Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: позивач [PERSON] , в інтересах якого діє його представник - адвокат Єлісєєв Д.О., звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 14.01.2015 виконавчим комітетом Новоселицької сільської ради Долинського району Івано - Франківської області, актовий запис №1. Позовні вимоги мотивує тим, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. За час спільного проживання у шлюбі, у них, [INFO] народився син [PERSON] . Зазначає, що подружні відносини між ними припинені, на даний час вони проживають окремо. Причиною припинення шлюбних відносин є різниця у характерах, відсутність між ними взаєморозуміння, довіри. Таким чином, подальше збереження шлюбу є неможливим. Строк на примирення просить не надавати. У підготовче судове засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Єлісєєв Д.О. не з`явились, останній безпосередньо у позовній заяві та в окремій заяві (а.с. 4) просить розгляд справи проводити без їх участі. Відповідачка [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечила щодо їх задоволення. ІІ. Процесуальні дії у справі: 07 лютого 2024 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. Відповідачка [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечила щодо їх задоволення. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання відповідачкою [PERSON] позовних вимог не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, визнання нею позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання нею позову та приходить висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторне) серії [NUMBER] , виданого 30.01.2024 (а.с. 6). За час спільного проживання, у сторін, [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01.02.2017 (а.с. 8). Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачкою, які вони враховуючи наявність малолітньої дитини не можуть вирішити в позасудовому порядку. ІV. Оцінка суду: заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні відносини, позивач не бажає зберегти сім`ю, відповідачка з цього приводу заперечень не заявляла, навпаки, позов визнала, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати. На підставі викладеного, ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved