Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

1. Стислий виклад позиції сторони позивача 1.1. [PERSON] звернулась 14.12.2023 до Іваничівського районного суду Волинської області з позовом до Павлівської сільської\~ради Володимирського\~району Волинської\~області про визнання права власності на земельну частку (пай). Позовна заява надійшла до суду 15.12.2023 (вх. № 3881/2023). 1.2. Позивачка зазначає, що 24.04.1997 їй було видано сертифікат серії ВЛ № 0113325 на право на земельну частку (пай) на землях колишнього КСП «Завидів», вказаний сертифікат зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) 24.04.1997 за № 9286. В подальшому позивачка втратила оригінал згаданого документа, розмістила про це оголошення в газеті «Слово правди» за № 46(10624) від 16.11.2023. [PERSON] зверталась до Павлівської сільської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Рішенням Павлівської сільської ради від 13.10.2023 № 31/16 позивачці було відмовлено у задоволенні її заяви з причини відсутності документів, котрі б посвідчували право [PERSON] на земельну частку (пай). 1.3. Позивачка позбавлена можливості здійснити подальше оформлення своїх майнових прав на землю в позасудовому порядку, оскільки документ, котрий посвідчував її право на земельну частку (пай) не зберігся, дублікат цього документа їй не може видати ГУ Держгеокадастру у Волинській області. З огляду на це, [PERSON] вважає за необхідне звернутись до суду за захистом свого майнового права та просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 1,62 умовних кадастрових га, без визначення меж у натурі, розташовану на землях колишнього КСП «Завидів». 1.4. Позивачку [PERSON] , її представника адвоката Стецюка Р.С. було повідомлено про дату, час та місце здійснення судових засідань у справі № 156/1321/23. Позивачка та її представник не прибули для участі в судових засіданнях, представник позивачки подав до суду заяву щодо розгляду справи без його участі та без участі [PERSON] , де вказав про цілковите підтримання заявлених позовних вимог (а. с. 38). 2. Стислий виклад позиції сторони відповідача 2.2. Відповідача Павлівську сільську раду Володимирського району Волинської області, яка діє від імені та в інтересах відповідної територіальної громади, було повідомлено належним чином про дату, час та місце розгляду справи судом. Відповідачем не направлено до суду уповноваженого представника для участі в судових засіданнях, висловлено клопотання щодо здійснення розгляду справи без участі такого представника, сторона відповідача не заперечувала проти задоволення позову (а. с. 39). Відзиву на позов стороною відповідача до суду не було подано. 2.3.На підставі ст. 280 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України суд ухвалив процесуальне рішення щодо заочного розгляду справи за відсутності відповідача, за наявними у справі матеріалами. 3. Заяви (клопотання) учасників справи; інші процесуальні дії в справі 3.1. Ухвалою судді від 19.12.2023 прийнято до розгляду позов [PERSON] до Павлівської сільської\~ради Володимирського\~району Волинської\~області про визнання права власності на земельну частку (пай), відкрито провадження в справі, визначено необхідність розгляду справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 18.01.2024 на 11 год 00 хв. 3.2.Представник позивачки адвокат Стецюк Р.С. надав до суду додаткові письмові пояснення від 08.02.2024 щодо членства [PERSON] у КСП «Завидів», копію трудової книжки позивачки. 3.3.Ухвалою суду від 18.01.2023 підготовче провадження в справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 13.02.2024 на 11 год 00 хв, витребувані з ГУ Держгеокадастру у Волинській області, з Державного архіву Волинської області документи, котрі можуть засвідчувати право позивачки на земельну частку (пай). 3.4. Ухвалою суду від 13.02.2024 у зв`язку з неявкою для участі в призначеному засіданні сторін та витребуванням документів з державних установ розгляд справи відкладено на 12.03.2024 на 10 год 00 хв. 3.5. Ухвалою суду від 12.03.2024 прийнято рішення щодо здійснення заочного розгляду цивільної справи № 156/1321/23. 4. Фактичні обставини, встановлені судом; докази, надані сторонами у справі 4.1. Згідно зі ст.4 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд відповідно до ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 4.2. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатись як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ст.81 ЦПК України); обставини, що мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 4.3. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини. \~ \~4.4. Позивачка [PERSON] народилась [INFO] у с. Кути Локачинського району Волинської області, є громадянкою України, внесена до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а. с. 10-11), отримує пенсію за віком, має статус ветерана праці, учасника війни (а. с. 14-16). Позивачка працювала різноробочою в колгоспі ім. Куйбишева сільради Завидів, що підтверджено записами в трудовій книжці колгоспника № [NUMBER] , заповненої з 02.02.1961 (а. с. 65). 4.5. [PERSON] 24.04.1997 було видано сертифікат серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) на землях колишнього КСП «Завидів», вказаний сертифікат зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) 24.04.1997 за № 9286, що підтверджено довідкою Відділу № 1 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 31.08.2023 № 31-3-0.331-323/14-23 (а. с. 5). 4.6. Позивачка втратила оригінал згаданого документа, розмістила про це оголошення в газеті «Слово правди» за № 46(10624) від 16.11.2023 (а. с. 17-28) 4.7. [PERSON] зверталась 31.08.2023 до Павлівської сільської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості (а. с. 6). Рішенням Павлівської сільської ради від 13.10.2023 № 31/16 позивачці було відмовлено у задоволенні її заяви з причини відсутності документів, котрі б посвідчували право [PERSON] на земельну частку (пай) (а. с. 7). 4.8. За повідомленням Відділу № 1 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 14.11.2023 № 31-3-0.331-398/14-23 згідно з Книгами реєстрації державних актів на право приватної власності на землю державний акт на земельну ділянку на ім`я [PERSON] не зареєстрований (а. с. 8). 4.9. За повідомленням Відділу № 1 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 30.11.2023 № 31-3-0.331-418/14-23 згідно з розпорядженням Іваничівської районної державної адміністрації від 29.03.1996 № 73 мешканці с. Завидів Володимирського району Волинської області [PERSON] як члену КСП «Завидів» видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0113325, сертифікат зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 24.04.1997 за № 326/9286; вартість земельної частки (паю) по КСП «Завидів» становить 34848,90 грн., а розмір такої частки 1,62 умовних кадастрових га (а. с. 9). 4.10. З супровідним листом від 02.02.2024 № 9-3-0.31-521/2-24 ГУ Держгеокадастру у Волинській області на запит суду надано засвідчену копію Державного акта на право колективної власності на землю серії ВЛ № 18, виданого КСП «Завидів», для сільськогосподарського використання, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 182 від 05.04.1996, та список громадян членів КСП, котрі мають право на земельну частку (пай) (а. с. 78-94). У згаданому списку громадян під номером 323 значиться « [PERSON] » (а. с. 91). Суд розцінює розбіжності в написанні прізвища позивачки в різних документах (« [PERSON] »», « [PERSON] ») як особливості відтворення на письмі одного і того ж прізвища, різні варіанти, зумовлені вживанням певних регіональних особливостей української мови. 4.11. За повідомленням Державного архіву Волинської області від 05.02.2024 № 55/01-25, наданим на запит суду, у перевірених архівних документах не виявлено рішення/розпорядження про видачу державного акта на право колективної власності на землю КСП «Завидів» Іваничівського району Волинської області; документи Іваничівської районної державної адміністрації до Державного архіву Волинської області на зберігання не надходили, тому надати копію розпорядження про видачу сертифіката про право на земельну частку (пай) у 1995-1997 роках на ім`я [PERSON] , 1932 р. н.(а. с. 62). 4.12. За повідомленням архівного відділу Володимирської районної військової адміністрації Волинської області від 22.02.2024 № 18/01-33, наданим на запит суду, в перевірених розпорядженнях Іваничівської районної державної адміністрації за 1995-1999 роки інформації про видачу сертифіката про право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] не виявлено (а. с. 96). 5. Оцінка суду 5.1. Вирішуючи заявлені позивачкою [PERSON] вимоги по суті, суд виходить з такого. 5.2. Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу (ЦК) України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 5.3. Ст. 41 Конституції України гарантовано кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності визнано непорушним. 5.4. Згідно зі ст. 14 Основного Закону земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. 5.5. Нормами ст. 1 Закону України від 05.06.2003 № 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (зі змінами) визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. 5.6. Відповідно до ст. 2 згаданого Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами,котрі посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). 5.7. За змістом ст. 22, 23 Земельного кодексу (ЗК) України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) особа набуває право на земельний пай за наявності таких умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. 5.8. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. 5.9. Згідно з п. 1 Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. 5.10. Відповідно до п. 2 згаданого Указу Президента України право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. 5.11. Отже, особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в числі членів колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акта. Саме така правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 181/257/19 (провадження № 61-19430св20). 5.12. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. 5.13. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 листа Верховного Суду України від 29.10.2008 № 19-3767/0/8-08, при розгляді справ про визнання права на земельну частку (пай) судам необхідно перевіряти наявність підстав, передбачених Указом Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям», за яким право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. 5.14. Під час розгляду цивільної справи № 156/1321/23 судом встановлено, що [PERSON] є громадянкою України, з 1952 року вступила в члени колгоспу імені Куйбишева (с. Завидів), в подальшому була членом КСП «Завидів», з 01.09.2004 є пенсіонеркою за віком. 5.15. Позивачка була членом КСП «Завидів» на час паювання земель, КСП «Завидів» отримало державний акт на право колективної власності на землю, [PERSON] була включена до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю. 5.16. З урахуванням відомостей про особу позивачки, викладених у паспорті громадянки України, виданому на її ім`я, у трудовій книжці колгоспника, в інформаційних довідках Відділу № 1 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Волинській області, у списку осіб, доданому до Державного акта на право колективної власності на землю серії ВЛ № 18, виданого КСП «Завидів», суд розцінює розбіжності в написанні прізвища позивачки в різних документах (« [PERSON] »», « [PERSON] ») як особливості відтворення на письмі одного і того ж прізвища, різні варіанти, зумовлені вживанням певних регіональних особливостей української мови. 5.17. Позивачці видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0113325, сертифікат зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 24.04.1997 за № 326/9286. З причини втрати [PERSON] оригіналу правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) відповідне майнове право позивачки оспорюється. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (ст. 16 ЦК України).\~ 5.18. Право власності на майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). 5.19. Ураховуючи, що позивачка фактично має право на земельну частку (пай) після розпаювання земель колишнього КСП «Завидів», втратила виданий їй сертифікат на земельну частку (пай), водночас не може здійснити подальше оформлення належного їй права на землю через відсутність правовстановлюючого документа, не може отримати дублікат сертифіката на земельну частку (пай) з причини припинення видачі такого типу документів державними установами, право [PERSON] підлягає судовому захисту, а позовні вимоги задоволенню. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а визнання за позивачкою права на земельну частку (пай) не порушує права та законні інтереси інших осіб. \~\~\~

Outcome: approved