Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом з вимогою позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до їх малолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , який був зареєстрований 26.02.2010 року відділом РАЦС по м. Первомайську Первомайського МРУЮ Миколаївської області, актовий запис № 4. Цей шлюб був розірваний рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 травня 2013 року. Від цього шлюбу у них є син [PERSON] , [INFO] , який постійно проживає з позивачкою і який жодного разу не бачив свого біологічного батька та не спілкувався з ним. Більше того, син забезпечений усім необхідним та не відчуває проблем через відсутність рідного батька. Батько дитини із сім`єю не проживає та не приймає участі ні в вихованні сина, ні в його утриманні. Дитина фактично не знає свого батька, існує лише актовий запис в свідоцтві про народження сина про те, що відповідач є його батьком. Відповідач ніколи не відвідував ні школу, ні дитячий садочок, де навчається та виховується син, не цікавився ні його здоров`ям, ні розвитком, ні тим, які у дитини потреби та бажання, про що свідчать довідки із школи та дитячого садочку. Із телефонної розмови з [PERSON] , позивачці відомо, що відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] . Жодного разу [PERSON] не виявив ініціативи на спілкування із сином. Він взагалі викреслив сина із свого життя. Наявність такого «батька» лише шкодить інтересам дитини, оскільки, відповідно до діючого сімейного законодавства обов`язкова згода батька на всиновлення цієї дитини іншою особою. Крім того, без згоди біологічного батька не має можливості прописати сина [PERSON] за зручною для нього та позивачки адресою. [PERSON] вважає, що саме інтересам дитини відповідатиме позбавлення батьківських прав відповідача відносно [PERSON] , [INFO] . Ст. 164 СК України передбачає підстави для позбавлення батьківських прав, серед яких передбачено, що підставою для позбавлення батьківських прав є те, що батьки «ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини». Оскільки відповідач по справі є батьком [PERSON] , відповідно до ст. 180 СК України «Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». Відповідач по справі ніяким чином не приймає участі в утриманні сина, хоча зобов`язаний це робити. Тому позивачка бажає, щоб аліменти на утримання сина були стягнуті з [PERSON] на підставі судового рішення. Позивачка в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце слухання справи оповіщений відповідно до вимог ст. 130 ЦПК України. В матеріалах справи наявна копія нотаріально завіреної заяви [PERSON] про розгляд справи у його відсутність, де він зазначив, що з позовними вимогами ознайомлений, заперечень щодо них не має. Представник третьої особи в судове засідання надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, просив про задоволення позову. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності зі ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст.150 та ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, і батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав по відношенню до своїх дітей з ухилення від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: якщо батьки не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання освіти. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з урахуванням наступного: в судовому засіданні встановлений факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню його малолітнього сина [PERSON] , відносно якого він не проявляє батьківської турботи протягом тривалого періоду часу; не надає матеріальної допомоги та не піклується за нього. Згідно Висновку органу опіки та піклування Первомайської міської ради № 1391/3.1-26 від 04.03.2024 року, орган опіки та піклування вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам малолітнього [PERSON] , [INFO] , позбавлення батьківських прав відповідача відносно його сина та стягнути з нього аліменти на його утримання. За таких обставин, позбавлення відповідача батьківських прав на теперішній час є єдиним можливим засобом забезпечення дитині спокійного життя, гармонічного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України. Стосовно вимоги позивача про стягнення аліментів, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання його дитини, оскільки він не надає матеріальної допомоги на його утримання, відповідно до ст. 180 СК України. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на законі та доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню відповідно до ст. 164 СК України. При цьому, застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, він має право бути поновленим у батьківських правах відносно своєї дитини, відповідно до положень ст. 169 СК України. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved