Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовною заявою до [PERSON] про стягнення\~неустойки (пені)\~за прострочення\~сплати аліментів\~у розмірі\~90\~117\~грн.\~за період\~з 29.03.2019\~по листопад\~2022\~року включно. Позов мотивує тим, що 03.02.2018 року вони з відповідачем уклали шлюб у Городоцькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ юстиції у Львівській області, актовий запис №06. Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . 13.05.2022 року шлюб за рішенням Городоцького районного суду Львівської області розірвано, після шлюбу син залишився проживати з позивачкою. Судовим наказом від 26.04.2019 року присуджено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі від всіх видів доходів. Відповідач ухилявся від вплати аліментів і станом на листопад 2023 року існує заборгованість по аліментах в сумі 90\~117 грн. 91 коп., тому просить позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з`явилась, в заяві клопотала про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився,\~про дату,\~час та\~місце судового\~засідання повідомлявся\~належним чином,\~в тому\~числі,\~в порядку\~ст.\~128\~ЦПК України,\~через публікацію\~оголошення на\~веб-порталі\~судової влади,\~причини неявки\~суд не\~повідомив (а.с. 40,41). Відповідно до ст. 128 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень позивача, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оглянувши матеріали справи, суд приходить переконання про наступне. Статтею 2\~ЦПК України визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. ст. 4,\~5\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 13.05.2022 р. шлюб між сторонами розірвано (а.с. 9). Із копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] видно, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Судовим наказом Городоцького районного суду Львівської області від 26.04.2019 року з [PERSON] в Користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в розмірі частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] 25.11.2022 уклала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до Витягу №2472 від 30.10.2023 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданого ЦНАП Городоцької міської ради Львівської області, [PERSON] , [INFO] зареєстрований разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] по [ADDRESS] (а.с.11). Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 10.10.2023, ВП №69688743 за виконавчим листом № 441/592/19 від 06.05.2022, виданим Городоцьким районним судом Львівської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , станом на 01.10.2023 у відповідача існує заборгованість зі сплати аліментів в сумі 90\~117 грн. 91 коп., відомості про боржника внесено до Єдиного реєстру боржників (а.с. 13-14). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» гарантує кожній дитині право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.180\~СК\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.\~196\~СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені,\~але не більше 100 відсотків заборгованості.\~ Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.\~ Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Неустойка (пеня)\~це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання\~сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. За змістом ст.549\~ЦК\~України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49\~ЦК\~України та ст.196\~СК\~України неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання. Пунктом 22 постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України 15\~травня\~2006\~року\~№3\~«Про\~застосування судами\~окремих\~норм Сімейного\~кодексу\~України\~при розгляді\~справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення\~аліментів» роз`яснено, що передбачена ст.196\~СК\~України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів. З огляду на вищенаведене, суд бере до уваги представлений позивачкою розрахунок неустойки (пені), що утворилась за прострочення аліментів, який складений у відповідності до вимог чинного законодавства та погоджується з методикою нарахування неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів за правилами ст.196 СК України, а тому, з урахуванням загальної кількості днів, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з січня 2021 по вересень 2023 включно становить 210\~264 грн. 67 коп. Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 196 СК України, сума пені не може бути більшою, ніж 100% заборгованості по аліментах на дитину, тобто не більше 90\~117 грн. Статтями 11-13\~ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ст.ст.76-78, 80-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на те, що відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву суду не надав, не заявив та не представив суду жодного заперечення заявленим позивачкою вимогам, не підтвердив їх належними та допустимими доказами, а тому із вищезазначених підстав, суд вважає, що доводи позивачки знайшли своє підтвердження, відповідач не виконує рішення суду щодо сплати аліментів на утримання свого неповнолітнього сина, внаслідок чого, має заборгованість зі сплати аліментів, яка, станом на 01.10.2023 становить 90\~117 грн. 91 коп. Зазначена заборгованість виникла з його вини, будь-яких доказів протилежного у ході судового розгляду справи судом не отримано. У зв`язку з цим, відповідно до вимог чинного законодавства, позивач має право на стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів у розмірі 90\~117 грн., яку слід стягнути з відповідача. Також підлягають стягненню з відповідача судові витрати по сплаті судового збору, виходячи з вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved