Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з продовженням навчання. В обґрунтування позову зазначила, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який розірвано рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 07.11.2011 у справі №2-7962/11. Від шлюбу вони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на утриманні в позивачки. Донька є студенткою Університету імені Костянтина Філософа в Нітрі у Словаччині, стипендії не отримує, строк навчання - три роки. Позивачка одноосібно забезпечує матеріально дитину одягом, продуктами харчування, коштами на проїзд та всіма необхідними для навчання засобами. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до припинення донькою навчання у вищому навчальному закладі, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років. В судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, від позивачки до суду надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від відповідача до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів фіксації не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, з копії рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07.11.2011 у справі №2-7962/11 вбачається, що з 23.09.2005 по 16.11.2011 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилася донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). За даними Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької РДА та Єдиного демографічного реєстру, місце проживання позивача [PERSON] та її доньки [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12, 20). Відповідно до копії нотаріально посвідченої довідки про навчання від 11.09.2023, Педагогічний факультет Університету Костянтина Філософа в Нітрі підтверджує, що [PERSON] , [INFO] , є відповідно до Закону №131/2002 Зб. зак. «Про вищі навчальні заклади та про зміни і доповнення до деяких законів у наступних редакціях» в академічному році 2023/2024 студенткою 1-го курсу навчальної програми Викладання педагогіки і англійської мови та літератури - денної форми бакалаврату 1-го ступеня зі стандартною тривалістю навчання 3 роки. Станом на день розгляду судом даної справи [PERSON] досягла повноліття. Виходячи із встановлених судом обставин, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до вказаної норми позивач наділена правом звернення до суду в інтересах повнолітньої доньки. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги матеріальне становище позивача і відповідача, та вважає необхідним задовольнити позов, зобов`язавши відповідача сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки сторін у зв`язку з продовженням навчання, в твердій грошовій сумі, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Також, відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення до суду, а саме - з 27.10.2023. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення [PERSON] навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання нею освіти, внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки до дати закінчення навчання, а за умови продовження останньою навчання - до досягнення нею 23 років. Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.ст. 141 і 142 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 2 і ч. 6 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За пред`явлення даного позову позивача звільнено від сплати судового збору, що підлягав сплаті у розмірі 1073,60 грн. Враховуючи, що відповідач визнав позов, з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Outcome: approved