Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] . В обґрунтування вимог посилається на те, що у 2006 році зареєструвала з відповідачем шлюб. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та перебувають повністю на її утриманні. У відповідності до рішення Городоцького районного суду Львівської області від 06.05.2008 шлюб між ними розірвано. Позивачка зазначає, що відповідач, не бере участі у вихованні своїх дітей, не цікавиться їх життям, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Зобов`язання по сплаті аліментів не виконує. Проживає в іншій області і діти не пригадують останнє побачення з батьком. Вищенаведене свідчить про те, що відповідач повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дітей. Враховуючи зазначене, просить позбавити відповідача батьківських прав відносно їхніх обох дітей. Ухвалою суду від 12.12.2023 позовну заяву було залишено без руху і надано позивачці строк для усунення недоліків. 26.12.2023 ухвалою Городоцького районного суду Львівської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче судове засідання. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про проведення засідання за їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Комісія з питань захисту прав дитини Комарнівської міської ради надала суду висновок про доцільність позбавлення громадянина [PERSON] (відповідача) батьківських прав по відношенню до неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які повністю на утриманні позивачки, яка сама займається вихованням та матеріальним забезпеченням дітей. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Частиною 4 статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Зважаючи на викладене вище, та у зв`язку з визнанням позову відповідачем, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи, та відповідно до ст.200 ЦПК України прийняти рішення в підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.10.2006, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.20). З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 27.05.2008 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.22). Відповідно до рішення Городоцького районного суду Львівської області від 14.03.2017 шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано (а.с.31). Як вбачається із заяви [PERSON] , він проживає за межами району, позовні вимоги визнав в повному обсязі, доказів того, що йому чинять перешкоди у спілкуванні чи утриманні дітей не надав, не заперечує щодо позбавлення його батьків яких прав (а.с.39-43). Відповідно до характеристик на неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , їх вихованням займається виключно матір, батько життям дітей не цікавиться (а.с.21,23). Згідно копії постанови від 06.05.2015 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа, згідно якого [PERSON] зобов`язаний до сплати аліментів на двох дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.26). Крім того, служба у справах дітей Комарнівської міської ради Львівської області , як орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його двох дітей, що підтверджується рішенням і висновком від 20.02.2024 № 1, долученим до матеріалів справи. У відповідності до ст.164 СК України підставою для позбавлення особи батьківських прав є встановлення факту того, що батько чи мати ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно з роз`ясненнями пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст.164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку батьків, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Таким чином, позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Враховуючи положення п. 8 ст.7 СК України, у відповідності до якого регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим з урахуванням інтересів дитини, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, і питання про його застосування може бути вирішене судом після повного й всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи й характеру ставлення батьків до дитини. Оскільки згідно з чинним законодавством України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов`язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання - є одним із основних прав дитини, якщо ж батьки не виконують свої функції, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, це є підставами для позбавлення їх батьківських прав. Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до ч.4, 5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо, зокрема позбавлення батьківських прав, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Тобто висновок органу опіки і піклування в будь-якому разі не повинен носити формальний і однобічний характер, оскільки вирішуються питання про права та обов`язки батька і дитини. Згідно з ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. При вирішенні судом питання позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення батька (матері) до дитини, бажання спілкуватися і приймати участь у її вихованні (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17). Судом під час розгляду справи у суді не було встановлено, що відповідачу не чинилися перешкоди належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, або, що відповідач не виконує батьківські обов`язки з поважних причин, тому, з урахуванням інтересів дітей суд вважає, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, і погоджується з висновками органу опіки та піклування про доцільність позбавлення останнього батьківських прав. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітніх дітей, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не надає добровільно матеріальної допомоги на їх утримання, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір на загальну суму 1073 грн 60 коп. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що суд задовольняє позовні вимоги повністю, на користь позивача належить стягнути судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1073 грн 60 коп.

Outcome: approved