Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-07 00:00:00

Представник позивача, повноваження якого підтверджено довіреністю від 10.08.2022 року № 2043-К-Н-О, звернувся до\~Ватутінського міського\~суду Черкаської\~області з\~даним цивільним\~позовом у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 22.10.2019 року № б/н у сумі 63\~502 грн. 66 коп. Позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» мотивовані тим, що між сторонами 22.10.2019 року укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання [PERSON] анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами вказаного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, максимальний розмір якого збільшувався до 50\~000 грн. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 09.05.2023 року утворилася заборгованість у розмірі 63\~502,66 грн., з яких: 51\~691,64 грн. заборгованість за тілом кредиту, 11\~811,02 грн. заборгованість за простроченими відсотками, про стягнення якої й подано позов. Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно з позовною заявою, в якості додатку до неї, долучив клопотання про розгляд судом справи за відсутності сторони позивача. У даному клопотанні також представник позивача вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення в справі, а також підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, у розумінні п. 4 ч. 8, ч.\~11 ст. 128 ЦПК України, про місце, дату та час розгляду справи, відзив на позовну заяву не надала, в судові засідання неодноразово не з`явився, поважність причин неявки не повідомив, заяв та клопотань від його імені про відкладення розгляду справи чи з інших процесуальних питань до суду не надходило. За результатами вжитих судом заходів факту перебування [PERSON] у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, не встановлено. З огляду на вказане, судом 08.03.2024 року постановлено ухвалу про проведення розгляду даної справи в заочному порядку. У відповідності до ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін у засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 264 ЦПК України, крім іншого, обов`язком суду є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно банківської ліцензії від 05.10.2011 року № 22, яка видана Національним банком України, публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» має право надання банківських послуг. Відповідно до змісту п. 1.7 Статуту рішенням Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року №\~119 змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено його найменування на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк»). Відповідно до змісту копії заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 22.10.2019 року [PERSON] виявив бажання стати клієнтом банківської установи ПАТ КБ «ПриватБанк», погодившись з умовами та правилами надання банківських послуг, а також 22.10.2019 року [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту, яким узгоджено умови споживчого кредитування серед яких базову відсоткову ставку. Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , вбачається, що з 22.10.2019 року йому встановлено кредитний ліміт, який 23.12.2021 року збільшено до 50\~000 грн., а 23.08.2022 року зменшено до 0 грн. Зі змісту довідки АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що в період договірних відносин сторін [PERSON] користувався банківськими картками типу «Універсальна» № [NUMBER] строком дії до 05/23, №\~ [NUMBER] строком дії до 09/25. Відповідно до виписки по рахунку [PERSON] за договором № б/н за період з 23.10.2019 року по 10.05.2023 року вбачається, що кредитні кошти позивача [PERSON] почав використовувати з 25.11.2019 року та станом на 01.01.2023 року на рахунку відповідача обліковувалась заборгованість в розмірі 63\~502,66 грн., з яких: 51\~691,64 грн. заборгованість за тілом кредиту, 11\~811,02 грн. заборгованість за простроченими відсотками, про стягнення якої й подано позов. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини щодо надання банківських послуг у сфері кредитування, які врегульовано Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться в змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У відповідності до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Положеннями ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З огляду на вказане, суд вважає доведеним наявність між сторонами договірних взаємовідносин, які виникли 22.10.2019 року, та прострочення [PERSON] виконання грошових зобов`язань перед АТ КБ «ПриватБанк» у зв`язку з чим загальний розмір невиконаного зобов`язання на 09.05.2023 року становив 63\~502,66 грн., з яких: 51\~691,64 грн. заборгованість за тілом кредиту, 11\~811,02 грн. заборгованість за простроченими відсотками, тож наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог та дострокового стягнення суми боргу з відповідача на користь позивача. Задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2\~684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири)\~грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved