Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

У листопаді 2024 року Мішково-Погорілівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області звернулася до суду із заявою, в якій просила визнати відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] в селищі Святомиколаївка цього ж району, у виді: - житлового будинку та земельної ділянки, площею 0,1188 га, призначеної для його будівництва та обслуговування, розташовані за адресою: [ADDRESS] ; Зазначила, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить зазначене нерухоме майно, розташоване у межах території Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, але спадкоємців за законом чи за заповітом, передбачених ст. ст. 1261- 1265 чи ст. 1233 ЦК України, які б прийняли спадщину відповідно до положень ст.ст. 1268-1272 ЦК України немає, тому спадщина відповідно до ст. 1277 ЦК України є відумерлою і її слід передати сільській раді, за місцем її знаходження. В судове засідання представник заявника не з`явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, від нього надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності, а заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи до судового засідання також не з`явилася, про його час та місце була повідомлена належним чином. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності учасників, дослідивши матеріали справи, в межах обґрунтування заяви, дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню виходячи з наступного. [INFO] померла [PERSON] . На час смерті вона була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] Часом відкриття спадщини є день смерті особи. На час смерті [PERSON] , як і до тепер, діяли положення Цивільний кодекс України 2003 року (далі - ЦК України). ЦК України передбачає два види спадкування: за законом і за заповітом (ст. 1217 ЦК України). Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). При цьому, відповідно до довідки Мішково-Погорілівської сільської ради від 13 листопада 2023 року № 795 на час її смерті з нею була зареєстрована дочка [PERSON] , [INFO] . Також, відповідно до спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Миколаївської області Бердніковою А.Ю., її дочка [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини. Даних про оформлення свідоцтв про право на спадщину в спадковій справі немає, хоча в ній міститься заповіт [PERSON] на користь дочки [PERSON] від 04 жовтня 2012 року. Статтею 1277 цього кодексу передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна. Відповідно до вимог ст. 338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою. Виходячи із зазначених даних про те, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла її дочка [PERSON] , тому згідно з положеннями ст. 1277 ЦК України спадщину після її смерті неможливо визначати відумерлою. Той факт, що спадкоємиця [PERSON] можливо померла в 2021 році, про що зазначено в довідці Мішково-Погорілівської сільської ради від 13 листопада 2023 року №795, не спростовує факт того, що вона прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Якщо ж після смерті [PERSON] відсутні спадкоємці, які б прийняли спадщину, то положення ст. 1277 ЦК України потрібно застосовуватися після її смерті відносно спадщини, яку вона прийняла після смерті матері, але за життя не оформила її. За викладеного,

Outcome: dismissed