Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

у жовтні 2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 367500730 у розмірі 21\~964,19 гривень. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 30 серпня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 367500730, права вимоги за яким відповідно договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон плюс». 20.10.2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого клієнт відступив фактору належні йому права вимоги до боржників, визначені у реєстрах прав вимоги. Таким чином ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 367500730 від 30 серпня 2020 року, в сумі 21\~964,19 гривень, з яких: - 7\~999,60 гривень заборгованості за основною сумою боргу; - 13\~964,59 гривень сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Ухвалою суду від 15 листопада 2023 року відкрито спрощене позовне провадження по справі (а.с. 34). В судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позовної заяви зазначив, зазначив про розгляд справи за його відсутності. Відповідач відзив на позов не подала, в судове засідання повторно не з`явилась, була повідомлена належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, причина неявки суду не відома, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи, за наявними у справі доказами. Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. 30 серпня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 367500730, за умовами якого товариство надало позичальнику в кредит грошові кошти на суму 8\~000,00 гривень строком на 22 дні за дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,01 відсоток від суми кредиту за кожен день користування кредитом (а.с. 6-7). Додатком № 1 до договору, графіком розрахунків визначено сукупну вартість кредиту, що становить 8\~017,60 гривень, з яких: 8\~000,00 гривень основна сума заборгованості; 17,60 гривень нараховані відсотки (а.с. 7). 21.09.2020 року між сторонами кредитних правовідносин укладено додаткову угоду до зазначеного договору, якою погоджено продовжити термін на який був наданий кредит на один день із застосуванням відсоткової ставки у розмірі 1,70% (а.с. 8). У відповідності до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року доповненого додатковою угодою № 26 від 31 грудня 2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон плюс» зазначені у відповідних реєстрах права вимоги (а.с. 9-11). 20 жовтня 2022 року ТОВ «Таліон плюс» у відповідності до умов договору факторингу № 20102022 відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами, у тому числі й за грошовим зобов`язанням відповідача (а.с. 12-13. 14). Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 року сума заборгованості відповідача за кредитним договором від 30 серпня 2020 року склала 21\~964,19 гривень, з яких: 7\~999,60 грн. заборгованість за тілом кредиту; 13\~964,59 грн. заборгованість за відсотками (а.с. 14). До правовідносин, що виникли між сторонами суд вважає за необхідне застосовувати наступні норми права. Згідно ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У відповідності до ч.2 ст.\~1083\~ЦК України якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави. Так у відповідності до ст. 509 ЦК України, 1. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 2. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, в силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до вимог ст. 525, 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.\~527 ЦК України боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу\~України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Положеннями статті 610\~ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання. Відповідачем не спростовано наявність укладеного кредитного договору, як і не надано доказів погашення кредиту/позики в строки, визначені договорами, а тому суд приходить до переконання, що основна сума заборгованості у розмірі 7\~999,60 грн. підлягає стягненню. Вирішуючи питання щодо стягнення процентів за користування кредитом за весь час прострочення, суд виходить з наступного. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, сформульовано правову позицію, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічні правові висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18). Кредитний договір від 30.08.2020 року був укладений сторонами на 22 дні, в даному договорі зазначено дату повернення кредиту - не пізніше 21.09.2020 року включно та відповідно додаткової угоди від 21.09.2020 року пролонгований ще на однин день, а тому підстав для стягнення процентів за користування кредитом після спливу визначених договорами строків кредитування немає. Саме тому розрахунок заборгованості за процентами за користування кредитом суд вважає за необхідне провести самостійно, виходячи з наступного. Так, згідно договору та додаткової угоди нарахування процентів за користування кредитом проводиться наступним чином: - сума кредиту 8\~000,00 гривень; - строк на який надається кредит 22 дні; - відсотки за кожен день користування кредитом, в межах строку визначеного договором 0,01 %. - строк на який термін кредитування продовжено додатковою угодою 1 день; - відсоткова ставка визначена додатковою угодою 1,70% щоденно. Таким чином, заборгованість по відсоткам яку відповідач повинна була сплатити за 23 дні користування кредитними коштами за підрахунками суду становить 153,60 гривень (8\~000,00 : 100 х 0,01 х 22 + 8\~000,00 : 100 х 1,7 х 1 = 153,60). Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у розмірі 2\~684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial