Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з даним позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки від усіх отриманих доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, просить стягнути з відповідача, [PERSON] , аліменти на її, [PERSON] , утримання в розмірі 1/6 частки від усіх отриманих доходів [PERSON] , до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 08.10.2022 між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №343. Від шлюбу в сторін є малолітня дитина, син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що подружні відносини між нею та відповідачем не склалися, на сьогоднішній день вони спільно не проживають. Разом з тим, угода про сплату аліментів між нею та чоловіком не укладалася. Їхній син, [PERSON] , проживає разом нею та перебуває на її утриманні, відповідач ухиляється надавати будь-яку матеріальну допомогу, тим самим не виконує свого обов`язку утримувати дитину. Крім того, зазначає, що вона перебуває у декретній відпустці, інших джерел доходу, окрім соціальних виплат по догляду за дитиною, в неї немає. Оскільки відповідач є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти, як на сина так і на її утримання, просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 24 листопада 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула. Направила на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав, відзиву на адресу суду не надходило. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 03 березня 2022 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №343, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 03 березня 2022 року. У шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 16 червня 2022 року. Відповідно до витягу з реєстру Тернопільської територіальної громади №2022/001870443, сформованого 07 грудня 2022 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 05 грудня 2022 року. Як вбачається з листа Відділу реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради №1148/1/28-03 від 17.07.2023, згідно реєстру Тернопільської міської територіальної громади та картотеки переданої Тернопільським МВ УДМС України в Тернопільській області за період з 01.08.2012 по 31.03.2016 та за період виконання відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради повноважень з 04.04.2016 по 30.06.2023 за адресою по [ADDRESS] зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо участі батька дитини в утриманні та вихованні їх спільної дитини, позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. В силу ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України «Пpo Державний бюджет на 2024 рік» з 01 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2563 гривні. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ст. 183 СК України). Законодавством визначено, що у безспірному порядку, на утримання однієї дитини розмір аліментів повинен станови не менше однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів. Суд бере до уваги твердження позивача про те, що відповідач є особою працездатного віку, інших утриманців не має, оскільки доказів про зворотне суду не надано та в судовому засіданні не здобуто, а тому, за своїм станом здоров`я може виконувати обов`язки по утриманню дитини [PERSON] , [INFO] . Відтак, у зв`язку з тим, що малолітня дитина сторін потребує матеріальної допомоги, позов [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає до задоволення шляхом стягнення із [PERSON] на користь позивача аліментів на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 жовтня 2023 року. Щодо вимоги позивачки про стягнення з [PERSON] в її користь аліментів на її особисте утримання в розмірі 1/6 частки від усіх отриманих доходів, щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Позивачкою до матеріалів справи долучено довідку, видану Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради 04 жовтня 2023 року за №3400, з якої вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні соціальної політики і за період з липня 2022 року по вересень 2023 року отримувала щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини у розмірі 860 грн, загальний розмір якої за вказаний період становить 12900 грн. Згідно довідки №26/09/01, виданої ТзОВ «А.Б.С. Україна» 26 вересня 2022 року, [PERSON] дійсно працює у вказаному товаристві з 08 липня 2015 року по теперішній час згідно наказу про прийняття на роботу №498-К від 07.07.2015. З 30 вересня 2022 року по теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (наказ №424/ВН-к/тр від 16.09.2022). Згідно статті 84 СК України - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивачка, у зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, не має змоги працювати і утримувати себе. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень, закріплених у ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, не повідомив про наявність у нього інших утриманців або інших аліментних зобов`язань, відзиву на позовну заяву не подав, враховуючи також відсутність у позивачки самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині. Тому, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини та стягувати аліменти з відповідача на утримання дружини в розмірі 1/6 частки від усіх отриманих доходів, щомісячно до досягнення дитиною трьох років. При цьому, судом ураховано, що відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Згідно статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за дві позовні вимоги, що складає 2422,40 грн. На підставі ст. ст. 79, 84, 85, 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved