Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

07.07.2023 позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем укладено шлюб 29.09.2020, який був зареєстрований Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №463. Вказує, що спільних дітей від даного шлюбу з відповідачем не має. Посилається, що через розбіжність у поглядах на життя, спільне проживання сторін та збереження шлюбу виявилося не можливим. Вказує, що почуття любові до відповідача втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо, а тому перебування у шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам. З огляду на викладене просив позов задовольнити. 20.07.2023 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 04.09.2023 відкрито спрощене позовне провадження в справі та призначено справу до судового розгляду на 06.10.2023 о 11.30 год. Відзиву на позов відповідачем не подано. У судовому засіданні 30.11.2023 представник відповідача подав клопотання про надання строку на примирення подружжя. Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 30.11.2023 подружжю [PERSON] та [PERSON] надано строк на примирення до 29.02.2024. Ухвалою суду від 29.02.2024 клопотання представника відповідача про витребування справи з Ірпінського міського суду Київської області №369/11733/23 та об"єднання її зі справою про розірвання шлюбу, залишити без задоволення. Ухвалою суду від 29.02.2024 у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу до вирішення спору по справі № 369/11733/23, що розглядається в Ірпінському міському суді Київської області, відмовлено. У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, як необґрунтованого. Свої заперечення проти позову мотивував тим, що обставини справи в обґрунтування позову про розірвання шлюбу, які викладені позивачем не відповідають дійсності, зокрема, щодо підстав та мотивів розірвання шлюбу, проживання сторін однією сім`єю та ведення спільного господарства до реєстрації шлюбу, придбання спільного майна та наявності спору щодо його поділу, наявності спору щодо батьківства позивача та спору щодо утримання дитини. Вважає, що розгляд справи про розірвання шлюбу має розглядатися з урахуванням позову [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони уклали шлюб 29.09.2020, який був зареєстрований Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №463. Як вбачається з поданого позову, позивачем вказано, що від шлюбу у сторін спільних дітей не має. Проте, як вбачається з матеріалів справи у провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває на розгляді цивільна справа №369/11733/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділу спільного майна, встановлення батьківства та стягнення аліментів. Відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON] , [INFO] вказано: батько- [PERSON] , мати- [PERSON] . Рішення у вказаній вище справі не ухвалено. Судом також встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, а тому подальше спільне проживання сторін у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено. Аналізуючи матеріали справи та приймаючи до уваги вимоги чинного законодавства, згідно якого шлюб ґрунтується на взаємній згоді чоловіка та дружини, суд вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, виходячи з наступного. Відповідно до ст.21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Ухвалою суду від 29.02.2024 сторонам було надано строк на примирення подружжя, проте примирення між сторонами не відбулося. У судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позову посилаючись на те, що він втратив почуття кохання до відповідача, а тому перебування у шлюбі суперечить його інтересам. Оцінюючи пояснення сторін та враховуючи вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. З матеріалів справи також вбачається, що між сторонами наявний спір щодо поділу майна, встановлення батьківства та стягнення аліментів. Проте, наявність вказаних вище невирішених спірних питань не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, як і бути перешкодаю для розгляду справи про розірвання шлюбу, оскільки не входять у предмет доказування у справі про розірвання шлюбу. Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073, 60 грн.

Outcome: approved