Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів. Позовну заяву мотивував тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 14.12.2013 року. Від даного шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами було розірвано 23.01.2019 року рішенням Драбівського районного суду Черкаської області, а дитина залишилась проживати з матір`ю і перебуває на повному її утриманні. Дитина являється особою з інвалідністю і потребує особливого догляду. Відповідач не бере участі у вихованні сина, ухиляється від утримання малолітньої дитини, що змусило позивачку звернутися до суду з позовом. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 01.02.2024 року. Відповідача подав суду відзив на позову заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, просить суд стягувати аліменти на дитину у розмірі 1/6 частину всіх видів його заробітку щомісячно, але менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. В обґрунтування відзиву вказує на те, що на його утриманні знаходиться матір - пенсіонер, її чоловік помер, а тому він є єдиним хто може надавати їй допомогу, також вказує на незначну заробітну плату та той факт, що він добровільно надає дитині матеріальну допомогу. Позичка відповідь на відзив не надала. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] вбачається, що сторони по справі є його батьками, він народився [INFO] . З копії посвідчення про призначення соціальної допомоги вбачається, що [PERSON] є дитиною з інвалідністю, якій призначено виплату допомоги у розмір 2100 грн. до 01.02.2030. Дитина зареєстрована по місцю проживання матері, про що свідчить витяг з реєстру територіальної громади. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, що зобов`язані забезпечувати обоє батьків. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Окрім того згідно з ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень. крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що відповідач як батько зобов`язаний приймати участь в утриманні дитини. Виконання ним даного обов`язку не позбавляє, того з батьків з ким проживає дитини звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів у фіксованому розмірі, оскільки сам факт звернення до суду свідчить про незгоду з наданою у добровільному порядку матеріальної допомоги для дитини. Суд вважає, що факт знаходження на утриманні відповідача матері не може суттєво вплинути на виконання ним своїх батьківських обов`язків. Крім того, оскільки мати відповідача є пенсіонером, вона отримує пенсію для свого утримання, розмір якої відповідачем не вказано. Відтак, суд не вбачає суттєвих обставин для зменшення заявленого позивачкою розміру аліментів. Виходячи з принципів розумності та справедливості суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі - 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. З відповідача слід також стягнути судові витрати відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved