Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-29 00:00:00

У листопаді 2023 року ТОВ «Газорозподільна компанія «Нафтогаз» звернулося до Бориспільського міськрайонного суду з вказаним позовом, з проханням стягнути з відповідача [PERSON] суму основного боргу (заборгованості за спожитий природний газ) в розмірі 29515,52 грн. а також сплачений судовий збір в розмірі 2684 грн. (а.с.1-4). Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем в період з травня 2022 року по вересень 2023 року (включно) було спожито природний газ на загальну суму 29515,52 грн., вартість якого залишилась не оплаченою споживачем. Постачальник звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, проте ухвалою від 31.08.2023 по справі №359/8318/23 йому було відмовлено у видачі судового наказу, оскільки отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) споживача. Також вказує, що 01.05.2022 відповідно до наказу Міністерства енергетики України №198 від 08.06.2022 «Про постачання природного газу побутовим споживачам» ЕІС-код 56ХМ18В959442599 газифікованого об`єкта побутового споживача, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власником якого є відповідач, було включено до реєстру споживачів Товариства, як постачальника «останньої надії» та відкрито на ім`я [PERSON] особовий рахунок № [NUMBER] , та з 01.05.2022 Товариство здійснювало постачання природного газу на об`єкт споживача на підставі договору постачання природного газу побутовим споживачам, який є типовим і публічним, а споживач був зобов`язаний своєчасно оплачувати Товариству вартість спожитого природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені Договором. При цьому зазначає, що вартість спожитогогазу встановлювалася на підставі наказів про встановлення роздрібної ціни на газ для побутових споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», опубліковані на офіційному сайті постачальника, а визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором (Київська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України»» згідно із Кодексом газорозподільних мереж, затвердженого постановою НКРЕП від 30.09.2015 №2494. Також зазначає, що у порядку досудового врегулювання спору позивачем в адресу відповідача було направлено вимоги про сплату заборгованості за спожитий природний газ, які залишилися незадоволеними споживачем. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.11.2023 (а.с.22) було відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового засідання. У судове засідання представник позивача не з`явився, за змістом позовної заяви зазначено розгляд справи проводити справи без представника позивача. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - за адресою місця реєстрації та проживання. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю та відзиву на позовну заяву до суду не надійшло. Відповідно до вимог ст. ст. 223,\~280,\~281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч 1 ст. 4 ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу ВТЕ №221993, серія та номер 729, від 28.05.2013 належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 350885253 від 18.10.2023 (а.с.11-13). Відповідно до наказу Міністерства енергетики України № 198 від 08.06.2022 «Про постачання природного газу побутовим споживачам» зобов`язано ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснювати постачання природного газу побутовим споживачам на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, та базової річної пропозиції споживачам, які з 01.05.2022 були включені до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії». 01.05.2022 на підставі вказаного наказу Міністерства енергетики України газифікований об`єкт побутового споживача, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , було включено до реєстру споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», як постачальника «останньої надії» та відкрито на ім`я [PERSON] особовий рахунок № [NUMBER] . Згідно з інформацією про фінансовий стан, споживач [PERSON] з особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] ,- за період з травня 2022 року по вересень 2023 року включно має заборгованість зі сплати за постачання природного газу у розмірі 29515,52 грн. (а.с.14). Згідно із вказаною інформацією про стан рахунку нарахування оплати здійснювалося з урахуванням встановленого тарифу 7,95689 грн./м.куб. та об`ємів споживання газу за даними оператора ГРМ, в куб.м. Відповідність зазначених в інформації даних підтверджується підписом посадової особи позивача. Дані про те, що факт використання природного газу у зазначених обсягах заперечується відповідачем, а також докази які ці обставини спростовують, як докази здійснення оплати вартості спожитого газу, відповідачем суду не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Також встановлено, що ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» зверталася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ у серпні 2023 року, та однак ухвалою суду від 31.08.2023 було відмовлено у видачі судового наказу на підставі ч.9 ст.165 ЦПК України, оскільки отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання(перебування) фізичної особи боржника, а саме: згідно з інформацією виконавчого комітету Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, яка надійшла на адресу суду, інформація про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] , відсутня (а.с.10). Позивачем також долучено досудові вимоги про сплату заборгованості за спожитий газ, датовані10.02.2023 та 10.08.2023 (а.с.15,16), проте докази вручення (направлення) таких вимог відповідачу позивачем не надано. Проте ця обставина не може бути перешкоджаю для звернення до суду з вищевказаним позовом. Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с.8-9) ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснює діяльність з торгівлі газом через місцеві (локальні) трубопроводи, тобто з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його (природний газ) для власних потреб. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 6 Закону «Про житлово-комунальні послуги»\~виконавцями з послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. Пунктом 5 ч. 2\~ст.\~7\~Закону «Про\~житлово-комунальні\~послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) № 2496 від 30.09.2015 року та ст. cт. 6, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» компанія зобов`язана постачати природний газ споживачам, які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015р. «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між Постачальником природного газу та Споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до ст.ст. 633, 634. 641. 642 Цивільного кодексу України. Відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Для забезпечення приєднання побутовим споживачем до умов договору постачання природного газу побутовий споживач має надати постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, підписану побутовим споживачем або уповноваженою ним особою. Відповідно до розпорядження КМУ від 22 липня 2020р. № 917-р постачальником «останньої надії» визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» строком на три роки. Розпорядженням КМУ від 12.09.2023 № 793-р відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про ринок природного газу» визначено на період воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» постачальником «останньої надії» без проведення конкурсу. Постачальник «останньої надії» компанія, яка зобов`язана протягом 60 днів постачати газ споживачу, якщо він залишиться без постачальника (через заборгованість або через технічні проблеми постачальника). Відповідно до п. 5 Розділу 1 Правил постачання природного газу, «об`єкт побутового споживача - територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня, літня кухня тощо), що належить споживачеві на правах власності або користування». Відносини, які виникли між сторонами спору, є правовідносинами, пов`язаними з постачанням та споживанням природного газу, які регулюються, зокрема, Цивільним кодексом України, Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015, іншими нормативно-правовими актами України. Так, відповідно до абз. 1, 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Як визначено п. 1, 2 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом (ч. 3 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу»). Згідно з п. 27, 28 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» постачальник природного газу (далі - постачальник) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу; постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про ринок природного газу» ліцензія на провадження господарської діяльності на ринку природного газу, пов`язаної з його транспортуванням, розподілом, зберіганням, наданням послуг установки LNG, постачанням природного газу, видається Регулятором у встановленому законодавством порядку. Відповідно до п. 2 Розділу ІІІ Правил, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. На письмову вимогу побутового споживача постачальник зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення безкоштовно надати побутовому споживачу підписану уповноваженою особою постачальника письмову форму договору постачання природного газу побутовим споживачам. Відповідно до п. 32 Розділу ІІІ Правил побутовий споживач зобов`язаний: укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору; раціонально використовувати природний газ, обережно поводитися з газовими приладами і пристроями; не пізніше ніж за двадцять робочих днів до звільнення приміщення або повного припинення газоспоживання письмово повідомити діючому постачальнику про розірвання договору та розрахуватися за спожитий природний газ; безперешкодно допускати у свої житлові та підсобні приміщення, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильник газу, представників постачальника після пред`явлення ними відповідних службових посвідчень для звіряння показань фактично використаних обсягів природного газу; проводити на вимогу постачальника звіряння фактично використаних обсягів природного газу з підписанням відповідного акта та пред`являти платіжні документи на вимогу постачальника для перевірки правильності оплати; виконувати інші обов`язки, передбачені цими Правилами та чинним законодавством. Відповідно до положень Кодексу газорозподільних систем саме на споживача покладено обов`язок передавити показники лічильника оператору ГРМ, яким проводиться визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу індивідуальними споживачами. Положеннями п. 2 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(далі - Закон) встановлено, що до комунальних послуг належать в тому числі послуги з постачання та розподілу природного газу. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як передбачено ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки відповідачем не проведено оплату за спожитий природний газ за період з період з травня 2022 року по вересень 2023 року (включно) на загальну суму 29515,52 грн. Відповідно до вимог ст.\~141\~Цивільного процесуального\~кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 2684 грн. (а.с.5,6), підлягають стягненню на його користь з відповідача . На підставі викладеного,

Outcome: approved