Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить суд: позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на її, [PERSON] , користь, аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною віку повноліття. В обґрунтування позову вказано, що вони з відповідачем є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Приблизно з 01.11.2016 року відповідач жодних контактів з дитиною не підтримує. Свої батьківські обов`язки щодо участі у його вихованні не виконує. На теперішній час жодних контактів з ним немає. Вона самостійно займається вихованням та забезпеченням дитини. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, письмово просила суд провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подав. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Кам`янської міської ради, в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за відсутністю їх представника. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 грудня 2023 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.20) 29 лютого 2024 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.6) Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , батьком якої є - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.7). Згідно характеристики учня 5-Б класу КЗ «Ліцей №40» КМР, [PERSON] , [INFO] , навчається в ліцеї з 2 класу. За цей час проявив себе як дисциплінований учень. Виявляє зацікавленості до навчання. Мати, [PERSON] , приділяє належну увагу вихованню сина, цікавиться його успіхами, систематично підтримує зв`язок з класним керівником, займається організаційними питаннями, відвідує батьківські збори. Батько [PERSON] за весь час навчання не цікавився фізичним, духовним та моральним розвитком дитини, не приводив та не забирав сина зі школи, не підтримував зв`язок з класним керівником, батьківські збори та заклад жодного разу не відвідував. (а.с.8) Згідно характеристики учня 5-Б класу КЗ «Ліцей №40» КМР, [PERSON] , [INFO] , навчається в ліцеї з 2 класу по 4 клас. Програмовий матеріал 4 класу вивчав дистанційно, бо разом з мамою перебував в Польщі. За час навчання зарекомендував себе як старанний, здібний відповідальний учень. Мати учня, [PERSON] , завжди цікавилась навчанням сина та відповідально ставилась до його виховання в сім`ї. Відкликалась на прохання класного керівника, регулярно відвідувала школу. Батько, [PERSON] , за час навчання [PERSON] в початковій школі заклад не відвідував, на батьківські збори не приходив. З класним керувником на зв`язко не виходив. У вихованні хлопчика участі не брав. (а.с.9) Згідно довідки, наданої тренером ГО ДЮФК «Юніон», дитина [PERSON] відвідує футбольний клуб. Протягом відвідування тренувань батька дитини не бачили, вихованням і організаційними питаннями займається мати [PERSON] . (а.с.10) Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно його неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , від 16.02.2024 року №8 вих-20/217 Кам`янською міською радою було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно його неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] (а.с.26-27). Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання дитини, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться здоров`ям, не турбується про його фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Наведене свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Виходячи із оцінки доказів у справі таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав. Відповідно до вимог ст. 166 ч. 3 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 182 ч. 2 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з метою надання йому статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, та стягувати з відповідача аліменти на його утримання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 гривень.

Outcome: approved