Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 31 травня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем, [PERSON] , [INFO] у виконавчому комітеті Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області, про що було зроблено відповідний актовий запис за № 7. Від цього шлюбу з відповідачем дітей не має. Зазначила, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Спільне життя з ним не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, що призвело до втрати почуття поваги та любові з боку позивача до відповідача. Наголошує, що в останні місяці між ними постійно виникали конфлікти внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. З липня 2023 року вони припинили шлюбні стосунки, припинили вести спільне господарство, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливе. Сім`я остаточно розпалася через непорозуміння між ними. Шлюб, на її думку, існує лише формально. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище " [PERSON] ", а також стягнути з відповідача судовий збір. Позивач у судове засідання не прибула, однак направила на адресу суду клопотання, у якому просила слухати справу без її участі. Позов підтримала в повному обсязі. Просить задоволити. Відповідач в судове засідання не прибув, однак направив на адресу суду заяву про визнання позову, у якій просить слухати справу без його участі. Позов визнає, просить шлюб розірвати. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, оглянувши заяви сторін, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 31 травня 2013 року у виконавчому комітеті Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області, про що було зроблено відповідний актовий запис за № 7, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.9). За час перебування у шлюбі у сторін дітей немає. Відповідно до ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що після укладення шлюбу між сторонами відносини не склалися, сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбно-сімейних стосунків. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що мають істотне значення, а відтак, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, слід задовольнити повністю. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, вимога позивача про залишення їй прізвища « [PERSON] » підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв"язку із вищевикладеним, та зважаючи на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 605,60 грн. та стягнути з відповідача в її користь 605,60 грн. судового збору.

Outcome: approved