Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просив встановити факт належності його матері [PERSON] , [INFO] ,яка померла [INFO] , правовстановлюючого документа - Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 044975, виданого [PERSON] 19 грудня 2005 року на підставі розпорядження голови Кам`янка-Бузької райдержадміністрації від 24 жовтня 2005 року №420, посилаючись на наступні обставини. Позивач звернувся до приватного нотаріуса, як спадкоємець після смерті матері для прийняття спадщини, однак була виявлена невідповідність у правовстановлюючому документі на земельну ділянку, якою володіла померла за життя. Невідповідність полягала у тому, що в Державному акті на право власності на землю серії ЛВ № 044975 від 19.12.2005 року в графі, де зазаначається прізвище, ім`я, по батькові власника земельної ділянки вказано « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть « [PERSON] ». На його думку, зазначені розбіжності у написані імені в зазначеному державному акті виникли з вини посадової особи, яка оформляла зазначений документ. Представник заявника у судове засідання не з`явився, надала до суду заяву, в якій просила задовольнити заяву [PERSON] , а справу розглянути за його відсутності (а.с.17). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, не маючи заперечень у даній справі (а.с.19). Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко-записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали спра додатків до спискуви, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви з огляду на таке. Згідно матеріалів справи, Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №044975 від 19.12.2005 року, такий видано на підставі розпорядження голови Кам`янка-Бузької райдержадміністрації від 24 жовтня 2005 року № 420, де зазначено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2.6350 га, що розташована на території Кам`янка-Бузької міської ради Кам`янка-Бузкого району Львівської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.(а.с.6) Згідно матеріалів справи, додатків до списку осіб, яким передавались СЗЧ (паїв) в натурі) до розпорядження, за № 195; 370 зазначено: « [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] .(а.с.11-13). Як вбачається з матеріалів справи, довідки № 1727/03-15 від 24.08.2023 вулиця Н.Ботвіна перейменована на вулицю Р.Кульби.(а.с.8). Як вбачається з матеріалів справи, довідки №1483/24-08-2023, виданою Кам`янка-Бузькою міською радою, [PERSON] , [INFO] , до дня смерті дійсно проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] ; померла [INFO] . Разом з нею був зареєст рований заявник - [PERSON] , [INFO] (а.с.9). За змістом ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна до вести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод чи інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у тому числі, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно роз`яснень, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31. 03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення фак- ту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належно- сті документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Встановлення зазначеного факту матиме наслідком виникнення цивільних прав та обов`язків заявника, зокрема, буде підставою для реалізації його права на володіння, користування та розпорядження своїм майном на свій розсуд. На підставі викладеного,

Outcome: approved