Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

І.\~Виклад позиції\~позивача та заперечень відповідачки. 1. 05.06.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі позивач), в особі представника, звернулося з позовом до [PERSON] (далі відповідачка) з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором № 251640 від 27.02.2020 року у розмірі 40982,50 гривень та понесених позивачем судових витрат, які складаються зі сплати судового збору та витрат на правову допомогу. 2. Свої вимоги мотивує тим, що 27.02.2020 року між ТОВ «Слон кредит» та відповідачкою був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 251640, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 24000,00 гривень на строк до 27.02.2022 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами на умовах договору: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних); за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту - 85% річних. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за договором кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору кредиту. 30.06.2021 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 30-06/2021, відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржника за договором кредиту, в т.ч. за Договором про надання споживчого кредиту № 251640 від 27.02.2020 року, укладеного між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] . У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до відповідачки ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року за Договором про надання споживчого кредиту № 251640 від 27.02.2020 року укладеного між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] . Не виконуючи належним чином зобов`язання за кредитним договором відповідач порушив зазначені норми законодавства та умови кредитного договору. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 10.05.2023 року становить 40982,50 гривень, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 21794,78 гривні; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 19187,72 гривень. У зв`язку з викладеним, представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. 3. Відповідачка відзив на позов не надала. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. (а.с. 4) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2023 року справа № 496/4003/23 була передана судді Портній О.П. (а.с. 95) 6. Відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України\~"Про\~судоустрій\~і\~статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 26.09.2022\~року\~№ 52 змінив територіальну підсудність судових справ Генічеського районного суду Херсонської області на Біляївський районний суд Одеської області. 7. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 8. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Портної О.П. від 11.07.2023 року було прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 102-103) 9. Відповідачка, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки, не подала до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленою належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 10. Оскільки відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання відповідно до ст. 128 ЦПК України шляхом направлення рекомендованих поштових відправлень з повідомленням про вручення, які повернулися на адресу суду (а.с. 106) та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Біляївського районного суду Одеської області (а.с. 108), в судове засідання не з`явилася, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. 11. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). 12. Верховний Суд у своїй Постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. 13. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин. 14. Судом встановлено, що 27.02.2020 року між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] укладено Договір споживчого кредиту № 251640. (а.с. 6-8) 15. Відповідно до п. 1.1. Договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в сумі 24000,00 гривень на умовах строковості, повернення та платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у договорі. 16. Згідно з п. 1.2. Договору сума кредиту надається позичальнику шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів на банківський картковий рахунок позичальника не пізніше наступного робочого дня з дати підписання цього договору. 17. З п. 1.5. Договору вбачається, що строк надання кредиту складає 731 день, до 27.02.2022 року. 18. Пунктами 1.6., 1.7. Договору закріплено, що відсоткова ставка за договором є фіксованою, а розмір відсоткової ставки за кредитом залежить від періоду її встановлення та складає: за перший день користування кредитом (включно) 25% (9125% річних) (відсотки за перший день користування кредитом); за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% (поточні відсотки). Реальна річна відсоткова ставка становить 126,85 %. 19. В п. 1.8. Договору зазначено, що загальна вартість кредиту складає 62790,26 гривень та включає в себе суму кредиту у розмірі 24000,00 гривень; відсотки за перший день користування кредитом в розмірі 6000,00 гривень, що мають бути сплачені позичальником на підставі п. 3.5. Договору; поточні відсотки за користування кредитом 32790,25 гривень. 20. 27.02.2020 року відповідачкою та представником ТОВ «Слон кредит» був підписаний Паспорт споживчого кредиту (а.с. 9-10), в якому зазначені інформація про сторін, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтованої реальної річної відсоткової ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти. 21. 27.02.2020 року ТОВ «Слон кредит» в особі представника, та відповідачка узгодили Графік платежів до Договору споживчого кредиту № 251640 від 27.02.2020 року, з кінцевим терміном погашення 27.02.2022 року. (а.