Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

Позиція сторін у справі У червні 2023 року позивач [PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду в особі свого представника-адвоката Суткович М.А. (далі - Адвокат, представник Позивача) із вимогами до Театрально-видовищного закладу культури «Київський національний академічний театр оперети» (далі - Відповідач, Театр), із залученням в якості третьої особи [PERSON] (далі - Третя особа), про стягнення заборгованості по заробітній платі та визнання незаконними наказів про простій працівників театру. Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість по заробітній платі за період із 01 травня 2021 року по 31 грудня 2021 року у розмірі 102 841,76 грн., визнати незаконними та скасувати накази про простій працівників, в частині, що стосується Позивача, а саме: наказ від 24.12.2020 № 507-1.0.2-06 «Про простій працівників»; наказ від 29.01.2021 № 28-1.0.2-06 «Про простій працівників»; наказ від 26.02.2021 № 73-1.0.2-06 «Про простій працівників»; наказ від 19.03.2021 № 105-1.0.2-06 «Про простій працівників»; наказ від 01.04.2021 № 116-1.0.2-06 «Про простій працівників»; наказ від 15.04.2021 № 121-1.0.2-06 «Про простій працівників»; стягнути з Відповідача різницю по заробітній платі у зв`язку із визнанням незаконними та скасуванням наказів про простій у розмірі 100 312,28 грн. Позовні вимоги Позивача обґрунтовані наступними обставинами. Позивач вказує на те, що відповідно до укладеного з Відповідачем в особі Третьої особи контракту № 161/К/17 від 29.06.2017(далі - Контракт) виконував роботу артиста-вокаліста провідного майстра сцени (20 тарифний розряд, додатковий коефіцієнт 3,1). Після закінчення строку дії вказаного Контракту він був продовжений на строк, на який був укладений, тобто до 30.06.2023. В період з травня по грудень 2021 року Відповідач не виплатив йому заробітну плату у повному обсязі, а саме 102 841,76 грн., оскільки незаконно змінив в односторонньому порядку діючі умови оплати праці, а саме зменшив Позивачу додатковий коефіцієнт підвищення посадового окладу за статус «національний» з 3,1 на 2,2. Позивач наполягає на тому, що згоди на зміну діючих умов оплати праці не надавав, додаткову угоду до контракту в частині зміни умов оплати праці не підписував, заяву про відмову від роботи в нових умовах також не подавав. За таких обставин на думку Позивача попередні умови контракту, зокрема пункт щодо додаткового коефіцієнта в розмірі 3,1, залишився чинним, незважаючи на те, що Відповідач своїм наказом № 55-1.0.2-06 від 18.02.2021 «Про зміну діючих умов оплати праці працівникам театру» зменшив додатковий коефіцієнт підвищення посадового окладу за статус «національний» з 3,1 на 2,2. При цьому Позивач вказує на те, що вказані зміни вчинені незаконно, оскільки будь-яких змін в організації виробництва і праці у Відповідача не відбулось, своєї згоди на нові умови оплати праці він не давав, що свідчить про зміну в односторонньому порядку питання оплати праці Відповідачем. Позивач самостійно розрахував розмір недоотриманої частини заробітної плати з урахуванням інших доплат та надбавок, встановлених у зазначений період його роботи в Театрі. Позивач в обґрунтування своїх вимог про визнання незаконними наказів про простій працівників вказує на те, що з відповіді Відповідача від 13.12.2021 дізнався про встановлення простоїв та їх оплату в розмірі 2/3 посадового окладу, внаслідок чого він не отримав належну йому заробітну плату, передбачену Контрактом. За розрахунком Позивача недоотримана сума заробітної плати складає 100 312,28 грн. Позивач вказує, що Відповідач не дотримався чинного законодавства встановлюючи простої для одних працівників, проте допускаючи до роботи інших. Для кожного працівника, зазначеного в оспорюваних наказах, простій починався і закінчувався в різні дні, тобто Відповідач вибірково створював умови для роботи (репетиції, уроки, концерти, вистави) для окремих працівників, незважаючи на те, що Позивач міг виконувати роботу, яку виконували інші працівники. Крім цього, дні коли Позивач виходив на роботу Відповідач визначав в табелі обліку робочого часу як дні простою з відповідною оплатою. Окрім цього, із самими наказами Позивача ознайомлено не було. Відповідач в особі свого представника Листопадської О.Є. , подавши відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь Позивача на відзив, повністю заперечував проти задоволення вимог Позивача, вказуючи на їх безпідставність, наголошуючи на тому, що будь-якої заборгованості перед Позивачем за період його роботи не існує. З приводу вимоги про стягнення заборгованості за період з 01 травня 2021 року по 31 грудня 2021 року Відповідач зазначив, що зменшення додаткового коефіцієнту підвищення посадових окладів за статус «національний» було введено наказом від 18.02.2021 № 55-1.0.2-06, який Позивач не оскаржує, та запроваджено через два місяці після повідомлення та погодження цих змін із профспілковим комітетом Театру. Зменшення додаткового коефіцієнту з 3,1 на 2,2 (мінімальний) було запроваджено задля збереження творчого потенціалу та соціального захисту працівників творчого колективу, враховуючи граничні обсяги видатків бюджету на 2021 рік, доведені Театру Департаментом культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Відповідач вказує на те, що Позивач, будучи обраним до профспілкового комітету, приймав участь та голосував «за» погодження змін діючих умов оплати праці, проте без будь-яких пояснень відмовився підписати додаткову угоду до Контракту. Відповідач також вказує на безпідставність вимог Позивача про визнання наказів про простій працівників Театру незаконними. На підтвердження своєї позиції та законності прийнятих наказів Відповідач наголошує, що простої для працівників Театру оголошувались у зв`язку із оголошенням карантину та запровадженням обмежень у зв`язку із ним, а також у зв`язку з проведенням в зазначений період реконструкції, реставрації приміщення Театру, зокрема в період, який оскаржує Позивач, глядацької зали (великої сцени). Позивач під час судового розгляду підтримав позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені адвокатом у заявах по суті. Представник відповідача Листопадська О.Є. позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні у повному обсязі, в обґрунтування своїх заперечень посилалась на обставини, викладені нею у заявах по суті, докази, додані до них, та додаткові пояснення. В подальшому подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Третя особа [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримуючи пояснення, надані представником відповідача. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30 червня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її розгляд у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено наступне. 01.09.2011 Позивач прийнятий до Відповідача на посаду артиста-вокаліста вищої категорії на умовах строкового трудового договору. 02.01.2017 Позивача переведено на посаду артиста-вокаліста провідного майстра сцени на умовах строкового договору. 29.06.2017 між Сторонами укладено Контракт № 161/К/17, згідно з яким Позивач призначений на посаду артиста-вокаліста провідного майстра сцени (20 тарифний розряд, додатковий коефіцієнт 3,1) Театру строком на три роки, по 30.06.2020. Строк Контракту був продовжений відповідно до п. 6.7 Контракту на строк, який був укладений раніше, тобто до 30.06.2023. 18.02.2021 наказом Відповідача № 55-1.0.2-06 «Про зміну діючих умов оплати праці працівникам театру» (далі - Наказ) були змінені діючі умови оплати праці працівникам Театру, а саме: зменшено додатковий коефіцієнт підвищення посадових окладів за статус «національний» з 01 травня 2021 року. Як зазначено у виданому Наказі вказані зміни були запроваджені з метою приведення витрат на оплату праці працівників Театру у відповідність до граничного обсягу видатків бюджету на 2021 рік, доведеного Театру Департаментом культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (листи від 19.11.2020 № 060-6542 та від 08.12.2020 № 060-7020), та на виконання постанови КМ України від 28.02.2002 № 228 «Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ». Відповідно до п. 1.1 Положення про театрально-видовищний заклад культури «Київський національний академічний театр оперети», затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22.06.2004 № 1113 (в редакції розпорядження Київської міської державної адміністрації від 06.11.2020 № 1769) (далі - Положення) Театрально-видовищний заклад культури «Київський національний академічний театр оперети» є неприбутковим закладом культури, заснованим на комунальній власності територіальної громади міста Києва та підпорядкованим Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Театр належить до базової мережі закладів культури міста Києва. Згідно із п. 3.2. Положення Театр зобов`язаний погоджувати з Департаментом культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) розроблений штатний розпис Театру в межах доведеної граничної чисельності. Згідно із п. 5.1. розділу 5 Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом Театру на 2008-2012рр., сторони домовились у сфері форм і систем оплати праці, запроваджувати нові або змінювати діючі в театрі умови оплати праці за погодженням з профкомом і повідомляти про це працівників не пізніше як за 2 місяці до їх запровадження або змін. Відповідно до п. 5.3. цього ж розділу профком зобов`язався здійснювати громадський контроль за дотриманням в театрі законодавства з питань оплати праці, своєчасною виплатою заробітної плати. Разом з адміністрацією вирішувати питання оплати праці працівників театру, форм і систем оплати праці, тарифних сіток, умов запровадження та розмірів надбавок, доплат, премій та інших заохочувальних, компенсаційних виплат, в рамках законодавства вносити обґрунтовані пропозиції щодо підвищення розміру заробітної плати, премій, компенсацій, доплат і надбавок, надання пільг працівникам. Із витягу з протоколу № 02 засідання профкому Театру від 24 лютого 2021 року, вбачається, що розглядаючи подання адміністрації Театру щодо надання згоди на зміну діючих умов оплати праці працівників театру, профком вирішив погодити зміну діючих умов оплати праці працівників театру, а саме зміну додаткового коефіцієнту підвищення посадового окладу на мінімальний - 2,2, задля збереження творчого потенціалу та соціального захисту працівників творчого колективу. За вказане рішення одноголосно проголосували всі члени профкому. Позивач під час судового розгляду підтвердив те, що був обраний членом профкому, обіймав посаду заступника голови, приймав участь 24.02.2021 у розгляді вказаного подання адміністрації Театру та голосував «за» погодження змін діючих умов оплати праці працівників Театру. 02.03.2021 Позивача було ознайомлено із запровадженням змін до діючих умов праці, про що свідчить лист Відповідача до Позивача від 24.02.2021 № 060/19/222-101-18, з відміткою про отримання та особистим підписом Позивача. У зазначеному листі від 24.02.2021 № 060/19/222-101-18 Відповідач повідомив Позивача про те, що обсяг фінансування на заробітну плату на 2021 рік, доведений Департаментом культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Відповідачу, не забезпечує повну потребу для виплати заробітної плати працівникам Театру, внаслідок чого адміністрація Театру вимушена змінити діючі умови оплати праці працівникам Театру, а саме: зменшити додатковий коефіцієнт підвищення посадових окладів за статус «національний» з дотриманням діючого законодавства України. Відповідач повідомив Позивача про те, що з 01.05.2021 додатковий коефіцієнт підвищення посадового окладу за статус «національний» буде зменшено з 3,1 на 2,2. Також було роз`яснено про продовження роботи в нових умовах оплати праці: за наявності згоди - підписати додаткову угоду до контракту; у випадку ненадання згоди - подати заяву про відмову від роботи в нових умовах та припинення Контракту на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України. Із пояснень Позивача, наданих під час судового розгляду, вбачається, що після зменшення додаткового коефіцієнту підвищення посадового окладу за статус «національний» з 3,1 на 2,2 він продовжував виконувати свою роботу та отримувати заробітну плату з урахуванням запроваджених змін. З 01.05.2021 по 31.12.2021 коефіцієнт підвищення посадового окладу за статус «національний» для Позивача склав 2,2 замість 3,1. Згідно із пп. 1 п. 1 постанови КМ України від 03.04.2006 № 413 «Деякі питання оплати праці працівників національних закладів культури» встановлено, що починаючи з 1 січня 2006 року для визначення граничних розмірів посадових окладів окремих категорій працівників національних закладів культури згідно з додатком, умови оплати праці яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2002 № 1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери», застосовуються додаткові коефіцієнти підвищення посадових окладів: для керівників закладів та їх заступників, артистичного і художнього персоналу - 2,2 - 4; для інших працівників закладів культури - 2 - 3,7. Пунктом 2 зазначеної постанови передбачено, що застосування додаткових коефіцієнтів підвищення посадових окладів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, здійснюється в межах фонду оплати праці, затвердженого кошторисом на 2006 рік без додаткових коефіцієнтів, передбачених підпунктом 1 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2002 № 1298. Згідно із частиною третьою статті 32 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Відповідно до статті 103 КЗпП України про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення роботодавець повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни. Згідно із частиною другою статті 29 Закону України «Про оплату праці» про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення роботодавець повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни. Згідно із частиною четвертою статті 32 КЗпП України якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу. Одним із аргументів Позивача , наведеним в обґрунтування вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі у зв`язку із зменшенням додаткового коефіцієнта за статус «національний» в період з 01.05.2021 по 31.12.2021, є те, що будь-яких змін в організації виробництва і праці Відповідача не відбулось, а зменшення обсягу фінансування на заробітну плату працівників Театру не може вважатись змінами в організації виробництва. Позиція суду та оцінка аргументів сторін Законність та обґрунтованість Наказу, яким було зменшено додатковий коефіцієнт за статус «національний», Позивачем не оспорюється. Предметом даного судового спору між сторонами, є наявність чи відсутність заборгованості Відповідача перед Позивачем в період з 01.05.2021 по 31.12.2021 внаслідок зменшення заробітної плати. Суд виходить з того, що зменшення додаткового коефіцієнту за статус «національний» в межах визначених розмірів, встановлених постановою КМ України від 03.04.2006 №413 «Деякі питання оплати праці працівників національних закладів культури», встановлено Наказом Відповідача, який був чинним весь період, тобто з 01.05.2021 по 31.12.2021. Отже, у суду відсутні сумніви щодо законності виданого Відповідачем Наказу від 18.02.2021 № 55-1.0.2-06, оскільки вимоги про визнання його незаконним Позивач не пред`явив. Питання оплати праці у спірних правовідносинах врегульовано КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 року № 1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери», наказом Міністерства культури і туризму України від 18 жовтня 2005 року № 745 «Про впорядкування умов оплати праці працівників культури на основі Єдиної тарифної сітки» та наказом Міністерства культури і туризму України від 05 червня 2006 року № 385 «Про умови оплати праці працівників національних закладів культури». Відповідно до статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Згідно зі статтею 96 КЗпП України основою організації оплати праці є тарифна система оплати праці, яка включає тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і тарифно-кваліфікаційні характеристики (довідники). Тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників - залежно від їх кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою формування та диференціації розмірів заробітної плати. Про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни (стаття 103 КЗпП України). Постановою № 1298 затверджено Єдину тарифну сітку розрядів та коефіцієнтів оплати праці робітників підприємств, установ та організацій деяких галузей бюджетної сфери. Згідно із пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 квітня 2006 року № 413 «Деякі питання оплати праці працівників національних закладів культури» починаючи з 01 січня 2006 року для визначення граничних розмірів посадових окладів окремих категорій працівників національних закладів культури згідно з додатком, умови оплати праці яких затверджено Постановою № 1298, встановлено застосовування додаткових коефіцієнтів підвищення посадових окладів, зокрема для керівників закладів та їх заступників, артистичного і художнього персоналу - в розмірі 2,2-4. Із Контракту, укладеного між Сторонами 29.06.2017, вбачається, що Позивача було призначено на посаду артиста-вокаліста провідного майстра сцени (20 тарифний розряд, додатковий коефіцієнт 3,1) Театру. Згідно із п. 2.1 розділу ІІ Умови оплати праці працівника Контракту оплата праці Працівника здійснюється відповідно до законодавства, колективного договору та цього Контракту. За виконання роботи, передбаченої цим Контрактом, Працівнику встановлюється: посадовий оклад у розмірі 18 054,0грн. на місяць (посадовий оклад змінюватиметься відповідно до прийнятих законодавчих актів України та штатних розписів, затверджених Роботодавцем). Посадовий оклад Позивача складався з посадового окладу (тарифної ставки) за розрядами Єдиної тарифної сітки (додаток №1 до постанови КМ України від 30.08.2002 № 1298 у редакції постанови КМ України від 22.08.2005 № 790 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери») шляхом множення окладу (ставки) працівника 1 тарифного розряду на відповідний тарифний коефіцієнт. Посадові оклади (тарифні ставки, ставки заробітної плати) з 1 січня 2017 р. розраховувались виходячи з розміру посадового окладу (тарифної ставки) працівника 1 тарифного розряду, встановленого у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня календарного року. На час укладення Контракту посадовий оклад Позивача складався з тарифної ставки в розмірі 1 600,00 грн. (прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01 січня 2017 року) х тарифний коефіцієнт 3.64, передбачений для 20 тарифного розряду, що дорівнювало 5 824,00 грн. х додатковий коефіцієнт за статус «національний» 3,1 = 18 054,00 грн. Станом на 01.05.2021 посадовий оклад Позивача розраховувався, з урахуванням змін чинного законодавства в частині розміру окладу (ставки) творчих працівників та штатних розписів, погоджених Департаментом культури та затверджених Театром. Зокрема, оклад (тарифна ставка) Позивача на 01.05.2021 становив 2 670,00 грн. х коефіцієнт 20 тарифного розряду 3,64 = 9 719,00 грн. Із розрахункових листів, наданих Позивачем, видно, що станом на 01.05.2021 посадовий оклад Позивача складав 9 719,00 грн. х 2,2 = 21 382,00 грн. Отже, посадовий оклад Позивача прямо залежить від розміру тарифних ставок, що встановлюються на певний період, та штатних розписів, що затверджуються Театром, за погодженням з Департаментом культури. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 27 січня 2020 року(справа № 461/2652/17) зазначив: «Згідно зі статтею 22 Конституції України не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод людини і громадянина. Із системного аналізу вищенаведених нормативних актів вбачається, що при формуванні посадового окладу у зв`язку зі зростанням розміру мінімальної заробітної плати або розміру першого тарифного розряду, з метою не перевищення фонду заробітної плати, коефіцієнт підвищення посадових окладів може бути скорегований в бік зменшення, але при цьому розмір раніше встановленого працівнику посадового окладу не може бути зменшений. Встановлення додаткового коефіцієнту до посадового окладу покликане забезпечити граничний розмір посадового окладу та не допустити перевищення фонду заробітної плати, визначеного на певний період кошторисом. При цьому законодавець надав право керівнику бюджетної установи самостійно приймати рішення про його розмір (в межах приписів Наказу № 745 та Постанови № 1298) для визначення граничного розміру посадового окладу із врахуванням тенденцій у зміні мінімальної заробітної плати, що і відображається у штатному розписі.» Крім того, за результати розгляду касаційної скарги Верховний Суд зробив наступні висновки: «Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили з того, що зменшення додаткового коефіцієнту посадового окладу не є зміною суттєвих умов оплати праці, оскільки зміна систем та розмірів оплати праці (заробітної плати в цілому) в бік погіршення не відбулася, що, у свою чергу, виключає необхідність попередження позивача у відповідності з вимогами статті 103 КЗпП України про такі зміни і не є порушенням його трудових прав.» Під час судового розгляду встановлено, що після зменшення додаткового коефіцієнту посадовий оклад Позивача, встановлений Контрактом, не зменшився. Таким чином, на переконання суду, Відповідач зменшуючи додатковий коефіцієнт за статус «національний», не зменшуючи при цьому посадовий оклад Позивача , жодним чином не порушив права Позивача, визначені ст. 21 Закону України «Про оплату праці». Доводи Позивача про те, що Сторони не підписали додаткової угоди, а отже будь-яких змін та доповнень до Контракту не було внесено, відповідно встановлений Позивачу додатковий коефіцієнт за статус «національний» в розмірі 3,1 Відповідач повинен був застосовувати протягом всього періоду дії Наказу, суд відхиляє з наступних мотивів. Як вже було зазначено, посадовий оклад Позивача залежить від встановленого у відповідний період розміру тарифної ставки, який встановлюється на рівні прожиткового мінімуму. Останній в свою чергу щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Згідно із п. 2.2.1 Контракту Сторони визначили, що посадовий оклад Позивача буде змінюватись відповідно до прийнятих законодавчих актів України та штатних розписів, затверджених Роботодавцем, тобто Відповідачем. Як зазначено в Додатку № 1 до постанови КМ України від 30.08.2002 № 1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» (у редакції постанови КМ України від 22.08.2005 № 790) посадові оклади (тарифні ставки, ставки заробітної плати) з 1 січня 2017 року розраховуються виходячи з розміру посадового окладу (тарифної ставки) працівника 1 тарифного розряду, встановленого у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня календарного року. Посадові оклади (тарифні ставки) з 1 січня 2021 року розраховуються виходячи з розміру посадового окладу (тарифної ставки) працівника 1 тарифного розряду - 2670 гривень, з 1 грудня 2021 р. - 2893 гривні. Із наданих Позивачем доказів видно, що на момент укладення Контракту його посадовий оклад складав - 18 054,0 грн., а з 01 травня 2021 року, тобто з часу зменшення додаткового коефіцієнту - 21 382,0 грн. Отже, посадовий оклад Позивача, з часу укладення Контракту, дійсно зазнав змін (збільшився з урахуванням збільшення розміру тарифної ставки), оскільки відбулись зміни діючого законодавства та штатного розпису Відповідача. Згідно із п. 6.3.7. Контракту підставами його припинення є відмова Працівника від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці. Відповідно до п. 6.4.1 Контракту, Працівник може за своєю ініціативою розірвати цей Контракт до закінчення строку його дії у разі невиконання Роботодавцем зобов`язань, обумовлених цим Контрактом В той же час, п. 7.2. Контракту передбачає, що при вирішенні питань, не передбачених цим Контрактом, Сторони керуються законодавством. В свою чергу доводи Позивача про те, що він висловив свою незгоду із запровадженими змінами в оплаті праці, не заслуговують на увагу, оскільки доказів цій обставині під час судового розгляду не надано. Обставина того, що Позивач не підписав Додаткової угоди до Контракту, яку пропонував Відповідач, не може бути підставою для нарахування Позивачу заробітної плати з урахуванням додаткового коефіцієнту підвищення посадового окладу за статус «національний» в розмірі 3,1, оскільки умовами цього ж Контракту передбачено, що посадовий оклад Позивача буде змінюватись відповідно до прийнятих законодавчих актів України та штатних розписів, затверджених Роботодавцем, тобто Відповідачем. Крім цього, фактично Позивачем не було озвучено причин відмови підписати Додаткову угоду до Контракту. В той же час, Позивач дійсно погодився на запроваджені зміни, оскільки продовжив працювати та отримувати заробітну плату з додатковим коефіцієнтом за статус «національний» в розмірі 2,2 протягом всього періоду дії Наказу Відповідача від 18.02.2021 № 55-1.0.2-06. Під час судового розгляду встановлено, що наказом Відповідача від 24.12.2020 № 507-1.0.2-06 «Про простій працівників театру» Позивача, як і інших працівників Театру, в тому числі артистів-вокалістів, артистів оркестру, артистів хору, артистів балету, всього 305 працівників, з 01 січня по 31 січня 2021 року, відповідно до постанови КМ України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2», та у зв`язку з реставрацією, реконструкцією глядацької зали, поставлено на простій. Наказом від 29.01.2021 № 28-1.0.2-06 «Про простій працівників театру», з тих же підстав, Позивач, як і інші 191 працівник Театру з 01 лютого по 28 лютого 2021 року поставлені на простій. Наказом від 26.02.2021 № 73-1.0.2-06, з тих же підстав, Позивач, як і інші 68 працівників, був поставлений на простій з 11 по 31 березня 2021 року. Також судом встановлено, що наказом від 03.03.2021 № 80-1.0.2-06 «Про відкликання з простою працівників театру» у зв`язку з виробничою необхідністю, а саме: проведенням репетицій та показом вистав поточного репертуару Позивача, як і деяких інших працівників Театру (артистів-вокалістів та артиста хору) було відкликано з простою на термін з 11 по 14 березня 2021 року. Наказом від 15.03.2021 № 97-1.0.2-06 «Про відкликання з простою працівників театру» Позивач, як і частина інших працівників Театру (артистів-вокалістів) був відкликаний з простою у зв`язку з виробничою необхідністю, а саме: проведенням репетицій та показом вистав поточного репертуару з 16 по 26 березня 2021 року. Наказом від 19.03.2021 № 105-1.0.2-06 тимчасово припинено роботу та поставлено на простій 286 працівників Театру в період з 20 березня по 31 березня 2021 року, в тому числі Позивач. Наказом від 01.04.2021 № 116-1.0.2-06 тимчасово припинено роботу та поставлено на простій в період з 01 квітня по 16 квітня 2021 року 330 працівників Театру, в тому числі Позивач. Наказом від 15.04.2021 № 121-1.0.2-06 тимчасово припинено роботу та поставлено на простій в період з 17 квітня по 30 квітня 2021 року 326 працівників Театру, в тому числі Позивача з 17.04.2021 по 30.04.2021 Накази Відповідача від 19.03.2021, 01.04.2021 та 19.04.2021 видані відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а також відповідно до рішень протокольних засідань Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 18.03.2021 № 20, та від 01.04.2021 № 29 «Про вжиття заходів із запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», та у зв`язку з реставрацією, реконструкцією глядацької зали. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) від 17 березня 2020 року № 530-XI внесено зміни до ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні», згідно з якими карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» встановлено карантин з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України. Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 392 від 20 травня 2020 року встановлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22 травня 2020 р. до 31 липня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». В подальшому дію карантину, встановленого цією постановою, продовжено з 1 серпня до 19 грудня 2020 року, а також до 28 лютого, 2021 року, та до 30 квітня 2021 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641, враховуючи зміни, внесені постановами Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2020 року № 760, від 13 жовтня 2020 року № 956, від 9 грудня 2020 року № 1236, від 17 лютого 2021 року № 104. 08 вересня 2020 року наказом Відповідача № 36-1.0.1-08 «Про організацію та проведення вистав у театрі на період карантину» відповідальним особам було доручено провести із підпорядкованими структурними підрозділами роз`яснювальну роботу щодо виконання Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів під час проведення культурно-мистецьких заходів на період карантину у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19), затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України В.Ляшка від 06.06.2020 №35, та дотримання Правил поведінки відвідувачів/глядачів у театрально-видовищному закладів культури «Київський національний академічний театр оперети» на період карантину і Стандартів медичної допомоги «Коронавірусна хвороба (COVID-19)», затверджених наказом МОЗ України від 28 березня 2020 року № 722, та вжиті інші заходи. 19 лютого 2021 року наказом Відповідача № 25-1.0.1-08 «Про внесення змін до наказу від 08.09.2020 № 36-1.0.1-08 «Про організацію та проведення вистав у театрі на період карантину» були внесені зміни у зв`язку із запровадженням посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, зокрема щодо загальної наповненості залів не більше 50 відсотків місць у разі встановлення «зеленого», «жовтого» та «помаранчевого» рівнів епідемічної небезпеки», а при «червоному» рівні епідеміологічної небезпеки заборони приймання відвідувачів. 19 березня 2021 року на виконання протокольного рішення Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 18.03.2021 «Про вжиття заходів із запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (протокол № 20), з метою зниження темпів поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19 установлено, що з 00.00 годин 20 березня 2021 року до 00.00 годин 09 квітня 2021 року на території Києва заборонено приймання відвідувачів закладами культури і проведення культурно-масових заходів, Відповідачем видано наказ № 44-1.0.1-08 «Про внесення змін до наказу від 08.09.2020 № 36-1.0.1-08 «Про організацію та проведення вистав у театрі на період карантину» та доповнено абзацом такого змісту: «- врахувати, що в період з 00 год. 00 хв. 20 березня 2021 року до 00 год. 00 хв. 09 квітня 2021 року забороняється приймання відвідувачів закладів культури і проведення культурно-масових заходів». 01 квітня 2021 року на виконання протокольних рішень Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про вжиття заходів із запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 24.03.2021 (протокол № 25) та від 01.04.2021 (протокол № 29), якими заборонено приймання відвідувачів закладів культури і проведення культурно-масових заходів з 00.00 годин 09 квітня 2021 року до 00.00 годин 16 квітня 2021 року на території Києва, Відповідачем видано наказ №49-1.0.1-08 «Про внесення змін до наказу від 08.09.2020 №36-1.0.1-08 «Про організацію та проведення вистав у театрі на період карантину» та доповнено абзацом такого змісту: «- врахувати, що в період з 00 год.00 хв. 09 квітня 2021 року до 00 год.00 хв. 16 квітня 2021 року забороняється приймання відвідувачів закладів культури і проведення культурно-масових заходів». 14 квітня 2021 року на виконання протокольного рішення Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про вжиття заходів із запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 14.04.2021 (протокол №34), яким заборонено приймання відвідувачів закладів культури і проведення культурно-масових заходів 00.00 годин 16 квітня 2021 року до 00.00 годин 30 квітня 2021 року на території Києва, Відповідачем видано наказ №50-1.0.1-08 «Про внесення змін до наказу від 08.09.2020 № 36-1.0.1-08 «Про організацію та проведення вистав у театрі на період карантину» та доповнено абзацом такого змісту: «- врахувати, що в період з 00 год. 00 хв. 16 квітня 2021 року до 00 год. 00 хв. 30 квітня 2021 року забороняється приймання відвідувачів закладів культури і проведення культурно-масових заходів». Згідно з частиною першою статті 34 КЗпП України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця. Згідно з частиною першою статті 113 КЗпП України час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Згідно з пунктом 5.2.5 Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом театрально-видовищного закладу культури «Київський національний академічний театр оперети» на 2008-2012 рр. адміністрація театру зобов`язалась оплачувати час простою не з вини працівника у розмірі не менше двох третин тарифної ставки встановленого йому розряду чи посадового окладу. Час простою може бути оплачено в більшому розмірі, за умови та за рахунок збільшення бюджетних асигнувань по даній статті. Згідно з п. 2.1. Положення Театр створено з метою провадження діяльності у сфері культури та розвитку театрального мистецтва і театральної справи, формування та задоволення потреб населення в театральному мистецтві. Пунктом 2.2 Положення передбачені основі напрями діяльності Театру, серед яких: створення, публічне виконання та публічний показ театральних вистав, інших творів театрального мистецтва на власній сцені (сценах) та на гастролях, організація мистецьких фестивалів, конкурсів, оглядів, а також реалізація квитків на зазначені заходи; підготовка театральних постановок, театрально-концертних програм та інших заходів на основі договорів з юридичними та фізичними особами для їх публічного виконання чи публічного показу на власній чи орендованих сценах з додержанням прав авторів та виконавців ролей (партій) відповідно до законодавства про авторське право та суміжні права; надання юридичним особам на основі договорів постановочних послуг, сценічних постановочних засобів для проведення вистав, концертів; виготовлення на замовлення юридичних та фізичних осіб предметів художнього оформлення театральних постановок, концертів; надання власної сцени іншим театрам для проведення гастрольних заходів, спільних театральних проєктів та програм та інші напрями діяльності. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про театри і театральну справу» театри мають право самостійно планувати свою творчу та господарську діяльність, установлювати ціни на квитки, визначати перспективи свого розвитку, добирати репертуар тощо. Відповідно до частини першої статті 13 цього ж Закону діяльність театру, пов`язана зі створенням, публічним виконанням та публічним показом театральних вистав, організацією гастролей, фестивалів, конкурсів, оглядів, театрально-концертних програм, здійснюється відповідно до планів, затверджених керівництвом театру. Оцінка суду Згідно з пунктом 1.7.8. Контракту № 161/К/17 від 29 червня 2017 року, укладеного між Позивачем та Відповідачем, роботою (трудова функція) визнається, в тому числі: постійна робота над підвищенням свого професійного рівня, участь у індивідуальних та групових заняттях з акторської майстерності, техніки мови, постановки голосу (вокалу), розучування ролей. Згідно з п. 8.19 Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників Театру розклад щоденних репетицій зі складом виконавців та поточний репертуар вивішується на видному місці на спеціальних дошках оголошень. З розкладом репетицій артисти повинні ознайомитись заздалегідь: щонайменше за 2-3 дні. Відповідно до п. 8.24 цих же Правил самостійно коректувати графік виходу на роботу артист не має права. Вносити зміни в розклад роботи окремих артистів може лише відповідальна за облік робочого часу особа. Відповідно до п. 8.28 облік зайнятості кожного артиста в обов`язковому порядку здійснює відповідальна за це особа (завідувач трупи, помічники головних спеціалістів (головного диригента, головного балетмейстера, головного хормейстера). Згідно з п. 8.1. Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників Театру призначення артистів на ролі оформлюється наказом по театру. Відповідно до абзацу третього пункту 8.61 цих же Правил, склад виконавців вистави погоджується та затверджується художнім керівником. Наданими Відповідачем копіями афіш (репертуару Театру) підтверджено те, що вистави великої сцени переносились з початку оголошення карантину. Вистави в Театрі йшли на, так званих, малих сценах: Театр у фоє, Stag_Lab, Сцена 77, в тому числі протягом січня, лютого, частково березня 2021 року. З 20 березня 2021 року по 30 квітня 2021 року відвідування закладів культури було заборонено. З наданих Відповідачем копій анотацій до вистав, які проходили на малих сценах: Театр у фоє, Stag_Lab, Сцена 77, видно, що Позивач не виконував ролі у них . При цьому із копій наданих наказів Відповідача про постановки вистав та про призначення на ролі у цих виставах, вбачається, що Позивач на виконання ролей не призначався. Із наданих Відповідачем роздруківок (скріншотів) публікацій різних засобів масової інформації, а також сторінки Театру у соціальній мережі Фейсбук, видно, що реконструкція приміщення Театру тривала понад рік. 25 березня 2021 року Відповідач планував відкриття великої сцени (головної сцени Театру), проте у зв`язку із забороною приймання відвідувачів зала глядача та головна сцена Театру були відкриті лише 14 травня 2021 року. Під час судового розгляду Позивач не надав відомостей про те, що до початку карантину, а також до реконструкції, реставрації приміщення театру (зокрема зали глядача та головної сцени) він призначався на ролі (виконував ролі) у тих виставах, які в період з 01.01.2021 по 30.04.2021 йшли на, так званих, малих сценах: Театр у фоє, Stag_Lab, Сцена 77. Як пояснила представник відповідача під час судового розгляду Позивач ніколи не призначався на ролі у таких виставах, не проводив репетицій у них, а вистави на великій сцені (головна сцена), в яких був задіяний Позивач, протягом вказаного періоду не йшли, відповідно репетиції по ним не проводились. Суд враховує також те, що Позивач під час судового розгляду не надав доказів того, що роботу яку він виконував, тобто ролі у виставах на головній сцені, в період з 01.01.2021 по 30.04.2021 (період простоїв) виконували інші працівники. Відсутність вказаних доказів свідчить про безпідставність тверджень Позивача про вибіркове відношення Відповідача до працівників Театру в період з 01.01.2021 по 30.04.2021, зокрема до Позивача безпосередньо. Крім цього, слід врахувати те, що із розкладів роботи працівників Театру та табелів обліку робочого часу, наданих Позивачем, наказами про відкликання з простою працівників театру, наданих Відповідачем, підтверджується те, що Відповідач будував роботу колективу з урахуванням введених карантинних обмежень, проведенням реставрації, реконструкції глядацької зали та головної сцени. В цей період Позивач або знаходився в простої, внаслідок відсутності умов виконувати свою роботу, або відкликався з простою та отримував за це виконану роботу заробітну плату у повному обсязі. Вказане спростовує доводи Позивача про те, що Відповідач безпідставно та вибірково застосував простій для Позивача, доручав виконання роботи, яку міг здійснювати Позивач, іншим працівникам в період простою. В даному випадку суд виходить з того, що Відповідач будував роботу Театру, зокрема, трудового колективу, з урахуванням наявності умов та можливостей в період з 01.01.2021 по 30.04.2021 здійснювати виконання та показ театральних вистав. Вказане свідчить не про вибіркове відношення Відповідача до Позивача порівняно з іншими працівниками, а про планування розкладу роботи з урахуванням потреб діючого репертуару (в умовах обмежених можливостей), зайнятості кожного з працівників у виставах, необхідності проведення репетицій та занять, у зв`язку з цим. Під час судового розгляду не було доведено те, що Позивач під час перебування в простої виконував будь-яку роботу. Надані Позивачем розклади роботи, табелі обліку робочого часу та накази про відкликання Позивача з простою, доводять те, що Позивач отримав заробітну плату в повному розмірі за виконану ним роботу та оплату в розмірі 2/3 посадового окладу за період простою. Обставина того, що Позивача не було під підпис ознайомлено з наказами про простій не може бути підставою для визнання виданих Відповідачем наказів незаконними. Суд виходить з наступного. Представник відповідача у заявах по суті та під час судового розгляду зазначала про те, що в дійсності ознайомлення працівників Театру із наказами про простій відбувалось шляхом розміщення їх копій на дошках оголошень (інформація відділу кадрів), а також шляхом комунікації відповідних працівників Театру з підлеглими працівниками, враховуючи їх значну загальну кількість. Представник відповідача аргументувала цю обставину тим, що простої запроваджувались неодночасно, з метою можливості планування роботи Театру, ознайомлення з наказами працівників ускладнювалась різним графіком їх роботи. Із наданих Позивачем штатних розписів Театру на 2021 рік, а так само із наказів про простій працівників Театру, які є предметом спору між сторонами, очевидним є те, що кількість штатних працівників Театру складає близько 400 осіб, що в свою чергу підтверджує доводи представника відповідача про складність в ознайомленні такої кількості працівників з наказами про простій під особистий підпис.

Outcome: dismissed