Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~позивач Криворізький державний педагогічний університет звернувся до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача [PERSON] в якому (позові) просив: - стягнути з [PERSON] на користь Криворізького державного педагогічного університету суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 8231,16 грн.; 3% річних у розмірі 215,10 грн.; пеню у розмірі 1777,77 грн., що складає загальну заборгованість у розмірі 10224,03 грн.; - стягнути з [PERSON] на користь Криворізького державного педагогічного університету понесені судові витрати. На обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначив,\~що між\~Криворізьким державним\~педагогічним університетом\~Міністерства освіти\~і науки\~України в\~особі ректора\~Шрамка Я.В.\~та відповідачем\~було укладено\~договір №\~О2-4802\~від 31.08.2021\~про надання\~освітніх послуг\~(далі\~-\~Договір).\~За умовами\~Договору позивач\~взяв на\~себе зобов`язання\~за рахунок\~відповідача здійснити\~навчання останньої\~за заочною\~формою навчання,\~за спеціальністю\~053\~Психологія з\~присвоєнням ступеня\~вищої освіти\~«бакалавр».\~Строк надання\~освітньої послуги\~становить з\~01.09.2021\~по 30.06.2025,\~але наказом\~по університету\~№ 526-с\~відповідача було\~відраховано з\~університету за\~невиконання індивідуального\~навчального плану.\~Вартість освітньої\~послуги за\~весь період\~навчання становить\~95600\~грн.,\~зокрема:\~2021\~рік (вересень\~грудень)\~-\~9560\~грн.;\~2022\~рік -\~23900\~грн.;\~2023\~рік -\~23900\~грн.;\~2024\~рік -\~23900\~грн.;\~2025\~рік (січень\~червень)\~-\~14340\~грн.\~Заборгованість по\~оплаті за\~навчання складає\~8365,00\~грн. Позивач звертався до відповідача з вимогою про сплату боргу, однак вимога виконана не була. Вважає, що окрім основної суми боргу з відповідача на його користю підлягають стягненню 3% річних та пеня. Ухвалою від 13.06.2023 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом з постановленням здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження і розпочато підготовче провадження у справі із призначенням підготовчого судового засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Копія зазначеної ухвали була надіслана у порядку ст. 272 ЦПК України позивачу за його місцезнаходженням та відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання (перебування), встановленим судом у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 187 ЦПК України. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Ухвалою від 15.11.2023 підготовче провадження у справі закрито та її призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні. Представник позивача звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу без участі представника позивача, та повідомив, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, яка про дату, час і місце розгляду справи, повідомлялася належним чином засобами поштового зв`язку за її зареєстрованим місцем проживання (перебування), встановленим судом у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 187 ЦПК України, та відповідно до положень ст. 128 ЦПК України є такою, якій судова повістка вручена 02.02.2024,\~-\~у судове\~засідання не\~з`явилася,\~про причини\~своєї неявки\~суду не\~повідомила,\~клопотанняпро відкладення судового засідання від відповідача до суду не надходило. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, зокрема тих, за якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, - суд дійшов висновку про заочний розгляд справи за відсутності сторін без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, за відсутності заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Поряд з цим, відповідно до положень ч. 1 - ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами у розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Положеннями ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини. Між Криворізьким державним педагогічним університетом Міністерства освіти і науки України в особі ректора Шрамка Я.В. та [PERSON] було укладено договір № 02-4802 від 31.08.2021 про надання освітніх послуг. За умовами Договору, позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок відповідача здійснити навчання за заочною формою, за спеціальністю 053 Психологія з присвоєнням ступеня вищої освіти «бакалавр». Строк надання освітньої послуги становить з 01.09.2021 по 30.06.2025. Вартість освітньої послуги за весь період навчання становить 95600 грн., зокрема: 2021 рік (вересень грудень) - 9560 грн.; 2022 рік - 23900 грн.; 2023 рік - 23900 грн.; 2024 рік - 23900 грн.; 2025 рік (січень червень) - 14340 грн. [PERSON] здійснювала оплату за навчання на підставі Договору 11.08.2021 у розмірі 2390,00 грн. та 27.08.2021 - 14340,00 грн. Наказом по університету № 526-с від 29.08.2022 відповідача було відраховано з університету за невиконання індивідуального навчального плану. За даними звіту по студенту [PERSON] по оплаті за навчання за період з вересня 2021 року по червень 2022 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 7170,00 грн. 23.02.2022 позивач звертався до відповідача з вимогою про сплату заборгованості (претензія за вих. № 07-73/3), однак заборгованість погашена не було. Зазначені вище, встановлені судом обставини сторонами у справі не заперечувалися. З огляду на наведені вище правовідносини між сторонами, з приводу яких виник спір, судом відзначається таке. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. За змістом ст. 626 та ст.628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Положеннями ст. 525, ст. 526 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 11 Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. З урахуванням встановлених обставин у справі та наведених норм матеріального права, суд констатує, що заборгованість, яка утворилась у зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе грошових зобов`язань відповідно до Договору з урахуванням періоду прострочення виконання зобов`язання становить 7170,00 грн., інфляційні збитки - 1061,16 грн., 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення - 215,10 грн., пеня - 1777,77 грн. Враховуючи встановлені обставини справи, наведені вище положення процесуальних норм та норм матеріального права, розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог з урахуванням предмету та підстав пред`явленого позову, беручи до уваги те, що відповідачем не виконано зобов`язання за Договором на обумовлених у ньому умовах та строки, і таке зобов`язання не виконане й на час звернення позивача до суду із позовом та на час розгляду справи судом, - суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за Договором у вигляді суми основного боргу, інфляційних витрат, 3% річних від простроченої суми та пені є обґрунтованою та доведеною, а тому така вимога підлягає задоволенню з урахуванням наведених вище мотивів та розрахунків, що не суперечить чинному законодавству і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав юридичної особи. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, - на підставі чого, враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, суд дійшов висновку, що понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved