Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

21.12.2023року позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.11.2020року між ПАТ "СК" Універсальна" та ТОВ "ОТП Лізинг" було укладено страховий сертифікат до Генерального Договору добровільного страхування наземного транспорту №3001/394/000001, страховий сертифікат №3001/294/026000. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов"язанні з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом "Opel", д.н.з. [NUMBER] . У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе на себе зобов"язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 20.01.2021 року [PERSON] , керуючти транспортним засобом "ЗАЗ", д.н.з. [NUMBER] допустив зіткнення з автомобілем "Opel", д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 12.03.2021 року [PERSON] було визнанно винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На підставі вище зазначеного страхововго акту ПрАТ "СК Універсальна" здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 30 479,04грн. страхувальнику. На момент ДТП транспортний засіб відповідача не був застрахований. Отже, на підставі вищезазначеного, до позивача перейщло право вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за нанесену шкоду внаслідок ДТП нанесеної потерпілому, яку позивач просить стягнути в з відповідача в порядку регресу в розмірі 30 479,04 грн. та судовий збір. 25.12.2023року ухвалою суду справу прийнято до свого провадження та прийнято рішення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 40). Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України, визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року №17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу чиїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30.11.2020року між ПАТ "СК" Універсальна" та ТОВ "ОТП Лізинг" було укладено страховий сертифікат до Генерального Договору добровільного страхування наземного транспорту №3001/394/000001, страховий сертифікат №3001/294/026000(ас.8-11). Судом встановлено, що предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов"язанні з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом "Opel", д.н.з. [NUMBER] . Судом встановлено, що 20.01.2021 року [PERSON] , керуючти транспортним засобом "ЗАЗ", д.н.з. [NUMBER] допустив зіткнення з автомобілем "Opel", д.н.з. [NUMBER] . Судом встановлено, що відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 12.03.2021 року [PERSON] було визнанно винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП(ас.26). Судом встановлено, що на підставі вище зазначеного страхововго акту ПрАТ "СК Універсальна" здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 30 479,04грн. страхувальнику(ас.27-31). Судом встановлено, що на момент ДТП транспортний засіб відповідача не був застрахований. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій), та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначений у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Види обов`язкового страхування в України визначені статтею 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини 1 цієї статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Спеціальним законом, що регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України є Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон). Пунктами 1.4, 1.7 статті 1 Закону визначено, що особами, відповідність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який визначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Відповідно до ст. 3 Закону обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Враховуючи наведене та положення частини 6 ст. 82 ЦПК України суд дійшов висновку про те, що здійснивши виплату страхового відшкодування, позивач набув права зворотної вимоги (регресу) до відповідача, та обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Враховуючи вище наведені факти та положення частини 6 ст. 82 ЦПК України, суд приходить до висновку, що здійснивши виплату страхового відшкодування, позивач набув права зворотної вимоги (регресу) до відповідача, а тому з [PERSON] підлягає стягненню виплачена сума страхового відшкодування. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved