Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 48007 грн. 00 коп., моральну шкоду в розмірі 10000 грн. 00 коп., витрати на проведення експертизи в розмірі 4908 грн. 00 коп., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1073 грн. 60 коп. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що\~є власницею квартири [ADDRESS] , про що свідчить свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] від 03.05.2007 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серія [NUMBER] від 15.10.2007 року. [PERSON] , є користувачем квартири [ADDRESS] та проживає поверхом вище, через недбайливе ставлення до своїх внутрішньо квартирних мереж теплопостачання, так 26.02.2023 року та 01.03.2023 року відбулося залиття вищезазначеної квартири внаслідок протікання труби рушникосушки, що знаходиться в зоні відповідальності мешканців квартири [ADDRESS] , про що складено відповідні акти про залиття №451 від 28.02.2023 року та №459 від 01.03.2023 року. Квартирі позивачки було завдано суттєвих та чисельних пошкоджень, у коридорі - сліди залиття на стелі та стінах площею -5,0кв.м; кімната - сліди залиття на стелі та стінах площею -14 6 кв м- кімната - сліди залиття та стелі та стінах площею -12,1кв.м; ванна кімната - сліди залиття на стелі та стінах площею - 1,9кв.м. \~ \~ \~ \~ Згідно із висновком експерта за результати проведення судової будівельно-технічної експертизи №1136/03-23 складеного 28.03.2023 року судовим експертом [PERSON] , вартість завданої матеріальної шкоди житловій квартирі [ADDRESS] , внаслідок її залиття складає 48007,00грн. Розмір завданої майнової шкоди, заподіяної внаслідок залиття належної мені квартири становить 48007,00грн., яка складається з відновлювального ремонту квартири. В результаті залиття квартири у в позивачки суттєво погіршився стан здоров`я: підвищився артеріальний тиск, страждала безсонням, через те, що вся одежа та речі були мокрими, захворіла на простуду, яка переросла в бронхіт, крім того через підвищену вологість, на речах стелі, стінах розвилась цвіль, яка вразила дихальну систему. На переговори з відповідачкою стосовно відшкодування завданої матеріальної шкоди та на пошук експертів було витрачено багато часу, фізичних та душевних сил. Крім того, через сильне психоемоційне перенавантаження спричиненого залиттям квартири, збором доказів винуватості відповідачки, намагання спілкування з останньою щодо відшкодування шкоди, у позивачки стався гіпертонічний криз. Враховуючи похилий вік (65 рік) та завдання вагомих втрат здоров`ю, що виникли через незаконні дії відповідачки, неправомірну поведінку та відмову від надання допомоги для якнайшвидшого відновлення пошкоджень у квартирі, розмір відшкодування за завдану моральну шкоду позивачка оцінює у 100 000 гривень, дані кошти будуть витрачені на /відновлення здоров`я, оскільки позивачка потребує стаціонарного лікування та санаторного оздоровлення. Отже, що відповідачка своїми діями заподіяла матеріальну та моральну шкоду, які не бажає відшкодовувати самостійно, тому позивачка вимушена звернутись до суду за захистом своїх порушених права із цим позовом яким просить стягнути із відповідачки на матеріальну та моральну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири, у розмірі 48007,00грн. та 10000грн.. відповідно; стягнути із відповідачки на судові витрати, а саме: суму сплаченого судового збору в розмірі 1073,60 гривня та витрати на професійну експертизу в розмірі 4908,00 гривень. Від представника\~відповідача до суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, в обгрунтування відзиву зазначив, що Доводи у позовній заяві не відповідають дійсності ані 26.02.2023 року, ані 01.03.2023 року у квартирі Відповідача не відбувалося жодних аварій у системі теплопостачання чи водопостачання. Акти № 451 від 28.02.2023 року та № 459 від 01.03.2023 року про залиття, затверджені начальником юридичного відділу КП КМР «Добробут» [PERSON] , складені з грубим порушенням законодавства, без виклику та за відсутності Відповідача. На підтвердження наявності начебто вини Відповідача у залитті кварти [ADDRESS] і, відповідно, завдання цим матеріальної шкоди, Позивачка посилається на наявність Актів від 28.02.2023 року та від 01.03.2023 року, яких є грубі порушення. Однак з Акту № 451 від 28.02.2023 року та Акту №459 від 01.03.2023 року неможливо встановити чи була протиправна поведінка саме Відповідачки, причинний зв`язок між вказаною шкодою та протиправною поведінкою Відповідачки, її вину. Позивачем не надано суду належних доказів, що залиття квартири відбулось з вини Відповідача, і як наслідок, на [PERSON] не може бути покладена відповідальність за спричинену шкоду, оскільки Акти від 28.02.2023 року та 01.03.2023 \~ \~ \~ \~року про залиття не відповідають вимогам «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом № 76 від 17.05.2005 року, у зв`язку з чим вони не можуть бути належним та достатнім доказом в обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] . До позовної заяви Позивачка додала висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 1136/03-23 (далі - «Висновок Л« 1136/03-23»), складеного 28.03.2023 року судовим експертом Харченком В.В., де вартість завданої матеріальної шкоди житловій квартирі [ADDRESS] , внаслідок її залиття складає 48 007, 00 гривень. Відповідачка категорично не погоджується ані з висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №1136/03-23, складеного 28.03.2023 року судовим експертом [PERSON] , ані з сумою матеріальної шкоди, яка становить 48 007, 00 гривень. Відповідач вважає, що матеріальна шкода житловій квартирі [ADDRESS] , внаслідок її залиття, яка оцінена у 48 007,00 гривень є надуманою, не відповідає дійсності, без належних та допустимих доказів, і з якою Відповідачка не погоджується. Вважаємо, що звинувачення Позивача у затопленні її квартири Відповідачем відбувається навмисне, з невідомих на те причин, для розпалювання ще більшого конфлікту та неприязні. Розмір відшкодування моральної шкоди, зазначений у позовній заяві, вимогам розумності та справедливості не відповідає. Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що Розмір заподіяної позивачу внаслідок залиття квартири майнової шкоди відповідачем не спростовано. Не погоджується з доводами представника відповідача про те, що акти комісії КП «Добробут» є неналежним доказом наявності вини відповідача у залитті належної позивачу квартири безпідставні, оскільки вказані акти повністю відповідають формі, встановленій наказом Державного комітету України з питань житлово- комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», та в яких містяться такі обставини: дата та місце складання; члени комісії, що складають акт, місце де трапилось залиття; подія, що трапилась; наслідки залиття; а також причини залиття. Тобто, надані позивачем акти за формою та змістом відповідають встановленій формі, не суперечать іншим доказам у справі, а наведені в них дані відповідачем не спростовані. Відповідачем не надано доказів, які б спростували наявність його вини у залитті квартири позивача. В судовому засіданні представник позивача, сама позивач позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити з підстав, наведених у позові. Представник відповідача, відповідач в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, підтримали відзив на позовну заяву. Допитаний у судовому засіданні судовий експерт [PERSON] пояснив, що дійсно складав висновок за результатами судової будівельної експертизи № 1136/03-23, оглядав квартиру позивачки, підтверджує повністю свої висновки, квартира позивачки на першому поверсі, приміщення мали усі ознаки залиття, котре відбулося зі слів власника з вини мешканців квартири поверхом вище, стеля та стіни були пошкоджені залиттям. При складання висновку також керувався актами, складеними комісією КП КМР «Добробут», згідно цих актів залиття відбувалось неодноразово, розмір завданої шкоди було нараховано відповідно до діючої методики. Суд, взявши до уваги позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частково з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні,\~відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03 травня 2007 року квартира за адресою: [ADDRESS] на праві власності належить позивачці [PERSON] (арк.с. 39). Право власності згідно Витягу з реєстру права власності на нерухоме майно зареєстровано в Дніпродзержинському бюро технічної інвентаризації за реєстраційним номером 21275 в книзі 122 (арк.с. 40). Відповідно до Актів\~залиття житлового приміщення\~за адресою: [ADDRESS] від 28.02.2023 року, від 01.03.2023 року (арк.с.19, 20), складених комісією КП КМР «Добробут»\~на момент обстеження на стелі та стінах двох кімнат, коридору та ванної кімнати наявні сліди залиття. Згідно інформації аварійнох служби міста Кам`янське залиття відбулося внаслідок протікання радіатора централізованого опалення у квартирі [ADDRESS] , що знаходиться в зоні відповідальності споживачів мешканців квартири [ADDRESS] . Відповідно до\~висновку за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження № 1136/03-23 (арк.с. 134-169)\~розмір завданої позивачці матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири складає 48007 грн. 00 коп. За проведення\~експертного будівельно-технічного дослідження позивачкою сплачено 4908 грн., що підтверджується рахунком (арк.с. 36). Згідно відповіді на адвокатський запит (арк..с. 95) аварійна служба виїжджала за адресою [ADDRESS] , де зафіксовано 27.02.2023 порив у системі центрального опалення у квартирі. Було перекрито центральне опалення у рамці керування, злито теплоносій, рекомендовано ремонт, течія радіатора, усувати самостійно. Доводи відповідача стосовно відсутності доведення вини відповідача у завданні матеріальної шкоди позивачці внаслідок залиття квартири суд не приймає до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на фактичних обставинах та не спростовують доказів позивача: висновок експерта та додатки у вигляді фото таблиць свідчать про наявність слідів залиття квартири позивачки саме зверху з квартири, розташованої поверхом вище. Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Для застосування такого заходу відповідальності, як відшкодування шкоди слід встановити наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), ступінь її вини у розумінні ст. 1193 ЦК України. При цьому, встановлення прямого причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність є причиною, а збитки, яких зазнала потерпіла особа, - наслідком такої протиправної поведінки. Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Питання про наявність або відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, у тому числі випадків наявності підстав звільнення від доказування. Конкретні доказові презумпції передбачені нормами матеріального права. Так, особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, а позивач у свою чергу повинен довести наявність шкоди та її розмір. Судом встановлено, що залиття квартири позивача відбулося внаслідок аварійної ситуації у квартирі відповідача в лютому 2023 року, при чому в судовому засіданні відповідачем не надано суду доказів відсутності його вини. Акт обстеження житлового приміщення є одним із доказів, що підтверджує факт заподіяння шкоди і зазначені в ньому обставини відповідачем не спростовані, а отже у сукупності з\~висновком експертного будівельно-технічного дослідження\~є належним доказом факту завдання шкоди майну позивача внаслідок залиття квартири. За змістом статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Внаслідок залиття квартири позивачу, враховуючи її вік та стан здоров`я згідно наданих доказів, була заподіяна моральна шкода, оскільки вона була змушена витрачати час на складання документів, звернення до адвоката та суду за захистом своїх прав, що порушило її звичне життя, є підстави вважати також, що це негативно вплинуло і на її стан самопочуття. Тому суд вважає необхідним з урахуванням вимог співмірності та розумності стягнути моральну шкоду у розмірі 4000 грн. Зважаючи на те, що відповідач не довів відсутності його вини в даних правовідносинах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд

Outcome: partial