Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 02 червня 2021 року між ТОВ «НоваПей Кредит» і [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит, шляхом підписання заяви про приєднання № 3460511235 до умов публічного договору про споживчий кредит, який в редакції від 18 жовтня 2020 року розміщений на сайті товариства. За умовами даного кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 45 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № КУ931 від 04 червня 2021 року. Відповідач порушив графік повернення споживчого кредиту та сплати процентів, не сплачував платежі за кредитним договором, чим допустив їх прострочення на понад 30 днів. На виконання умов договору, ТОВ «НоваПей Кредит» 06 жовтня 2022 року направив повідомлення-вимогу про дострокове повернення кредиту, в зв`язку з чим відповідач повинен був повернути споживчий кредит у повному обсязі до 10 листопада 2022 року включно. Однак вказана вимога відповідачем виконана не була. Станом на 12 вересня 2022 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 22 097,02 грн. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 097,02 грн і понесені судові витрати. Ухвалою суду від 07 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позов; відповідач відзив на позов суду не надав. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що висунуті позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 червня 2021 року між ТОВ «НоваПей Кредит» і [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит, шляхом підписання заяви про приєднання № 3460511235 до умов публічного договору про споживчий кредит, за умовами якого відповідач отримав споживчий кредит у розмірі 45 000,00 грн, строком кредитування 12 місяців, зі сплатою процентної ставки в розмірі 22% річних; загальна вартість кредиту за умови дотримання умов договору 51 092,67 грн (а.с. 8, 9, 10-19, 20). У зв`язку з невиконанням умов договору загальний розмір заборгованості відповідача станом на 12 вересня 2022 року, згідно розрахунку позивача, становить 22 097 гривень 02 копійки (а.с. 25-31). Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки він не спростований відповідачем. 06 жовтня 2022 року ТОВ «НоваПей Кредит» направив відповідачу вимогу про дострокове повернення кредиту (а.с. 21, 22-24). Проте, як вбачається із позовної заяви, така вимога відповідачем проігнорована. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України). Частиною першою статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч. 1 і 2 ст. 633 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Враховуючи викладене, оскільки відповідач ухиляється від сплати боргу у добровільному порядку та жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з нього на користь позивача заборгованість за кредитним договором у заявленому позивачем розмірі 22 097 гривень 02 копійки. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір у розмірі 3 028 гривень і витрати на правову допомогу в розмірі 2 500 гривень.

Outcome: approved