Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі- відповідач-1) та [PERSON] (далі-відповідач-2) про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, посилаючись на те, що вона та [PERSON] є співвласниками двох земельних ділянок, загальною площею 2,4459 га, кадастровий номер 1824782100:03:001:0111, яка розташована на території Квітневої сільської ради Житомирського (колишній Попільнянський) району Житомирської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та загальною площею 4,1821 га, кадастровий номер: 1824782100:03:001:0135, яка розташована на території Квітневої сільської ради Житомирського району (колишній Попільнянський) Житомирської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачу, на підставі рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 19.11.2020 року, належить 2/3 частини земельної ділянки загальною площею 2,4459 га, кадастровий номер: 1824782100:03:001:0111, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.01.2021 року, номер запису про право власності 40138967, яка розташована на території Квітневої сільської ради Житомирського (колишнього Попільнянського) району Житомирської області, та 2/3 частини земельної ділянки загальною площею 4,1821 га, кадастровий номер 1824782100:03:001:0135, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.01.2021 року, номер запису про право власності 40139294, яка розташована на території Квітневої сільської ради Житомирського (колишнього Попільнянського) району Житомирської області. На даний час в позивача виникла необхідність у виділенні в натурі земельних ділянок, оскільки спільна власність на вказані земельні ділянки створює для неї перешкоди у вільному володінні та розпорядженні земельною ділянкою у зв`язку з тим, що будь-які дії з приводу володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою мають здійснюватися спільно всіма співвласниками. Укласти договір з [PERSON] про виділ в натурі частки з нерухомого майна в нотаріальному порядку за її життя, позивачу не вдалось. Як вбачається із заяви про закриття провадження в справі, датованої 30.01.2022 року, яку надіслав до Попільнянського районного суду Житомирської області син [PERSON] - [PERSON] (на момент смерті [PERSON] проживав з нею за однією адресою). [PERSON] померла [INFO] . Також на момент смерті [PERSON] проживав з нею за однією адресою ще один син [PERSON] . Технічна можливість виділити належну позивачу 2/3 частину земельних ділянок є, а в результаті виділу 2/3 частини земельної ділянки загальною площею 2,4459 га, кадастровий номер 1824782100:03:001:0111, площа земельної ділянки становитиме 1,6306 га та 2/3 частини земельної ділянки загальною площею 4,1821 га, кадастровий номер: 1824782100:03:001:0135, площа земельної ділянки становитиме 3,214 га, на які позивач має набути право власності. Нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земельної ділянки загальною площею 2,4459 га становить 83362,00 гривень та нормативна грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 4,1821 га становить 66892,00 гривень, відповідно до Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 31 грудня 2021 року. Позивач просить виділити їй у власність, в натурі, земельну ділянку площею 1,6306 га, як 2/3 частки земельної ділянки загальною площею 2,4459 га, що розташована на території Квітневої сільської ради, Житомирського (Попільнянського) району, Житомирської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 1824782100:03:001:0111 та земельну ділянку площею 3,214 га, як 2/3 частки земельної ділянки загальною площею 4,1821 га, що розташована на території Квітневої сільської ради, Житомирського (Попільнянського) району, Житомирської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 1824782100:03:001:0135 та стягнути з відповідачів судовий збір. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 11 березня 2024 року через канцелярію суду надала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без участі відповідача [PERSON] та його представника, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Крім того, згідно Судових викликів № 288/1083/23/2687/24 від 12.02.2024 року та № 288/1083/23/3684/24 від 27.02.2024 року розміщених на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет, відповідач [PERSON] був повідомлений про розгляд справи, який відбудеться 27 лютого 2024 року та 11 березня 2024 року. Частиною 11 статті 128 ЦПК України, визначено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Суд, вислухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Як вбачається з заочного рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 19 листопада 2020 року, визнано за [PERSON] , [INFO] , право власності на 2/3 частки земельної ділянки, загальною площею 2,4459 га, кадастровий номер 1824782100:03:001:0111, яка розташована на території Квітневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та на 2/3 частки земельної ділянки, загальною площею 4,1821 га, кадастровий номер 1824782100:03:001:0135, яка розташована на території Квітневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] /а.с. 5-9/. Відповідно до заяви про закриття провадження у справі, поданої [PERSON] , він просить закрити провадження у справі № 288/23/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності у зв`язку зі смертю відповідача [PERSON] , [INFO] та на дату подання даної заяви свідоцтва про право на спадщину ніхто не отримував /а.с. 10-11/. Згідно Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованих 16 січня 2021 року Квітневою сільською радою Попільнянського району Житомирської області, актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна та про право власності, власником 2/3 частин земельних ділянок загальною площею 4,1821 га, кадастровий номер 1824782100:03:001:0135 та загальною площею 2,4459 га, кадастровий номер 1824782100:03:001:0111, адреса: Житомирська область, Попільнянський район, Жовтнева сільська рада (Квітнева), цільове призначення яких: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вказана [PERSON] , форма власності приватна /а.с. 12, 13/. Як вбачається з Витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформованих 31.12.2021 року Відділом у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, нормативна грошова оцінка земельних ділянок загальною площею 4,1821 га, кадастровий номер: 1824782100:03:001:0135, становить 66892,80 гривень та загальною площею 2,4459 га, кадастровий номер: 1824782100:03:001:0111, становить 83362,55 гривень /а.с. 16, 17/. Відповідно до Інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованих 17 серпня 2023 року, актуальна інформація про об`єкт речових прав, про речове право та про державну реєстрацію іншого речового права, а саме: власником 2/3 частки земельної ділянки загальною площею 2,4459 га, кадастровий номер: 1824782100:03:001:0111 та 2/3 частки земельної ділянки площею 4,1821 га, кадастровий номер: 1824782100:03:001:0135, вказана [PERSON] та власником 1/3 частки земельної ділянки загальною площею 2,4459 га, кадастровий номер: 1824782100:03:001:0111 та 1/3 частки земельної ділянки площею 4,1821 га, кадастровий номер: 1824782100:03:001:0135, вказана [PERSON] . Цільове призначення вказаних земельних ділянок: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Адреса: Житомирська область, Попільнянський район, Жовтнева сільська рада /а.с. 70-75/. Згідно повідомлення виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області № 616/13.01-26 від 04.08.2023 року, станом на [INFO] разом із померлою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , значились зареєстрованими: з 03.07.1981 року [PERSON] , [INFO] , з 14.09.1983 року [PERSON] , [INFO] , з 27.10.1992 року [PERSON] , [INFO] /а.с. 76/. Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 12 квітня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 19 червня 2007 року, актовий запис за № 358 /а.с. 77/. Відповідно до повідомлення № 154/01-16 від 20 листопада 2023 року Попільнянської державної нотаріальної контори Центрально міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 74805648, після смерті [INFO] , [PERSON] , спадкова справа не відкривалась /а.с. 127-128/. Згідно повідомлення Попільнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області № 501/29.7-51 від 24 листопада 2023 року, актовий запис про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] в архіві відділу відсутній. Також здійснено перевірку актових записів цивільного стану за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян по всій території України і виявлено актовий запис про розірвання шлюбу № 358 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , складений 19.06.2007 року Боярським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) /а.с. 129/. Як вбачається з повідомлення Виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області від 30.11.2023 року, станом на [INFO] за адресою: [ADDRESS] , значились зареєстрованими: [PERSON] , [INFO] з 27.10.1992 року; [PERSON] , [INFO] з 03.07.1981 року, [PERSON] , [INFO] з 14.09.1983 року, [PERSON] , [INFO] , з 03 липня 1981 року, до дня смерті, знята з реєстрації місця проживання у зв`язку зі смертю /а.с. 136, 138/. Відповідно до схем розподілу земельних ділянок з кадастровими номерами 1824782100:03:001:0135 та 1824782100:03:001:0111, земельна ділянка загальною площею 4,1821 га ділиться на 2 земельні ділянки: ділянка № [NUMBER] - 1,3940 га та ділянка № [NUMBER] - 2,7881 га, та земельна ділянка загальною площею 2,4459 га ділиться на 2 земельні ділянки: ділянка № [NUMBER] -0,8153 га та ділянка № [NUMBER] - 1,6306 га /а.с. 147-150/. Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 07 лютого 2024 року приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області, до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про Спадкову справу, спадкодавець [PERSON] , яка померла [INFO] , номер Спадкової справи у нотаріуса № 4/2024, заведена 07 лютого 2024 року /а.с. 172/. Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Статтею 183 ЦК України встановлено, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Відповідно до статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Норми статей 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Частина 1 статті 356 ЦК України передбачає, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року по справі № 6-12цс13, кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно до статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно частини першої, третьої, четвертої статті 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. У відповідності до частини першої статті 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Положенням статті 364 ЦК України закріплено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною третьою статті 364 цього Кодексу визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 25 грудня 2015 № 1127. Статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Вчинення нотаріальних дій щодо порядку володіння та користування спільним майном або конкретними його частинами та укладення договорів про визначення розміру часток, зміну розміру часток, а також виділення частки в натурі присвячено пункт 6, глави 1, розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5. Відповідно до вищевказаного пункту Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зазначено, що договір про виділення частки в натурі може бути укладений між усіма учасниками спільної часткової власності або між кількома з них. Учасники спільної часткової власності вправі укладати договори про визначення розміру часток, зміну розміру часток, а також виділення частки в натурі (поділу). Договори про виділ частки в натурі майна (поділ), право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються нотаріусом на підставі документів, що посвідчують право власності на таке майно, або на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якщо державну реєстрацію права власності на нерухоме майно проведено без видачі документа, що посвідчує таке право. Згідно статті 89 Земельного Кодексу України визначено, що земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Нормами статті 125 Земельного Кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації, цих прав, а відповідно до статті 126 цього ж Кодексу, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до статті 1 Першого Протоколу від 20 березня 1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04 листопада 1950 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно зі статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України, можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За нормами частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] . За змістом пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved