Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] , третя особа - Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про встановлення батьківства. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що з осені 2018 року [PERSON] проживала разом з [PERSON] без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . [INFO] у них народився син [PERSON] . Після народження сина стосунки з чоловіком погіршились і він пішов жити окремо, до своєї матері. З пологового будинку її забирала мати чоловіка - відповідачка по справі [PERSON] . Батьком сина [PERSON] було записано у відповідності до ст.135 СК України, зі слів матері. З початком повномасштабним вторгненням російської федерації до України, чоловік пішов у лави ЗСУ і став на захист нашої України. З часом їхні стосунки покращились і [PERSON] запропонував укласти шлюб, який 18 лютого 2023 року було зареєстровано. [INFO] , при виконанні бойового завдання, [PERSON] загинув. При цьому, за час свого життя, офіційно визнати себе батьком їх сина [PERSON] не встиг. Тому, на підставі викладеного, [PERSON] , в інтересах [PERSON] , змушена звернутись до суду з заявою про встановлення батьківства, оскільки встановлення цього факту має юридичне значення та необхідне для оформлення пільг дитині, батько якої загинув, зокрема, призначення пенсії по втраті годувальника. Таким чином, [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , просить суд встановити факт батьківства [PERSON] , який помер [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] , та внести зміни в актовий запис про народження за № [NUMBER] , який було складено 16 вересня 2020 року Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), а саме: змінити відомості про батька дитини із [PERSON] на [PERSON] та, на підставі цих змін, видати нове свідоцтво про народження дитини. Позивачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не з`явилась, при цьому, до суду прибула її представник [PERSON] , яка вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, в судове засідання не з`явились, при цьому, 13 березня 2024 року на адресу суду надали заяву про розгляд справи на їх відсутності, позовні вимоги визнають та проти задоволення позову не заперечують (а.с.29-30). Представник третьої особи - Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) - в судове засідання не прибула, надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с.31). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Відповідно до вимог ст.121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленого ст.ст. 122 та 125 цього Кодексу. За змістом ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Як встановлено судом, 18 лютого 2023 року між позивачкою та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що свідчить актовий запис № 57, складений 18 лютого 2023 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] , про що свідчить актовий запис № 571, складений 16 вересня 2020 року Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (а.с.6). При цьому, згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народжень, відповідно до ст.ст.126, 133, 135 СК України, відомості про батька в актовий запис про народження дитини було зазначено на підставі ч.1 ст.135 СК України (за заявою матері) (а.с.7). Згідно з ч.3 ст.12 та ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до вимог ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно зі ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 6 ст.81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] загинув, про що свідчить актовий запис № 1713, складений 10 листопада 2023 року Нікопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.8). При цьому, Департаментом охорони здоров`я КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР була проведена судово-медична експертиза крові загиблого військовослужбовця [PERSON] та зразків букального епітелію дитини [PERSON] , [INFO] , щодо встановлення факту батьківства загиблого по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] , народженого [PERSON] . Згідно висновків експертизи № 137-МГ, вірогідність того, що загиблий військовослужбовець [PERSON] , дійсно, є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає 99,999 % (а.с.23-26). Таким чином, беручи до уваги висновок експертизи № 137-МГ, у суду не викликає сумнівів той факт, що [PERSON] , який загинув [INFO] , є батьком дитини [PERSON] [INFO] , а тому позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2, з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved