Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

у жовтні 2023 року ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 001» звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 30.06.2020 року по 25.09.2022 року, в розмірі 37 355,03 грн і 2 684,00 грн сплаченого судового збору. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 001» надані відповідачу житлово-комунальні послуги за договором № 119 про надання послуг з управління будинком, об`єктами благоустрою та прибудинковою територією житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , та за договором № 119 про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території житлового будинку на [ADDRESS] . Позивач здійснював розрахунок за надані житлово-комунальні послуги, виходячи із загальної площі квартири відповідача - 79,2 кв.м та надсилав відповідні рахунки. Позивач вказує, що відповідач не в повному обсязі здійснював оплату наданих послуг, внаслідок чого утворилася заборгованість за період з 30.06.2020 року по 25.09.2022 року, в сумі 37 355,03 грн. Починаючи із 08.09.2022 року, позивач припинив надавати послуги, у зв`язку з передачею функцій управління будинку управляючій компанії ТОВ «ДімПро» на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 31.08.2022 року, який вступив в дію з 01.09.2022 року. 22.02.2023 року представником позивача відправлено на поштову та електронну адресу відповідача лист-повідомлення № 10.2002-2023, до якого долучені: два підписаних примірника додаткової угоди № 1 до договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території житлового будинку на [ADDRESS] від 01.12.2016 року, два підписаних примірника додаткової угоди № 1 до договору про надання послуг із управління будинком, об`єктами благоустрою та прибудинковою територією житлового будинку за адресою: [ADDRESS] від 01.12.2016 року, та два примірники акта звірки розрахунків за період з 30.06.2020 року по 16.02.2023 року. З метою вирішення усіх юридичних і фінансових питань позивач просив відповідача підписати вказані додаткові угоди та акти звірки взаємних розрахунків, а також протягом 3-х днів з моменту отримання цього листа оплатити вказану суму заборгованості. Проте, на момент звернення з даним позовом відповідач не здійснив оплату за отримані житлово-комунальні послуги від позивача. Посилаючись на викладене, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом. З огляду на викладене, просить позов задовольнити. Ухвалою від 26.10.2023 року відкрито провадження у вказаній справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін (а.с. 38). 13.12.2023 року до суду надійшов відзив на вказану позовну заяву, в якому представник відповідача адвокат Купченко В.В. просить у позові відмовити, посилаючись на подання позову особою, яка не має повноважень на ведення справи, а також неналежним позивачем, оскільки відповідач жодних договорів з ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 001» не підписувала; документальні підтвердження розрахунку суми боргу відсутні; до заявлених за період до 20.10.2020 року позовних вимог необхідно застосувати позовну давність. 03.01.2024 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій адвокат Холод О.А. зазначає, що повноваження представника позивача підтверджені належним чином; тарифи позивача з 30.01.2019 року не змінювалися протягом усього періоду надання послуг, і за весь час надання яких від відповідача не надходило будь-яких заперечень, у тому числі, щодо розміру тарифів та якості наданих послуг. 08.01.2024 року до суду від представника відповідача адвоката Купченка В.В. надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких останній вказує, що на момент звернення до суду із вказаним позовом у представника позивача були відсутні повноваження на звернення; законність зміни надавача послуг з ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 01» на ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 001» не підтверджено, так само і не підтверджено знаходження у нього на балансі будинку, що знаходиться на [ADDRESS] . Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 001» є юридичною особою, предметом діяльності якої, зокрема, є надання житлово-комунальних послуг мешканцям будинку [ADDRESS] . ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 001» надані відповідачу житлово-комунальні послуги за договором № 119 про надання послуг з управління будинком, об`єктами благоустрою та прибудинковою територією житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , та за договором № 119 про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території житлового будинку на [ADDRESS] . Позивач здійснював розрахунок за надані житлово-комунальні послуги, виходячи із загальної площі квартири відповідача - 79,2 кв. м та надсилав відповідні рахунки. Позивач вказує, що відповідач не в повному обсязі здійснював оплату наданих послуг, внаслідок чого утворилася заборгованість за період з 30.06.2020 року по 25.09.2022 року, в сумі 37 355,03 грн. Починаючи з 08.09.2022 року, позивач припинив надавати послуги у зв`язку з передачею функцій управління будинку управляючій компанії ТОВ «ДімПро» на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 31.08.2022 року, який вступив в дію з 01.09.2022 року. 22.02.2023 року представником позивача відправлено на поштову та електронну адресу відповідача лист-повідомлення № 10.2002-2023, до якого долучені: два підписаних примірника додаткової угоди № 1 до договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території житлового будинку на [ADDRESS] від 01.12.2016 року, два підписаних примірника додаткової угоди № 1 до договору про надання послуг із управління будинком, об`єктами благоустрою та прибудинковою територією житлового будинку за адресою: [ADDRESS] від 01.12.2016 року, та два примірники акта звірки розрахунків за період з 30.06.2020 року по 16.02.2023 року. З метою вирішення усіх юридичних і фінансових питань позивач просив відповідача підписати вказані додаткові угоди та акти звірки взаємних розрахунків, а також протягом 3-х днів з моменту отримання цього листа оплатити вказану суму заборгованості. Проте, на момент звернення з даним позовом відповідач не здійснив оплату за отримані житлово-комунальні послуги від позивача. Згідно зіст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року № 45 власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Позивач посилається на те, що між сторонами існують фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку, проте, відповідач належним чином не виконує зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідно дост. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з п. 1 ч. 3ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. У ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. За змістом ст. ст. 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У ст. 526 ЦК України 0зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, та не спростовано відповідачем те, що позивачем надавалися комунальні послуги відповідачу як власнику квартири, частину з яких [PERSON] оплачувала, однак, не в повному обсязі, що підтверджується випискою з рахунку позивача, та фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком. Наказом позивача № 11/21 від 30.01.2019 року були встановлені тарифи за утримання будинку та прибудинкової території, управління будинком та прибудинковою територією, послуг з охорону об`єкта, які з того часу не змінювалися. Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості, що за період з 30.06.2020 року до 25.09.2022 року, що становить суму в розмірі 37 355,03 грн, що підтверджується рахунком заборгованості, який стороною відповідача в ході розгляду справи спростовано не було, як і не було надано доказів належного виконання зобов`язань по оплаті послуг в повному обсязі. Що ж стосується посилань представника відповідача на відсутність укладеного між сторонами договору, то відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані вносити плату за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення від оплати послуг в повному обсязі. Це відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України 20.04.2016 року в справі № 6-2951цс15. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, що підтверджено правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 26.09.2018 року № 750/12850/16-ц, від 06.11.2019 року № 642/2858/16. Крім того, представником відповідача заявлено про застосування позовної давності до заявлених за період до 20.10.2020 року позовних вимог. Із вказаним позовом ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 001» звернулося 24.10.2023 року. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст.267 ЦК). При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03. 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12.03.2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався. Законом України № 530-ІХ від 17.03.2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (ч.2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30.03.2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У п. 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30.03.2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 07.09.2022 року у справі № 679/1136/21. Крім того, згідно п. 19 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України - у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Враховуючи, що з 12.03.2020 року з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 257 ЦПК України, продовжуються на строк дії такого карантину, позовні вимоги заявлені в межах строку позовної давності. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною позивача було обґрунтовано нараховано заявлену до стягнення суму боргу за надані житлово-комунальні послуги, відповідачем доводи позову спростовані не були, а відтак наявні підстави для стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 37 355,03 грн, в зв`язку з чим, суд вважає позов обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню. В порядкуст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved