Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

В січні 2024 року [PERSON] звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до КП «Хмельницький міський перинатальний центр» Хмельницької міської ради про визнання протиправним та скасування наказу про переміщення, поновлення на робочому місці, в обґрунтування якого вказала, що з 01.08.2002 працювала на посаді акушера-гінеколога у Хмельницькому пологовому будинку, а з 09.08.2007 переведена на посаду акушера-гінеколога КП «Хмельницький міський перинатальний центр», трудову діяльність здійснювала на робочому місці по [ADDRESS] . Наказом директора КП «Хмельницький міський перинатальний центр» Хмельницької міської ради № 24/05-01/к від 23.01.2024 для позивачки визначено нове робоче місце каб. № 22 жіночої консультації, що розташований в приміщенні амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 3 за адресою [ADDRESS] . Вказаним наказом порушені права та інтереси позивача, оскільки позивача має використовувати громадський транспорт з пересадками, поточне місце роботи позивачка є сприятливим для відвідування постійними та новими пацієнтами, позивачем за власні кошти здійснено ремонт у кабінеті, яке є поточним місцем роботи позивача, натомість нове робоче місце не придатне для його використання, не проведено належний ремонт, а тому при переміщенні позивача змінилися істотні умови праці, тобто фактично відбулося переміщення на інше місце роботи поза межами трудового договору. Оскільки внаслідок переміщення змінюються умови транспортної доступності та умови, при яких будуть виконуватись трудові обов`язки, переміщення дозволяються лише за письмовою згодою працівника. Відповідач на дотримався вимог чинного законодавства при переміщенні позивача, а тому просить скасувати наказ № 24/05-01/к від 23.01.2024 щодо визначення робочого місця позивачки та поновити позивачку на робочому місці за адресою [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача, позивачка позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить в позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши докази в сукупності, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. [PERSON] працює на посаді акушера-гінеколога КП «Хмельницький міський перинатальний центр» з 01.08.2002, що підтверджується копією трудової книжки серія [NUMBER] . [PERSON] здійснювала трудову діяльність за адресою [ADDRESS] . Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] пояснили, що проводили ремонтні роботи в кабінеті по [ADDRESS] , ремонтні роботи замовляла та оплачувала [PERSON] . Наказом КП «Хмельницький міський перинатальний центр» Хмельницької міської ради «Про визначення робочих місць за лікарями акушер-гінекологами та акушерками жіночої консультації КП «ХМПЦ» № 24/25-01/к від 23 січня 2024 з 01 лютого 2024 за [PERSON] визначено робоче місце у кабінеті № 22 жіночої консультації, що розташований в приміщенні амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 3 за адресою вул. Шухевича, 1. [PERSON] , звертаючись до суду із вказаним позовом, вказала, що оспорюваним наказом здійснено переміщення поза межами трудового договору, без письмової згоди позивача змінились істотні умови праці. Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. За змістом частин першої та другої статті 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу, та в інших випадках, передбачених законодавством. Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. У пункті 31 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що згідно зі статтею 32 КЗпП України переведення на іншу роботу допускається тільки за згодою працівника. Переведенням на іншу роботу вважається доручення працівникові роботи, що не відповідає спеціальності, кваліфікації чи посаді, визначеній трудовим договором. Не вважається переведенням, що потребує згоди працівника, переміщення його на тому ж підприємстві (в установі, організації) на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ на території підприємства в межах тієї ж місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою і з тими ж істотними умовами праці. Однак і переміщення не може бути безмотивним, не обумовленим інтересами виробництва. Зазначена норма трактує поняття «переміщення» у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Вона передбачає у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором, зміну: робочого місця (тобто місця безпосереднього виконання роботи); структурного підрозділу у тій самій місцевості; роботи на іншому механізмі або агрегаті. Переміщення може здійснюватися тільки за умови, що не змінюється жодна з істотних умов трудового договору працівника. Виходячи зі змісту частини третьої статті 32 КЗпП України, зміна істотних умов праці включає зміну системи та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших. Перелік істотних умов праці не є вичерпним. Про зміну істотних умов праці працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці (частина третя статті 32 КЗпП України). Таким чином, якщо переведення на іншу роботу пов`язане зі зміною трудових функцій працівника, місця роботи (місцевості), то переміщення в інший структурний підрозділ (підвідомчий заклад) передбачає збереження обумовленого трудовим договором місця роботи і трудових функцій. Судом встановлено, що КП «Хмельницький міський перинатальний центр» здійснює свою діяльність на підставі ліцензії МОЗ України від 19.08.2019 № 1830 та серед визначених в ліцензії місць проведення діяльності адреса [ADDRESS] відсутня, що підтверджується листом КП «Хмельницький міський перинатальний центр» від 09.02.2021 № 01-08/154, листом МОЗ України від 19.02.2024 № 17-04/7583/2-24. Враховуючи вищевикладене, переміщення [PERSON] на інше робоче місце відбулось з порушенням вимог ст. 32 КЗпП, у зв`язку з чим наказ КП «Хмельницький міський перинатальний центр» Хмельницької міської ради «Про визначення робочих місць за лікарями акушер-гінекологами та акушерками жіночої консультації КП «ХМПЦ» № 24/25-01/к від 23 січня 2024 в частині визначення з 01 лютого 2024 за [PERSON] робочого місця у кабінеті № 22 жіночої консультації, що розташований в приміщенні амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 3 за адресою вул. Шухевича, 1, є протиправним та підлягає скасуванню. Щодо вимог про поновлення на робочому місці. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Робоче місце місце постійного чи тимчасового перебування працівника під час виконання ним трудових обов`язків, яке безпосередньо чи опосередковано перебуває під контролем роботодавця. Частина перша статті 235 КЗпП України передбачає, що в разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. За змістом ст. 29 КЗпП конкретно визначене робоче місце, закріплене за працівником не є змістом його роботи, а лише елементом організації його роботи. Крім цього, з наданих позивачем та представником відповідача пояснень слідує, що для позивачки визначене робоче місце [ADDRESS] , де вона на даний час здійснює свою трудову діяльність. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині поновлення позивачки на робочому місці за адресою [ADDRESS] , задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України позивач звільнена від сплати судового збору як особа, що має інвалідність 2-ої групи, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial