Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Батько дитини самоусунувся, не допомагає позивачу у забезпеченні необхідних умов для життя та виховання дочки, матеріальнгої допомоги на утримання дитини не надає, чим ухиляється від обов`язку утримувати дитину, з огляду на що просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі частини від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 18 грудня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У поданій до суду заяві позивач просить розгляд справи здійснювати за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Від представника відповідача, адвоката Дорош С. П. до суду надійшла заява, у якій він посилався на те, що від обов`язку батька сплачувати аліменти на утримання дитини не заперечує. Поряд з тим, щодо розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів заперечує. Визнає позов в частині сплати аліментів у розмірі 1/6 частки доходу відповідача. При визначенні такого розміру аліментів посилається на стан здоров`я та поставлений діагноз. Наявне у відповідача захворювання потребує як систематичного моніторингу та лікування так і в разі загострення - хірургічного втручання. Зазначена обставина вимагає систематичних і значних фінансових затрат. Просить суд ухвалити рішення, яким позов задовольнити частково в частині визначення розміру аліментів у розмірі 1/6 частини від його доходу. Враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, надані учасниками справи заяви, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно наданого представником відповідача консультативного висновку спеціаліста, [PERSON] встановлений діагноз: вегетосудинна дистонія по кардіальному типу, пролапс мітрального клапану І ст., остеоартроз хребта. Встановлено рекомендації: нагляд сімейного лікаря, обмеження важкої фізичної праці, відмова від куріння. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частинами 1-2 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність на праві власності,володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав,у тому числі рухомого та нерухомого майна,грошових коштів,виключних правна результати інтелектуальної діяльності,корпоративних прав; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Аналогічні обставини викладені в пункті 17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Згідно частини першої статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Заперечуючи проти визначення аліментів у розмірі від заробітку (доходу) відповідача, його представник посилається на стан здоров`я платника аліментів, в обґрунтування чого надає суду відповідний консультативний висновок спеціаліста з відображеним у ньому діагнозом та рекомендаціями щодо лікування. Вказує, що дана обставина вимагає систематичних і значних фінансових затрат. Відповідно до частин 1, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. При розгляді даної справи, судом відповідно до ст. 182 СК України враховується стан здоров`я платника аліментів. Суд не заперечує щодо наявних у відповідача захворювань, поряд з тим зауважує, що відповідачем, як того вимагають норми ст. 81 ЦПК України не доведено ту обставину, що наявні у відповідача захворювання вимагають систематичних і значних фінансових затрат, оскільки крім консультативного висновку спеціаліста, його представником не надано інших доказів. Відповідач не являється особою з обмеженими можливостями. Таким чином, наявні у позивача захворювання не є підставою для визначення розміру аліментів у розмірі 1/6 від його заробітку (доходу). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки відповідачем не доведено неможливість сплати аліментів на утримання дочки у розмірі меншому ніж частини від його заробітку, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну підтримку дитині, суд вважає, що з відповідача на користь позивача на утримання дитини слід стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки доходу (заробітку), що буде відповідати інтересам сторін та в першу чергу дитини. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 27 листопада 2023 року. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved