Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] за участю третіх осіб приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Довбах Наталії Петрівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець Наталії Володимирівни, Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, [PERSON] про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на спадкове майно та витребування майна з чужого незаконного володіння. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є матір`ю [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, що складається із 1/3 квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Довбах Н.П. 18 лютого 2022 року спадкоємцем майна померлого [PERSON] , а саме 1/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , визначено матір [PERSON] - [PERSON] .. 17 липня 2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Довбах Н.П. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право [PERSON] на спадщину за законом, що відкрилася після смерті [PERSON] . Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Н.В. 07 червня 2023 року, зареєстрованого в реєстрі за № 754, [PERSON] продала [PERSON] квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Н.В. 18 липня 2023 року [PERSON] передав у власність [PERSON] квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з чим просить визнати за малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на 1/6 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 18 лютого 2022 року [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Довбах Наталією Петрівною, реєстраційний № 21, в частині передачі права власності на 1/6 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] недійсним; витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , 1/6 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 28 липня 2023 року відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та постановлено: витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Довбах Наталії Петрівни копію спадкової справи № 22/2021, відкритої стосовно майна та майнових прав померлого [PERSON] (дата смерті [INFO] ); витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець Наталії Володимирівни належним чином завірені матеріали щодо оформлення договору купівлі-продажу квартири, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого 07 червня 2023 року, зареєстрованого за № 754; витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець Наталії Володимирівни належним чином завірені матеріали щодо оформлення договору дарування квартири, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого 18 липня 2023 року, зареєстрованого за № 1035. Ухвалою суду від 28 липня 2023 року заяву позивача [PERSON] , яка в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , про забезпечення позову задоволено частково: накласти арешт на нерухоме майно, а саме: 1/6 частини квартири [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1088540080000) до набрання рішенням законної сили. В решті заяви відмовити. Протокольною ухвалою суду від 08 листопада 2023 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судовому засіданні просила задовольнити позов з викладених у ньому підстав. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позицію позивача та просив задовольнити позов з викладених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Довбах Н.П. у судовому засіданні поясниала, що оскільки станом на 18 лютого 2022 року заяву про прийняття спадщини подала тільки мати померлого [PERSON] , її видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири. Відповідач [PERSON] не повідомляла про наявність інших спадкоємців. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Н.В. у судове засідання не з`явилась, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Представник третьої особи служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позивач [PERSON] , допитана в судовому засіданні в якості свідка, пояснила, що 21 квітня 2023 року дізналася про смерть батька дитини, коли звернулася до виконавця з приводу стягнення аліментів. Відповідач [PERSON] підтвердила смерть сина. За життя померлий не оспорював своє батьківство відносно малолітньої дитини [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] батьками зазначені: мати - позивач [PERSON] , батько [PERSON] (а.с. 30-33, 35, т. 1). [INFO] помер [PERSON] (а.с. 48, т. 1), після смерті якого відкрилася спадщина, що складається із 1/3 квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13, 18-19, т. 2). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Довбах Н.П. 18 лютого 2022 року спадкоємцем майна померлого [PERSON] , а саме 1/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , визначено матір [PERSON] - [PERSON] (а.с. 49, т. 1). Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Н.В. 07 червня 2023 року, зареєстрованого в реєстрі за № 754, [PERSON] продала [PERSON] квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 64-67, т. 1). Згідно договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Н.В. 18 липня 2023 року [PERSON] передав у власність [PERSON] квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 68-70, т. 1). За змістом п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк скористалась процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з обранням позивачем неналежного способу захисту та безпідставністю позовних вимог до неї. Обставини цієї справи не містять законних підстав для витребування майна від добросовісного набувача (а.с. 180-171, т. 1). Позивач у встановлений судом строк скористалась процесуальним правом подачі відповіді на відзив відповідача [PERSON] , в якому зазначає, що вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння для ефективного захисту та відновлення порушеного права малолітнього [PERSON] правомірно прер`явлено до [PERSON] , як останнього набувача спірного майна. Твердження відповідача [PERSON] про обрання позивачем неналежного способу захисту не відповідають приписам цивільно-процесуального закону (а.с. 183-193, т. 1). Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк не скористалась процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву. Третя особа [PERSON] у встановлений судом строк скористалась процесуальним правом подачі пояснень на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з обранням позивачем неналежного способу захисту та безпідставністю позовних вимог до неї. Обставини цієї справи не містять законних підстав для витребування майна від добросовісного набувача (а.с. 208-209, т. 1) Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Довбах Наталія Петрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Наталія Володимирівна, служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації у встановлений судом строк не скористались процесуальним правом подачі пояснень на позовну заяву. Позивач просить визнати за малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на 1/6 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Підставою для задоволення позовних вимог зазначено неможливість у позасудовому порядку права захистити спадкові права малолітньої дитини [PERSON] . Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки спадкодавця. Згідно із ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його мати [PERSON] та малолітня дитина [PERSON] , [INFO] 26 травня 2023 року позивач [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , звернулася до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Довбах Н.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 21-24, т. 2). 17 липня 2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Довбах Н.П. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право [PERSON] на спадщину за законом, що відкрилася після смерті [PERSON] , оскільки станом на 18 лютого 2022 року заяву про прийняття спадщини подала тільки мати померлого [PERSON] , якій було видано свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку квартири (а.с. 62-63, т. 1). За встановлених обставин спадковим майном є 1/3 частини квартири, відповідно частка кожного спадкоємця становить 1/6 (1/3 : 2). Малолітня дитина [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] мали право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на 1/6 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кожний. Отже, позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню повністю. Крім того, позивач просить визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 18 лютого 2022 року [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Довбах Наталією Петрівною, реєстраційний № 21, в частині передачі права власності на 1/6 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно частинам 1 та 10 статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Свідоцтво про право на спадщину видається після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270 і статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Судом встановлено, що спадковим майном є 1/3 частини спірної квартири, відповідно частка кожного спадкоємця становить 1/6 (1/3: 2). При видачі відповідачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом не було враховано право малолітньої дитини [PERSON] на 1/6 частину спірної квартири, тому свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину спірної квартири в частині передачі права власності на 1/6 частину квартири є недійсним. Отже, позовні вимоги про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину підлягають задоволенню повністю. Крім того, позивач просить витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , 1/6 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Частиною п`ятою статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. За змістом статей 317, 318 ЦК України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 321 цього Кодексу). Здійснення власником свого права власності передусім полягає у безперешкодному, вільному та на власний розсуд використанні всього комплексу правомочностей власника, визначених законом, - володіння, користування, розпорядження майном. Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Зазначений засіб захисту права власності застосовується у тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти і користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває із його володіння. Згідно з наведеною нормою власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення досуду з вимогою про витребування свого майна із чужого незаконного володіння із дотриманням вимог, передбачених Цивільним кодексом України. Правовий аналіз положень статті 387 цього Кодексу дає підстави для висновку, що у наведеній нормі йдеться про право власника на віндикаційний позов, тобто позов власника, який не володіє, до невласника, який незаконно володіє майном, про вилучення цього майна в натурі. Віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого невласника. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України (частина третя пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»). Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Віндикаційний позов належить до речово-правових способів захисту; захищає право власності в цілому, оскільки він пред`являється у тих випадках, коли порушено права володіння, користування та розпорядження одночасно. Сторонами у віндикаційному позові є власник речі, який не лише позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися річчю, але вже й фактично нею не володіє, та незаконний фактичний володілець речі (як добросовісний, так і недобросовісний). У постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 522/1853/17 зроблено висновок, що «передбачений статтею 387 ЦК України віндикаційний позов - це вимога про витребування майна з чужого володіння, тобто позов неволодіючого власника до володіючого невласника про витребування і повернення майна, при якому позивач повинен доказати факт існування права власності. Незаконне володіння - це володіння без відповідної правової підстави; як незаконне розцінюється і таке володіння, коли особа, набуваючи річ, не знала і не могла знати, що набуває її не від власника (добросовісний набувач)». У постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 752/4033/16-ц вказано, що «аналіз статті 387 ЦК свідчить, що віндикаційний позов - це вимога про витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння. Тобто позов неволодіючого власника до володіючого невласника. Віндикаційний позов заявляється власником при порушенні його правомочності володіння, тобто тоді, коли майно вибуло з володіння власника: (а) фізично - фізичне вибуття майна з володіння власника має місце у випадку, коли воно в нього викрадене, загублене ним тощо; (б) «юридично» - юридичне вибуття майна з володіння має місце, коли воно хоч і залишається у власника, але право на нього зареєстровано за іншим суб`єктом. Належним відповідачем у віндикаційному позові є володіючий невласник». Отже, у випадку якщо майно вибуло з володіння законного власника поза його волею, останній може розраховувати на повернення такого майна, незважаючи на добросовісність та відплатність його набуття сторонніми особами, і має право звернутися до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння. 07 червня 2023 року третя особа [PERSON] придбав 1/6 частини квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у [PERSON] , яка не мала права її відчужувати, майно вибуло з власності позивача не з його волі. Якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту може бути позов про витребування нерухомого майна, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав. За обставин цієї справи витребування майна є законним та пропорційним заходом, є виправданим, переслідує легітимну мету та є необхідним у демократичному суспільстві, тому не є таким, що порушує статтю 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Отже, позовні вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння підлягають задоволенню повністю. З урахуванням наведеного позовні вимоги по цій справі підлягають задоволенню повністю. Крім того, позивач просить про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 35700,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. 01 травня 2023 року між [PERSON] від імені та інтересах якого діяла законний представник мати [PERSON] та адвокатським об`єднанням «Лезо» укладено договір надання правової допомоги № 01/05/2023-1, відповідно до умов якого позивач замовив надання юридичної допомоги (а.с.76-82, т. 1). Вартість витрат на правову допомогу позивач підтверджує додатковою угодою до договору про надання правової допомоги (а.с. 83-88, т. 1), актом виконаних робіт № 1 (наданих послуг) від 25 липня 2023 року (а.с. 89-92, т. 1). Відповідачі заперечували проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з їх неспівмірністю. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Нормами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Враховуючи складність справи, розмір позовних вимог та розмір задоволених вимог,

Outcome: approved