Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

У лютому 2024 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем по справі та перебуває на її утриманні. Відповідач достатньої та регулярної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач зазначила, що тимчасово не працює, займається пошуком роботи, а тому їй складно самостійно без належної допомоги батька забезпечувати потреби доньки. До повсякденних витрат на утримання дитини відноситься її харчування, придбання одягу, зокрема, лікування та оздоровлення, оплата телефонного зв`язку, а також гуртки, які відвідує дитина. Крім того, вони проживають на орендованій квартирі та окрім місячної орендної плати, вона сплачує комунальні послуги. Відомості про місце роботи та дохід батька у неї відсутні, але він перебуває у працездатному віці, може працювати та належно допомагати їй з утриманням їхньої доньки. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000, 00 грн. з індексацією цієї суми відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини, тобто до [INFO] , а також судові витрати. Ухвалою суду від 14.02.2024 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. 21.02.2024 року на адресу суду від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів, які остання просить прийняти до уваги при розгляді справи та ухвалення рішення. Зокрема, квитанції на оплату житла, де вони проживають разом із донькою, комунальних послуг, танцювальний гурток, зв`язку, інтернету, продуктів харчування, одягу та інше. Пояснює, що це частина витрат за лютий 2024 року, з яких вбачається несення позивачем витрат на утримання неповнолітньої дитини. В судове засідання позивач не з`явилась, заявою від 11.03.2024 року просила розглянути справу за її відсутності, на своїх позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Крім того, просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 грн. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, заявою від 11.03.2024 року просив розглянути справу за його відсутності. Також, просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки офіційно не працює, що підтверджується відповідною довідкою. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 08.08.2017 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрував шлюб із [PERSON] , [INFO] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] », про що складено відповідний актовий запис № 2028 (а. с. 5). Згідно із свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 07.07.2012 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 5612. У вказаному свідоцтві із зворотної сторони, зазначено місце реєстрації дитини з 06.09.2012 року, а саме за адресою [ADDRESS] (а. с. 8). Відповідно до договору оренди житлової квартири (житла) від 2023 року, [PERSON] , як орендодавець, та [PERSON] , як орендар, уклали даний договір, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування житлову квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . За користування об`єктом орендар сплачує орендодавцю орендну плату в сумі 6, 500 грн. на місяць. Строк дії договору з 19.11.2023 року по 19.11.2024 року (а. с. 9, 57). Згідно із довідкою виконавчого комітету Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області № 132 від 06.03.2024 року, [PERSON] , [INFO] , з 01.06.2005 року (наказ № 34 від 01.06.2005 року) по теперішній час офіційно не працює. Довідка видана на підставі трудової книжки (а. с. 53) За довідками виконавчого комітету Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області № 134, 135 від 11.03.2024 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою [ADDRESS] (а. с. 55). Відповідно до акту про проживання від 11.03.2024 року, завіреного начальником дільниці № 4 КП ЖКС «Вузівський» Одеської міської ради, жителі будинку [ADDRESS] , проживають без реєстрації [PERSON] , [INFO] , та її донька [PERSON] , [INFO] . Даний акт містить підписи [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] (а. с. 56). Із квитанцій, долучених позивачем до матеріалів справи вбачається, що [PERSON] витратила за грудень 2023 року - лютий 2024 року на продукти харчування 10 140, 72 грн.; засоби гігієни - 582, 69 грн.; ліки - 132, 00 грн.; послуги інтернету та зв`язку - 525, 00 грн.; канцелярію - 730, 00 грн.; аксесуари - 524, 00 грн.; гурток «Шоу корпорація» - 1000, 00 грн.. Також, квартирна плата за грудень 8 600, 00 грн., за січень 8 200, 00 грн., за лютий 8 600, 00 грн. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У відповідності до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч.2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. В силу ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ст.182 СК України вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку для забезпечення її гармонійного розвитку, при цьому рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи, що обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, а також те, що відповідач має працездатний вік, не має інвалідності, у суду відсутні відомості про наявність у останнього інших утриманців, суд вважає необхідним стягнути із [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000, 00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Наявними у справі письмовими доказами, дослідженими судом, не підтверджено можливості платника аліментів [PERSON] брати участь в утриманні дитини на рівні, який заявлено у позові (5 000,00 грн.). При цьому, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч.2 ст.184 СК України підлягає індексації в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Крім того, за положеннями ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача на підставі договору про надання правової допомоги від 26.01.2024 року представляв адвокат Чорнуцький Вадим Петрович, яким при подачі позову у акті прийому-передачі виконаних послуг до договору про надання правової допомоги було зазначено розрахунок суми судових витрат на загальну суму 3 000,00 гривень, що також підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 2/24 від 01.02.2024 року. За встановлених обставин, зважаючи на те, що документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку про доведеність витрат на правничу допомогу в заявленій сумі, як такої, що є пов`язаною з даною справою, вважає їх співмірними зі складністю та об`ємом виконаної роботи, такою, що підтверджена належними та допустимими доказами розрахунку таких витрат. Отже, в порядку ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (60%) у сумі 1 800,00 гривень, а також із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 211, 20 гривень.

Outcome: partial