Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

03.01.2023 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначає,\~що 25.09.2020 між позивачем та [PERSON] в режимі онлайн шляхом заповнення в електронній формі анкети-згоди клієнта на сайті позивача, був укладений зазначений договір №1144200925013, оренди майна з правом викупу. За умовами договору ТОВ «Будинок Комфорту» передало [PERSON] у строкове платне володіння та користування телевізором LCDtv55 «Xiaomi Mi TV UHD 4S 55», з наступним переходом права власності на такий об`єкт оренди від орендодавця до орендаря на умовах, передбачених договором. Відповідач свої зобов`язання щодо сплати орендної плати за користування майном не виконує, внаслідок чого ТОВ «Будинок Комфорту» 16.08.2021 направило повідомлення про припинення договору з 20.08.2021 та про необхідність сплатити вартість об`єкта оренди. Оскільки відповідач так і не сплатила зазначені платежі та не повернула об`єкт оренди позивач звернувся до суду про стягнення з неї заборгованості за договором оренди майна з правом викупу. Просить стягнути з [PERSON] на користь товариства заборгованість за договором оренди майна з правом викупу №1144200925013 від 25.09.2020 року в розмірі 159240 грн, яка складається з: 31668 грн - вартість об`єкту оренди, 16734 грн - штраф, 15834 грн - пеня, 63336 грн - неустойка, 31668 грн орендна плата, а також 2684 грн понесених судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. 26.01.2024 відповідач [PERSON] подала до суду заяву, відповідно до якої зазначила, що жодного договору з позивачем не укладала і жодного підпису не ставила. Також, не мала жодних контактів з позивачем щодо оренди майна. Відповідачу, а також її родичам жодних повідомлень чи вимог по місцю проживання не надходило, жодного врегулювання спору не проводилось, про штрафні санкції, пеню, орендну плату, неустойку не було відомо, так, як не було надіслано вищевказаного договору. Окрім того, на думку відповідача, суттєво завищено розмір штрафних санкцій. У судове\~засідання відповідач\~не з`явилася,\~хоча належним\~чином була\~повідомлена про\~дату,\~час та\~місце проведення\~судового засідання.Представник відповідача адвокат Чорній І.А. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги заперечує у повному обсязі та просить у позові відмовити. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України\~у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Частинами 4, 5 ст.268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 27.02.2024, є дата складення повного судового рішення 04.03.2024. Дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що між ТОВ «Будинок Комфорту» та [PERSON] 25.09.2020 укладено Договір № 1144200925013 оренди майна з правом викупу (далі - Договір) шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання умов у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно п. 1 договору визначено, що орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове платне володіння та користування майно, що визначене в п. 2 цього договору (надалі - «об`єкт оренди»), з наступним переходом права власності на такий об`єкт оренди від орендодавця до орендаря на умовах, передбачених правилами надання майна у оренду, які є невід`ємною частиною цього договору, а орендар зобов`язується прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, на визначених умовах, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату. Пунктом 2 договору встановлено загальну вартість об`єкта оренди LCDtv55 «Xiaomi Mi TV UHD 4S 55», який становить 26390 грн, строк оренди - 12 місяці, щомісячний платіж 2639,00 грн. Відповідно до п.3 договору передача об`єкта оренди орендодавцем та приймання його орендарем у користування здійснюється протягом 5 робочих днів з дати укладення договору за товарно-транспортною накладною, в тому числі за електронною або паперовою товарно-транспортною накладною оператора поштового зв`язку «Нова пошта», або іншим документом перевізника, що підтверджує факт передачі орендодавцем та отримання об`єкту оренди орендарем у користування. Передача об`єкта оренди може здійснюватися у магазинах орендодавця, через кур`єрів орендодавця, а також з використанням логістичних операторів, в тому числі через оператора поштового зв`язку «Нова Пошта». Сплата орендної плати у розмірі 2639,00 грн. (в тому числі ПДВ 439,83 грн) здійснюється орендарем до 25-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення договору протягом усього строку оренди, який становить 12 місяців, де днем внесення останнього платежу є 25.09.2021 року. Пунктами 8-10 договору передбачено, що цей договір та правила надання майна у оренду разом складають єдиний документ, підписанням цього договору орендар підтверджує, що він ознайомлений, розуміє всі умови та зобов`язується виконувати умови цього договору та правил надання майна у оренду, текст яких знаходиться у вільному доступі за посиланням: https://dcomfort.com.ua/ru/about_us/pravila/. Підписавши цей договір, орендар надає орендодавцю свою однозначну та безумовну згоду на обробку будь-яких його персональних даних, включаючи, але не обмежуючись збирання, реєстрацію, накопичення, зберігання, адаптування, зміну, поновлення, використання і поширення (розповсюдження, реалізацію, передачу), знеособлення, знищення відомостей про орендаря без будь-яких обмежень та з метою виконання цього договору та в рекламних цілях. Підписавши цей договір, орендар підтверджує, що до підписання цього договору орендодавець надав йому всю необхідну інформацію, яка надається до укладення договору відповідно за чинного законодавства України. Цей договір вважається укладеним обома сторонами в момент прийняття орендарем пропозиції щодо його укладення відповідно до пункту 3.3 Правил надання майна у оренду і діє до повного виконання сторонами взятих зобов`язань за ним. Позивачем надано копію Правил надання майна в оренду, затверджених наказом директора ТОВ «Будинок Комфорту» № 235 від 01липня 2020 року. Згідно з ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 5 - 7 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. За ч.3, 4, 6, 12, 13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 ЦПК України. Відповідно до ст.12 цього Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно із ст.759 ЦК України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Позивач зазначав, між сторонами було досягнуто згоду щодо усіх істотних умов договору, який оформлено сторонами в електронній формі з використанням підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до експрес - накладної №20450283742211 від 25.09.2020, позивач відправив відповідачу товар - телевізор LCDtv55 «Xiaomi Mi TV UHD 4S 55», у тимчасове користування, що підтверджується за даними оператора поштового зв`язку «Нова пошта», відповідач отримав зазначений товар, що підтверджується витягом вказаної транспортної накладної, дату її отримання та відомості про особу, яка отримала об`єкт оренди. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Отже, відповідач отримала від позивача на умовах оренди у строкове володіння та користування майно, при цьому, взяла на себе зобов`язання щомісячно, протягом 12 місяців з дня укладання договору, здійснювати виплату орендної плати у сумі 2639,00 грн. Водночас з цим, Відповідач, станом на теперішній час, не виконує свої зобов`язання за договором у повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 159240 грн, яка складається з наступного: 31668 грн - вартість об`єкту оренди, 16734 грн - штраф, 15834 грн - пеня за прострочення орендних платежів, 63336 грн - неустойка, 31668 грн орендна плата. У позовній заяві позивач, як на підставу щодо стягнення неустойки, посилається на положення пунктом 6.4.6 Правил надання майна у оренду. Суд зазначає, що вимога про стягнення неустойки є необґрунтованою, оскільки така вимога заявлена на підставі Правил надання майна в оренду, які не підписувалися [PERSON] окремо від договору, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи договір. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] не виконала належним чином свої зобов`язання щодо сплати щомісячних орендних платежів та залишила у своїй власності предмет оренди, а тому відповідно до п. 2 договору з неї на користь позивача підлягає стягненню вартість майна у сумі 31668,00 грн. Підписаним позивачем договором оренди з правом викупу не передбачено стягнення штрафу, тому позовні вимоги в частині стягнення штрафу у розмірі 16734 грн за розірвання договору оренди, задоволенню не підлягають. Крім того, [PERSON] прострочила виконання грошового зобов`язання, внаслідок чого з нього на користь ТОВ «Будинок Комфорту» підлягає стягненню 15834,00 грн пені, яка передбачена умовами договору, який підписано відповідачем. Окрім того, відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. У той же час за це порушення позивачем нараховано і штраф, і пеню, і неустойку що, відповідно до вказаного вище, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення. При виборі виду неустойки, який належить стягнути з відповідача на користь позивача, суд вважає, що з урахуванням приписів п.6 ст.3 ЦК України, справедливим і розумним буде стягнення з відповідача пені у сумі 15834,00 грн., який розрахований відповідно до пункту 4 Договору. В той же час у задоволенні позовних вимог у частині стягнення штрафу 50 % вартості об`єкту оренди у сумі 16734,00 грн. та неустойки, яка розрахована відповідно до пункту 6.4.6 Правил надання майна у оренду в сумі 63336,00 грн слід відмовити, оскільки його нарахування не відповідає положенням п.6 ст.3 ЦК України, тому позов в цій частині не підлягає задоволенню. Відповідно до умов договору орендар набуває право власності на об`єкт оренди після сплати всіх орендних платежів, а тому вартість об`єкта оренди фактично включена до складу орендних платежів за договором. У зв`язку з цим стягнення прострочених орендних платежів у сумі 31668,00 грн призведе до подвійного стягнення вартості набутого відповідачем майна, а тому вимога про стягнення цих платежів не ґрунтується на вимогах договору та не підлягає задоволенню. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення вартості майна у сумі 31668,00 грн. та пені - 15834,00 грн, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за договором, в іншій частині позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: partial