с. 11) 22. Відповідно до копії платіжного доручення № 2180 від 27.02.2020 року, ТОВ «Слон кредит» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало в повному обсязі та перерахувало на рахунок позичальника суму в розмірі 24000,00 гривень. (а.с. 15) 23. З розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 251640 від 27.02.2020 року, укладеного між товариством та клієнтом, вбачається, що загальний розмір заборгованості відповідача станом на 30.06.2021 року становить 28699,80 гривень, в тому числі за кредитом 21794,78 гривні; по відсотках 5905,02 гривень. (а.с. 16) 24. 30.06.2021 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 30-06/2021. (а.с. 17-24) 25. Відповідно до п. 2.1. Договору факторингу, первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належать клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками. 26. Згідно п. 2.3. Договору факторингу, за цим договором клієнт відступає факторові право грошової вимоги до боржників виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені в реєстрах боржників. 27. З Реєстру боржників до Договору факторингу № 30-06/2021 від 30.06.2021 року від 01.07.2021 року, вбачається, що до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , Кредитний договір № 251640 від 27.02.2020 року, сума виданого кредиту 30000,00 гривень, заборгованість за тілом кредиту 21794,78 гривень, заборгованість по відсоткам 6905,02 гривень, загальна сума заборгованості за кредитом 28699,80 гривень. (а.с. 25-27, 28) 28. Факт укладення 30.06.2021 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» Договору факторингу № 30-06/2021 підтверджується також копією Акту приймання-передавання Реєстру Боржників за Договором факторингу № 30-06/2021 від 30.06.2021 року, від 01.07.2021 року (а.с. 29) та копією платіжного доручення № 263230010 від 30.06.2021 року про сплату ціни прав вимоги на виконання грошових зобов`язань згідно Договору № 30-06/2021 від 30.06.2021 року (а.с. 30). 29. 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги. (а.с. 31-41) 30. Відповідно до п. 2.1. Договору, за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках № 1 та № 3 до цього Договору. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим Договором. 31. З Реєстру боржників до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прави вимоги від 10.01.2023 року, том 1, вбачається, що до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , Кредитний договір № 251640 від 27.02.2020 року, сума виданого кредиту 24000,00 гривень, заборгованість за тілом кредиту 21794,78 гривень, заборгованість по відсоткам 19187,72 гривень, загальна сума заборгованості за кредитом 40982,50 гривень. (а.с. 42-45, 46) 32. Факт укладення 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прави вимоги підтверджується також копією Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 року, від 10.01.2023 року (а.с. 47). 33. З розрахунку заборгованості фізичної особи [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» (кредитний договір 251640), вбачається, що загальний розмір заборгованості відповідачки станом на 10.01.2023 року становить 40982,50 гривні, в тому числі заборгованість по основній сумі кредиту 21794,78 гривні; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 6905,03 гривень; нараховані відсотки згідно кредитного договору 12282,70 гривні. (а.с. 48-49) V. Оцінка Суду. 34. В ч. 1\~ст.\~14\~ЦК України закріплено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. 35. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 36. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 37. Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. 38. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 39. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530 ЦК України вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Цивільно-правове зобов`язання - це правовідношення, в якому одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші та ін.) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. З цього визначення випливає, що цивільно-правове зобов`язання це таке правовідношення, в якому управомочна особа діє як кредитор, а зобов`язана особа - як боржник. 40. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. 41. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 42. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 43. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 44. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. 45. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 46. Згідно ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. 47. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 48. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). 49. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 50. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 51. Відповідно до ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 52. Відповідно до ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 53. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 54. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18), договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». 55. Обґрунтовуючи право на стягнення заборгованості, позивач надав суду копію Договору споживчого кредиту № 251640 від 27.02.2020 року та розрахунок заборгованості, зроблений ТОВ «Слон кредит», при цьому, суд наголошує, що доказами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості є рішення суду, що вступило в законну силу або документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно норм чинного законодавства. Розрахунок заборгованості, як доказ розміру заборгованості, суд не приймає до уваги, оскільки він не є первинним документом бухгалтерського обліку, що вміщує записи про здійснені операції, розрахунок суми заборгованості, а є тільки набором арифметичних дій, не підтверджений жодним належним та допустимим доказом у відповідності до ст.