Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

10 січня 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. У своїй заяві позивач зазначив, що [INFO] помер його батько - [PERSON] , у віці 68 років, який постійно проживав в [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав за вищевказаною адресою з дружиною [PERSON] , 1941 року народження, яка померла [INFO] . 10 жовтня 2005 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належить йому на день смерті і на що він за законом матиме право, [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за заповітом, проте не має можливості успадкувати зазначений будинок через відсутність відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв`язку з чим державний нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Посилаючись на викладене, позивач просив суд, визнати за ним в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . У підготовче засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності та вказав, що позовні вимоги підтримує. Представники відповідача та третьої особи в підготовче засідання не з`явилися, подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності та вказали, що заперечень проти позову не мають. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого Петрівською сільською радою Глобинського району Полтавської області 07 листопада 2005 року (а.с. 9). Згідно довідки виконавчого комітету Петрівського старостинського округу виконавчого комітету Глобинської міської ради №02-43.16/149 від 28 вересня 2023 року, [PERSON] , [INFO] , до дня смерті [INFO] дійсно був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . На день смерті мав слідуючий склад сім`ї: дружина [PERSON] (а.с.11). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого Петрівською сільською радою Глобинського району Полтавської області 12 березня 2007 року (а.с. 10). [PERSON] за життя - 06 жовтня 2005 року склав заповіт, яким заповів - все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчено секретарем сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №41 (а.с. 12). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є рідним сином померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Відповідно до виписки з погосподарської книги №03 Петрівської сільської ради за 2001-2005 роки, виданої Петрівським старостинським округом виконавчого комітету Глобинської міської ради №02-43.16/152 від 04.10.2023, вбачається, що згідно запису до погосподарської книги №03 Петрівської сільської ради за 2001-2005 роки, за номером погосподарського обліку 226 за померлим [PERSON] записаний житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] . Житловий будинок побудований у 1976 році (а.с.13). Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу виконаного КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області», розташованого за адресою: [ADDRESS] , має наступні технічні характеристики: житловий будинок літ. «А», площею 102,50 кв.м, загальною площею - 97,4 кв.м, основна (житлова) площа - 49,3 кв.м, допоміжна (підсобна) площа - 48,1 кв.м; веранда літ «а» площею - 22,30 кв.м; літня кухня-сарай-гараж літ. «Б» площею - 66,60 кв.м; прибудова до літньої кухні літ. «б» площею - 13,00 кв.м; погріб літ. «В» площею - 16,10 кв.м; сарай літ. «Г» площею 18,40 кв.м; гараж-сарай літ. «Д» площею - 35,90 кв.м; сарай літ. «Е» площею - 8,30 кв.м; вбиральня літ. «Ж» площею - 1,80 кв.м; огорожа №1; ворота №2 (а.с.14-16). Згідно довідки Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Полтавської обласної ради» №61/5326 від 23.11.2023, за даними архівного обліку станом на 28.12.2012 року в КП «МБТІ» право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано (а.с. 18). [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Гуртової О.С. із заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому [INFO] [PERSON] . 23 вересня 2023 року нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва, оскільки позивачем не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.21). Згідно дослідженої в судовому засіданні спадкової справи № 573/08, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] , заяву про прийняття спадщини подав [PERSON] , який є спадкоємцем за заповітом. Інші спадкоємці за законом та за заповітом відсутні. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку в спадщині, немає. Спадщина відумерлою не визнана. Нотаріусом визначено коло спадкоємців та встановлено, що єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину, є [PERSON] (позивач), на ім`я якого видавалося свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.53-90). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому позивач позбавлена можливості отримати дублікат правовстановлюючого документу на ім`я померлої. На час будівлі будинку - у 1976 році, який є спадковим майном питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків». Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Запис в по господарській книзі сільської ради про належність домоволодіння певній особі, був офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частинами 1,2 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як зазначено в п.1,3 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідност. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 392 ЦК України передбачено право пред`явлення позову про визнання права власності на майно, у разі, якщо це право оспорюється. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , позивач є спадкоємцем зазначеного будинку за заповітом, який прийняв спадщину після померлого у встановленому законом порядку. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, а також спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, відсутні, а отже позивач має право на успадкування названого майна. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved