Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

04 липня 2023 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 12 лютого 1994 року, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтувала тим, що шлюбні відносини сторони припинили, з травня 2022 року мешкають окремо, примирення між ними неможливо. Від шлюбу мають сина, який досяг повноліття. Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 12 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. Розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області від 16 листопада 2023 року зазначена цивільна справа в порядку п. 2 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передана на розгляд Саратського районного суду Одеської області. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судоовї срправи між суддями від 22.01.2024 головуючою суддею у справі визначено Бучацьку А.І. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 25 січня 2024 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду. Позивачка та її представник адвокат Дімітренко В.Є., яких належним чином повідомили про день, час та місце слухання справи, до суду не з`явились. Представник позивачки надав заяву, в якій просив розглянути справу за їх відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити (а.с.47). Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, погодився на розірвання шлюбу (а.с. 43). Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст.112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 12 лютого 1994 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 15 травня 2002 року виконавчим комітетом Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області. Після укладення шлюбу дружина змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с. 6). Сімейні відносини сторони припинили, з травня 2022 року мешкають окремо, примирення не досягли, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Ураховуючи клопотання позивачки, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище " [PERSON] ". На підставі частини 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивачки належить стягнути сплачений нею за подання позовної заяви судовий збір у сумі 1073,60 гривень.

Outcome: approved