ст. 77-78 ЦПК України та підписаний представником Товариства по справі. Разом з тим нормами Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 04.07.2018 № 75 встановлено основні вимоги щодо бухгалтерського обліку та бухгалтерського контролю, щодо змісту та форми первинних документів під час здійснення операційної діяльності в банках України. У відповідності до розділу 4 Положення «Про організацію операційної діяльності в банках України», затвердженого Постановою Правління НБУ від 18 червня 2003 № 254 (надалі «Положення 254») операції, які здійснюють банки, мають бути належним чином задокументовані. Підставою для відображення операцій за балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи. Розділом 5 Положення 254 передбачено, що банки обов`язково мають складати особові рахунки та виписки з них. Особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку. У п. 5.6 Положення 254 підкреслюється, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій чи електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Із змісту наведених норм вбачається, що рух операцій по особовому рахунку має підтверджуватись випискою по особовому рахунку, яка має містити визначений перелік обов`язкових реквізитів. 56. Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) у постанові від 03.07.2019 року зауважила, що розрахунок кредитної заборгованості, не підтверджує умови кредитування та суму заборгованості за кредитом, оскільки зазначений доказ не є підтвердженням виконаних позивачем банківських операцій та повністю залежить від волевиявлення банку. У постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження № 61-517св18) зроблено правовий висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону України підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 25.05.2021 року у справі № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21), від 26.05.2021 року у справі № 204/2972/20 (провадження № 61-168св21), від 13.10.2021 року у справі № 209/3046/20 (провадження № 61-9207св21), від 01.12.2021 року у справі № 752/14554/15-ц (провадження № 61-14046св21), від 01.06.2022\~року у справі № 175/35/16-ц (провадження № 61-648св21, ЄДРСРУ № 104644740). 57. Окрім цього суд звернув увагу на те, що в розрахунку заборгованості, зробленому ТОВ «Слон кредит» наявні вагомі розбіжності між сумою кредиту та розміром тіла кредиту, а саме: сума кредиту 24000,00 гривень, а розмір тіла кредиту до сплати 30000,00 гривень, що також знайшло своє відображення в Реєстрі боржників до Договору факторингу № 30-06/2021 від 30.06.2021 року, де вказано, що сума виданого кредиту [PERSON] 30000,00 гривень, що, в свою чергу, позбавляє суд надати оцінку доказам, що є суперечливими. А також з урахуванням того, що суду достеменно не відомо на яку саме суму нараховувалися відсотки. 58. Жодних належних, допустимих та достовірних доказів, які б вказували на існування у відповідача перед ТОВ «Слон кредит» заборгованості за кредитним договором матеріали справи не містять. У справі немає копії вимоги до відповідачки про погашення заборгованості, ні копії документу, на підтвердження повідомлення боржника про відступлення права грошової вимоги, ні документу (довідки, виписки по рахунку тощо) про ненадходження від відповідача грошових коштів відповідно до ст. 1082 ЦК України для виключення подвійного стягнення, а ні виписки по рахунку позичальника за період, який включає період кредитування. 59. Сам лише бездоказовий факт констатації наявності заборгованості не може слугувати підставою для задоволення позову. Перехід права вимоги та формалізація певного розміру заборгованості у Договорі факторингу № 30-06/2021 від 30.06.2021 року, та у Договорі № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року, не звільняє ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» від доказування наявності у [PERSON] заборгованості за Договором споживчого кредиту № 251640 та її розміру. [PERSON] не є стороною Договору факторингу № 30-06/2021 від 30.06.2021 року, та Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року, тобто визначені у Реєстрах боржників до зазначених договорів розмір заборгованості із нею не узгоджувався, його обґрунтованість нею не перевірялась. 60. Про те, що сторона має довести ті обставини, на які вона посилається, і саме такі належним чином вчинені дії позивача, за загальним правилом, є підставою для задоволення його позову йдеться у Постанові ВСУ від 27.05.2020 року у справі № 2-879/13. Натомість відсутність належного спростування іншою стороною обставин, на які посилається сторона без належного їх доведення, сама по собі не є підставою для задоволення позову, оскільки суперечить загальним принципам доказування у цивільних справах зазначає Суд. Окрім цього Суд зауважив, що сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18). 61. Оскільки наявність та розмір заборгованості за використаними коштами отриманими у кредит не підтверджено на підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги не є обґрунтованими та не підлягають задоволенню в повному обсязі. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 62. Відповідно до ст.141\~ЦПК України судовий збір та інші витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про стягнення заборгованості, судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed