Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

20.09.2023р. до Жовтневого\~ районного\~ суду\~ м.\~Дніпропетровська \~надійшов \~позов \~ [PERSON] \~ \~до [PERSON] \~про \~розірвання \~ шлюбу (а.с. № 4-6). Провадження по справі було відкрито ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 25.09.2023р. та призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом сторін) (а.с. № 25). Позивачка по тексту позову посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 30.10.2018р. у Бориспільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області під актовим записом № 651. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Позивачка у позові зазначала, що шлюбні відносини з чоловіком вони припинили через різні погляди на життя, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Позивачка вважає, що родина розпалася остаточно, примирення з чоловіком неможливе. В заяві, яка надійшла на е/пошту суду 18.10.2023р., позивачка додатково зазначила, що вона не веде спільного господарства з відповідачем та не проживає з ним з 08.08.2023р. - а.с. № 39-40). Ухвалою суду від 30.10.2023р. за ініціативою суду було надано строк для примирення - 3 місяці, а провадження по справі на цей час зупинене (а.с. № 42). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 31.01.2024р. провадження по справі поновлене (а.с. № 49). В судове засідання 04.03.2024р. сторони (їх представники) не з`явилися. 12.02.2024р. через систему «Електронний суд» надійшла заява позивачки про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за її відсутності (а.с. № 54-55). В судові засідання по справі, які були призначені на 22.02.2024р. та 04.03.2024р., відповідач двічі поспіль не з`явився, про дати розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошень на сайті «Судова влада України» (а.с. № 60, 66), а також шляхом направлення повідомлень на е/пошту, які доставлені вчасно (а.с. №59, 63). На судове засідання 04.03.2024р. відповідач також отримав sms-повідомлення (а.с. № 62). Повідомити відповідача рекомендованим листом з повідомленням за місцем його реєстрації, яка підтверджена відповіддю від 21.09.2023р. з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с. № № 23) у суду була відсутня можливість через те, що останній зареєстрований у м. Маріуполі Донецької області, про що свідчить відповідь ДД АТ «Укрпошта» (а.с. № 51). Отже, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про дати розгляду справи, втім, про причини неявки суд не сповістив, не скористався правом подати відзив на позов. Таким чином, суд у відповідності до положень ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалив рішення в судовому засіданні 04.03.2024р. за відсутності обох сторін (їх представників) та без фіксації судового процесу технічними засобами. Підстав для ухвалення заочного рішення у цій справі немає, оскільки відсутня сукупність умов для ухвалення заочного рішення, яка передбачена ч.1 ст. 280 ЦПК України. Так в нашому випадку, позивачка ні по тексту позову, ні по тексту заяв до суду від 18.10.2023р. та 12.02.2024р. не дала згоду на ухвалення заочного рішення суду. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.10.2018р. у Бориспільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області під актовим записом № 651 (а.с. № 18). Від даного шлюбу у сторін є малолітня донька - [PERSON] , [INFO] (а.с. №19). Судом встановлено, що спільне життя сторін, зі слів позивачки, не склалося через різні погляди на життя, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Сторони, зі слів позивачки, припинили шлюбні відносини з 08.08.2023р., та з того часу не ведуть спільного господарства. Ухвалою суду від 30.10.2023р. сторонам був наданий строк на примирення - три місяці та провадження у справі на цей час було зупинене (а.с. № 42). Відповідно до абзацу 5 пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Судом встановлено, що позивачка після спливу строку на примирення наполягає на задоволенні позову, про що зазначає в заявах від 26.01.2024р. та 12.02.2024р. Відповідач після спливу строку на примирення в судові засідання по справі 22.02.2024р. та 04.03.2024р. не з`явився, про причини неявки суд не сповістив. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені, зі слів позивачки, з 08.08.2023р. (більше, ніж півроку назад), з того часу не відновлювалися, протягом наданого судом строку примирення між подружжям не відбулося, позивачка від позову не відмовилась, а відповідач заперечень стосовно позову не висловив, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню. При ухваленні рішення суд зазначає період остаточного припинення шлюбно-сімейних стосунків між сторонами саме з 08.08.2023р. відповідно до даних, які містить заява позивачки від 18.10.2023р., оскільки відповідач своїх заперечень проти позову (чи іншого періоду припинення стосунків) суду не направив. Одночасно з ухваленням рішення суду про розірвання шлюбу, суд не вирішує питання про зміну прізвища позивачки у відповідності до положень ст.113 Сімейного Кодексу України, оскільки позивачка ні по тексту позовної заяви, ні по тексту заяв до суду від 18.10.2023р. та 12.02.2024р. не висловила свого бажання змінювати своє прізвище на те, що було у неї до реєстрації шлюбу. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею при подачі позову судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 073грн. 60коп. за ставками судового збору на 2023р., коли було подано позов (а.с.№3). На підставі викладеного,

Outcome: approved