделі OUTLANDER, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , 2013 року випуску, з 18.04.2013 є [PERSON] (а.с.73, 79). Згідно з довідкою про найбільш вірогідну ціну продажу нерухомого майна суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] надано висновок, що найбільш вірогідна сума грошей, яку міг би отримати власник гаражного боксу № [NUMBER] , який розташований в ГК «ЕНТУЗІАСТ-2» за адресою: [ADDRESS] станом на 02.03.2023 складає 120\~000,00 грн (а.с.80). Відповідно до відповіді голови АГФ «ЕНТУЗІАСТ-2» Басалиги В. В. [PERSON] є членом СПОЖИВЧОГО ТОВАРИСТВА ПО БУДІВНИЦТВУ І ЕКСПЛУАТАЦІЇ КОЛЕКТИВНИХ ГАРАЖІВ АВТОМОЛЬНО-ГАРАЖНА ФІРМА «ЕНТУЗІАСТ-2», з 2013 року по теперішній час користується гаражним боксом № [NUMBER] , який розташований в ГК «ЕНТУЗІАСТ-2» за адресою: [ADDRESS] . Пайовий внесок за будівництво гаражного боксу № [NUMBER] розташованого а АГФ «ЕНТУЗІАСТ-2» внесено в повному обсязі (а.с.81, 84). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] , який є рідним братом позивача, пояснив, що [INFO] у його брата [PERSON] був ювілей, йому виповнилося 50 років. Ювілей святкували у кафе « [INFO] », що розташовано на вул. Гвардійців Широнінців. На дні народження брата було гостей біля сорока осіб, в тому числі дружина і дочка позивача. Родина свідка спільно з його старшою дочкою та зятем подарували [PERSON] перстень золотий з 10 камінцями вагою приблизно 9 г, який купували в магазині на [ADDRESS] за 5600 грн. Вже на новий 2016 рік на руці брата перстня не було. Свідок запитав у брата чому не носить перстень, чи не підійшов по розміру. На що брат відповів: « [PERSON] ». Після 2015 року жодного разу перстня на братові не бачив. Квитанцій на перстень у свідка не залишилося, оскільки багато часу пройшло. Відповідач виганяла позивача, в 2019 році позивач пішов та з цього часу сторони не проживають разом. Після цього брат орендував квартиру. Після переїзду брат скаржився свідку, що в нього пропали кошти, які він назбирав, працюючи на заводі, скільки саме було коштів свідку невідомо, також у нього пропали вудки, рибальські снасті. Свідок пояснив, що йому не відомо чи вивозив позивач свої речі з дому та чи був у позивача сейф. Свідок повідомив, що сторони за час спільного проживання придбали квартиру та автомобіль. Відповідачка не працювала після народження дочки років 16, з 1992 року. Свідку не відомо який дохід мав його брат. Замків на міжкімнатних дверях у квартирі сторін не було. Суд не бере до уваги, інформацію сформовану за допомогою додатку «Реєстр нерухомості», згідно з якою [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 22.02.2021, посвідченого приватним нотаріусом Парфенковою І. В., як таку, що не містить інформацію щодо предмета доказування (а.с.77-78). Відповідно до\~ст.\~60\~Сімейного кодексу\~України майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу,\~належить дружині\~та чоловікові\~на праві\~спільної сумісної\~власності незалежно\~від того,\~що один\~з них\~не мав\~з поважної\~причини (навчання,\~ведення домашнього\~господарства,\~догляд за\~дітьми,\~хвороба тощо)\~самостійного заробітку\~(доходу).\~Вважається,\~що кожна\~річ,\~набута за\~час шлюбу,\~крім речей\~індивідуального користування,\~є об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Позивач, стверджуючи про накопичення під час шлюбу подружжям грошових коштів у сумі 400\~000,00 грн та 3000,00 тисячі доларів США, що за курсом НБУ станом на 26.06.2023 становить 109\~705, 80 грн, що у загальній сумі складає 509\~800,00 грн, не підтверджує зазначену обставину достатніми доказами. Надані позивачем довідки форма ОК-5 та ОК-7 за період з 1998 року по 2022 рік та податкові декларацій платника єдиного податку фізичної особи-підприємця [PERSON] за 2019, 2020 роки підтверджують наявність у нього доходу, проте не є достатніми доказами того, що подружжям (сторонами у справі) накопичені кошти у сумі 509\~800,00 грн та що такі кошти перебувають у розпорядженні відповідача [PERSON] . Допитаний у судовому засіданні свідок підтвердив, що чув від брата (позивача по справі) про наявність грошових накопичень у сторін по справі, проте йому невідомо про яку саме суму йдеться. Крім того, відповідачем надано докази, що вона також працювала та мала дохід, що підтверджено довідками форма ОК-5 та ОК-7 за період з 1998 року по 2010 рік, з 2017 року по 2022 рік. Сторони визнали, що під час перебування у шлюбі придбали квартиру та автомобіль MITSUBISHI моделі OUTLANDER, які є предметом поділу в іншому провадженні. За таких обставин, суду не надано достатніх доказів, на підставі яких можна було б беззаперечно встановити, що сторони по справі за час перебування у шлюбі накопичили кошти у сумі 509\~800,00 грн, які є спільним майном подружжя, такі кошти перебувають у відповідача та підлягають поділу як спільне майно подружжя. Тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання за позивачем у порядку поділу спільного майна подружжя права власності на грошові кошти у розмірі 1/2 частини суми 400\~000,00 грн та 3000,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 26.06.2023 становить 109\~705,80 грн, що у загальній сумі складає 509\~800,00 грн, в зв`язку із недоведенністю. Відповідно до\~п.\~2\~ч.\~1\~ ст.\~57\~СК України\~особистою приватною\~власністю дружини,\~чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Згідно з ч. 2 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя. Судом встановлено, що позивачу 21.11.2015 було подаровано золотий перстень з каміннями-вставками, точну вагу встановити неможливо, оскільки жодного документа на цей перстень суду не надано. Відповідно до норм сімейного законодавства зазначений перстень є особистою приватною власністю чоловіка. Як стверджує позивач, цей перстень знаходиться у відповідача [PERSON] , тому просив суд зобов`язати відповідачку повернути йому цей перстень. Суду не надано достатніх доказів на підтвердження того, що зазначений вище золотий перстень, що належить позивачу, перебуває в володінні відповідача [PERSON] . Показання свідка [PERSON] про те, що у 2016 році його брат, позивач [PERSON] , говорив йому про те, що золотий перстень, який йому подарували на ювілей 21.11.2015, знаходиться у дружини відповідача по справі [PERSON] з 2016 року не є достатніми доказом зазначеної обставини. Отже, показання свідка в частині того, що перстень знаходиться у відповідача є показанням з чужих слів, [PERSON] як особа, яка надала первинне повідомлення, не був допитаний у судовому засіданні (відповідне клопотання сторонами не заявлялося), а тому такі показання з чужих слів не можуть бути допустимим доказом факту перебування перстня у відповідачки за відсутності інших, допустимих доказів (ч. 2 ст. 90 ЦПК України). Крім того, суд зауважує, що з моменту коли перстень нібито перебував у відповідачки [PERSON] (згідно з показаннями свідка у 2016 році) пройшло вісім років, тому надана свідком інформація є неактуальною станом на час розгляду справи. Як вбачається з первісного позову від 29.06.2023 позивач зазначив, що предметом спору є перстень золотий чоловічий 585 проби з трьома чорними каміннями-вставками вагою 12 г. Такі самі характеристики перстня позивач зазначав у позовній заяві в редакції від 07.07.2023 та від 20.07.2023. Лише в редакції позовної заяви від 12.09.2023 представник позивача зазначив, що зазначений перстень має дорогоцінні каміння вставки та додав фотознімки з відповідним перстнем ( а. с. 95,96,97,98), з яких вбачається, що каміння-вставки на перстні є білого кольору. Таким чином, вбачається, що позивач чітко не пам`ятає як саме виглядає подарований йому на ювілей у 2015 році золотий перстень. За таких обставин, позивачем не доведено, що перстень золотий чоловічий 585 проби з каміннями-вставками вагою 12 г перебуває у відповідача, так само не доведено, що ця коштовність має саме такі характеристики, як зазначені позивачем, зокрема не доведена проба золота та його вага. Як наслідок, вимога позивача про визнання за ним права особистої приватної власності на перстень чоловічій золотий 585 проби з дорогоцінними каміннями-вставками вагою 12,00 г та зобов`язання відповідача повернути [PERSON] зазначений перстень, не підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.\~141\~ЦПК\~України та оскільки у позові відмовлено, судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed