Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

Представник заявника звернулась до суду із заявою про надання [PERSON] психіатричної допомоги в примусовому порядку. В обґрунтування заяви зазначено, що 01.03.2024 [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару у зв`язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу (діагноз): органічний маячний синдром F 06.24. У судовому засіданні лікар - психіатр підтримала заяву. У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення заяви. У судовому засіданні захисник, особи, стосовно якої вирішується питання, адвокат Романцов М.В. подав письмові заперечення проти задоволення вказаної заяви, підтримав їх та просив відмовити у задоволенні заяви представника Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу для надання психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди. У судовому засіданні [PERSON] заперечувала проти задоволення вказаної заяви. Зазначивши, що хоче до Бога. Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки та пояснення учасників процесу, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. В силу ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 01.03.2024 [PERSON] була госпіталізована до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» за направленням лікаря-психіатра КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР Локатош, у зв`язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу (діагноз): органічний маячний синдром F 06.24, внаслідок чого хвора безпорадна і не може самостійно задовольнити основні життєві потреби. Згідно ч.ч. 2-5 ст.27Закону України«Про психіатричнудопомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного.захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів. При обстеженні психічного стану [PERSON] в КП «ДБКЛПД» ДОР комісія лікарів виявила, що доступна формальному контакту. Орієнтована всебічно правильно Настрій нестійкий, декілька дратівлива. Манерна. Відповідає в плані питання, на деякі питання каже» я не помню» Мислення в`язке, уповільнене, паралогічне. Висловлює маячні ідеї збитків, отруєння на адресу племінника. Вважає що він програв іі та іі квартиру і тепер зносить до неї в дім якісь речі, які вона потім викидає у вікно. Ходить до неї через кришу дома, бо вона живе на 5-му поверсі. Вранці вона всю їжу в домі викидає бо » она отравлена». Себе обслуговує Пам`ять знижена на поточні та минулі події. Себе обслуговує. [PERSON] було вставлено попередній діагноз: органічний маячний розлад F06.24 Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів щодо обґрунтування необхідності госпіталізації до КП «ДБКЛПД» ДОР», [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричного закладу відповідно до ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» №1489-111 від 22.02.2000 року. Лікар-психіатр Мозолюк Т.В. підтвердила обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначила, що [PERSON] необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Згідно Рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», є необхідною гарантією захисту прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканість. Враховуючи, що особа виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, суд вважає за необхідне госпіталізувати його в психіатричний заклад в примусовому порядку, оскільки існують підстави, передбачені ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» для його госпіталізації до психіатричного закладу без його усвідомленої згоди. Аналогічний висновок викладений і в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 серпня 2017 року по справі № 689/1338/16-ц. Щодо доводів сторони захисту, що одного лише висновку комісії лікарів не достатньою для доведення критерію небезпечності та безпорадності [PERSON] , що було б підставою для його примусової госпіталізації, оскільки представником лікарні не доведено критерії, які можуть слугувати для примусового лікування особи, суд відноситься критично та не приймає до уваги, оскільки, стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, п."е" цієї статті дозволяє законне затримання психічно хворих як з метою їх ізоляції від суспільства, так і з метою покращення їх стану. У зв`язку із чим, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. На підставі викладеного та

Outcome: approved