Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю. В позовній заяві зазначив, що він є співвласником житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Відповідачі зареєстровані в даному будинку, однак з 2006 року в ньому не проживають. Протягом 17 років в даному будинку не з`являються , не користуються ним, не проводять оплату комунальних послуг, в будинку відсутні особисте майно та предмети вжитку. Збереження реєстрації їх місця проживання за адресою вказаного будинку порушує права позивача, який вимушений оплачувати за них комунальні послуги, не має змоги оформити житлову субсидію. Крім того, відповідачі перешкоджають йому у здійсненні права володіння, користування та розпорядження цим житлом, оскільки обмежують його у праві обміну, продажу чи здачі в оренду . Тому, позивач просив суд усунути перешкоди у здійсненні ним права володіння, користування та розпорядження його власністю. Визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням житловим будинком, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 02 серпня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. 28 серпня 2023 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві посилалася на те, що вона є старшою донькою позивача. З 2006 року періодично проживає у житловому будинку за адресою [ADDRESS] та здійснює разом з сестрою та братом систематично поточний ремонт з метою поліпшення умов проживання, а також оплачуємо кошти за спожиті послуги. Додана до позовної заяви довідка щодо їх не проживання не відображає дійсності. ЇЇ реєстрація за вказаною адресою відбулася 04.12.2014 року за згодою батька - [PERSON] , [PERSON] . Відсутні докази того, яким чином відповідачі чинять позивачу перешкоди в користуванні майном. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог. 28 серпня 2023 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві посилалася на те, що вона є донькою позивача. З 2006 року по травень 2022 року постійно проживала за адресою [ADDRESS] . Наразі вимушена була тимчасово покинути свої місце проживання у зв`язку з війною. Позивачем не доведено факт відсутності відповідача за вищевказаною адресою без поважних причин. Вказує, що відповідачі на законних підставах користуються житловим будинком, а саме на підставі договору укладеного одним із співвласником, на підставі усної домовленості між співвласниками. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог. 28 серпня 2023 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві посилалася на те, що вона є співвласником житлового будинку за адресою [ADDRESS] . У здійсненні свого права власності не можу бути обмежена незалежно від того проживає вона в даному будинку чи ні. Оскільки є співвласником житлового будинку, вона не може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися. В матеріалах справи наявні клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених\~ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Дослідивши докази у справі, заслухавши пояснення позивача та його представника, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що житловий будинок за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 20.12.2006 року належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності по частині кожному. Також судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровано місце проживання [PERSON] , а також [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки секретаря селищного комітету «Івонченці» від 14.07.2023 року №559, виданої [PERSON] , зареєстровані, але не проживають з 2006 року [PERSON] , [PERSON] зареєстрована, але не проживає з 2010 року, [PERSON] проживає за адресою Сумська область, с. Липова Долина., [PERSON] не проживає з 2010 року. Згідно письмових пояснень [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] , вона є сусідкою позивача та відповідачів. Вказує, що підтверджує факт проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] . [PERSON] проживає постійно з 2006 року по теперішній час. [PERSON] з малолітньою дочкою після травня 2022 року виїхала під час війни періодично приїжджає . Останній раз була в травні 2023 року. [PERSON] приїжджає по вихідним дням. Відповідно договору від 01.12.2019 року про безоплатне користування житловим будинком, [PERSON] передала у безоплатне тимчасове користування [PERSON] та [PERSON] частину житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] . Згідно ч.1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно \~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки [PERSON] є співвласником вказаного будинку, вона не може бути визнана такою, що втратила право користування будинком незалежно від факту проживання або не проживання у ньому, оскільки право користування\~це складова права власності. Відповідно, [PERSON] не може бути обмежена у праві користування майном, співвласником якого вона є. Враховуючи вищевикладене, підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] відсутні. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. За нормою ч.1\~ст.361 ЦК України\~співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Таким чином, два співвласники, яким належить по частці спірної квартири, без визначення порядку користування цією квартирою з іншими співвласниками, не наділені правом вимагати усунення перешкод в здійсненні права власності щодо всієї квартири. Згідно ч.2\~ст.405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судому засіданні не знайшло свого підтвердження та позивачем не доведено факт не проживання без поважних причин [PERSON] та [PERSON] в будинку за адресою [ADDRESS] . Крім того, позивач не зважаючи на те, що він є власником лише частини будинку, просить усунути перешкоди в користуванні ним будинком в повному обсязі. Інший співвласник [PERSON] з вимогами про усунення перешкод в користуванні власністю до суду не зверталася. Встановивши дані обставини, виходячи з недоведеності позивачами факту відсутності [PERSON] та [PERSON] у спірному будинку понад рік саме без поважних причин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житлом. Крім того, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідачами чиняться йому перешкоди у користуванні, володінні чи розпорядженні спірним будинком. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Outcome: dismissed