Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

До Дергачівського районного суду Харківської області звернулася [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Дергачівська державна нотаріальна контора Харківської області про зняття арешту з нерухомого майна В обґрунтуванні позову позивач посилається на те, що їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.10.2000, видане комісією по приватизації житла Слатинської селищної ради, належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Під час внесення відомостей про пошкоджене майно позивачу стало відомо, що на належний їй об`єкт нерухомості накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 3330335. Згідно інформації, яка міститься у відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зазначено наступне: Тип обтяження: арешт нерухомого майна. Реєстраційний номер обтяження: 3330335. Зареєстровано: 14.06.2006 11:33:39 за № 3330335 реєстратором: Дергачівська державна нотаріальна контора, 62300, Харківська область, Харківський район, м. Дергачі. вул. 1 Травня, буд. 63, (05763) 3-01-06, [NUMBER]: Підстава обтяження: ухвала, С-2, 03.05.2006, Дергачівський районний суд м. Дергачі Об`єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] . Власник: [PERSON] . Причина відсутності коду: інша причина відсутності коду. Заявник: Дергачівський районний суд Харківської області. Тобто, підставою для внесення обтяження у вигляді арешту зазначено ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області С-2, 03.05.2006. Як стало також позивачу відомо зі слів [PERSON] , що в провадженні Дергачівського районного суду Харківської області перебувала цивільна справа № 2-94/2007 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання угоди - договору дарування квартири - недійсною. Предметом судового розгляду був договір дарування квартири [ADDRESS] . Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 12 березня 2007 року по справі № 2-94/2007 в задоволенні позовної заяви громадянки [PERSON] до [PERSON] про визнання угоди-договору дарування квартири недійсною - відмовлено. Під час розгляду справи судом першої інстанції винесено ухвалу від 03 травня 2006 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту на позивача власність, а саме на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Під час винесення зазначеної ухвали судом було допущено описку, що призвело до порушень мого права власності. З метою поновлення свого права власності 13 лютого 2024 року позивач звернулась до Дергачівського районного суду Харківської області з заявою в порядку частини першої статті 158 Цивільного процесуального кодексу України скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи, у зв`язку з допущеною судом описки. За результатом розгляду заяви позивача - листом від 14.02.2024 № 09-09/8/2024 Дергачівський районний суд Харківської області повідомив, що цивільна справа № 2-94/2007 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання угоди договору дарування квартири недійсною, знищена у зв`язку з закінченням терміну зберігання, як така, що не має науково-історичної цінності та втратила практичне значення. Акт знищення документів № 67 погоджено ЕПК Державного архіву Харківської області 09.11.2018 У зв`язку з вищевикладеними, надати копію ухвали від 03.05.2006 не має можливості, т.я. в архіві Дергачівського районного суду Харківської області зберігається рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 12.03.2007. Тобто під час розгляду цивільної справи № 2-94/2007 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання угоди договору дарування квартири недійсною та під час винесення Дергачівським районним судом ухвали від 03.05.2006 про накладення арешту на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , що належить позивачу на праві приватної власності, було допущено описку, в номері будинку, [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що призвело до порушення права власності позивача. Фактично запис про обтяження 53280187 (дата, час державної реєстрації 14.06.2006 11:33:39) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна квартири, адреса: [ADDRESS] , внесено незаконно, в зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду із даною заявою. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглядати справу без фіксації технічними засобами. Представник позивача [PERSON] надала суду заяву, згідно якої підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, а справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, згідно наданої суду заяви позовні вимоги визнала, просила їх задовольнити, а справу розглядати за її відсутності. Третя особа: представник Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області в підготовче засідання не з`явився, згідно наданої суду заяви завідувач Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області А.Маслій просила справу розглядати за відсутності представника та прийняти рішення на розсуд суду. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому засіданні. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом було достовірно встановлено, що позивачу по справі [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.10.2000, видане комісією по приватизації житла Слатинської селищної ради, належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Під час внесення відомостей про пошкоджене майно позивачу стало відомо, що на належний їй об`єкт нерухомості накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 3330335. Згідно інформації, яка міститься у відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зазначено наступне: Тип обтяження: арешт нерухомого майна. Реєстраційний номер обтяження: 3330335. Зареєстровано: 14.06.2006 11:33:39 за № 3330335 реєстратором: Дергачівська державна нотаріальна контора, 62300, Харківська область, Харківський район, м. Дергачі. вул. 1 Травня, буд. 63, (05763) 3-01-06, [NUMBER]: Підстава обтяження: ухвала, С-2, 03.05.2006, Дергачівський районний суд м. Дергачі Об`єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] . Власник: [PERSON] . Причина відсутності коду: інша причина відсутності коду. Заявник: Дергачівський районний суд Харківської області. Тобто, підставою для внесення обтяження у вигляді арешту зазначено ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області С-2 від 03.05.2006. Позивачу стало відомо зі слів [PERSON] , що в провадженні Дергачівського районного суду Харківської області перебувала цивільна справа № 2-94/2007 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання угоди - договору дарування квартири - недійсною. Предметом судового розгляду був договір дарування квартири [ADDRESS] . Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 12 березня 2007 року по справі № 2-94/2007 в задоволенні позовної заяви громадянки [PERSON] до [PERSON] про визнання угоди-договору дарування квартири недійсною - відмовлено. Під час розгляду справи судом першої інстанції винесено ухвалу від 03 травня 2006 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту на позивача власність, а саме на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Під час винесення зазначеної ухвали судом було допущено описку, що призвело до порушень мого права власності. З метою поновлення свого права власності 13 лютого 2024 року позивач звернулась до Дергачівського районного суду Харківської області з заявою в порядку частини першої статті 158 Цивільного процесуального кодексу України скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи, у зв`язку з допущеною судом описки. За результатом розгляду заяви позивача - листом від 14.02.2024 № 09-09/8/2024 Дергачівський районний суд Харківської області повідомив, що цивільна справа № 2-94/2007 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання угоди договору дарування квартири недійсною, знищена у зв`язку з закінченням терміну зберігання, як така, що не має науково-історичної цінності та втратила практичне значення. Акт знищення документів № 67 погоджено ЕПК Державного архіву Харківської області 09.11.2018 У зв`язку з вищевикладеними, надати копію ухвали від 03.05.2006 не має можливості, т.я. в архіві Дергачівського районного суду Харківської області зберігається рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 12.03.2007. Тобто під час розгляду цивільної справи № 2-94/2007 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання угоди договору дарування квартири недійсною та під час винесення Дергачівським районним судом ухвали від 03.05.2006 про накладення арешту на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , що належить позивачу на праві приватної власності, було допущено описку, в номері будинку, [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що призвело до порушення права власності позивача. Згідно Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п.33 своєї постанови № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року дав судам роз`яснення, що стосуючі з положення статті 391 ЦПК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані з позбавлення права володіння, суд має виходити з наступного: відповідно до положення ст.ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних з позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником, або особою, яка володіла майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушуються його права власності чи законного володіння. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 321 ЦК України закріплює Конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07.02.2014 року, боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку. З урахуванням всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 15, 16, 317, 321, 391 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved