Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника адвоката Лисенка А.О. звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 6566 від 06.12.2016 року, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.12.2016 року приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович вчинив виконавчий напис №6566 про звернення стягнення з позичальника [PERSON] на користь стягувача Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 61036,33 грн. На підставі виконавчого напису Лозівський відділ державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 29.05.2017 року відкрив виконавче провадження №54033771. На думку позивача виконавчий напис вчинений з порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Крім того, сума заборгованості, зазначена у виконавчому написі, є по суті оспорюваною та такою, що не визнана позивачем як безумовна. Жодної вимоги від відповідача позивач не отримував, а тому вчинення виконавчого напису не могло бути можливим внаслідок подання відповідачем неповного пакету документів. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.02.2024 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Від представника відповідача Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник не погоджується із поданим позовом [PERSON] , оскільки вчинений виконавчий відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає виконанню. Відповідач зазначає, що згідно укладеного договору № DNH4KP41542381 від 03.10.2006 між Банком та [PERSON] , позичальник отримала кредит у розмірі 9896,90 грн. на термін 24 місяці та зобов?язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Грошові зобов?язання за кредитним договором позичальник належним чином не виконувала, чим порушила строки виконання зобов?язань по сплаті кредиту, відсотків за користування кредитом, неустойки, а тому, банк як кредитодавець набув право стягнути заборгованість в позасудовому порядку. 06.12.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського МНО Завалієвим А.А. було вчинено виконавчий напис №6566, яким запропоновано стягнути з боржника [PERSON] заборгованість за кредитним договором №DNH4KP41542381 від 03.10.2006 в розмірі 61 036,33 грн. Відповідач зазначає, що Банком на ім?я боржника за адресою, яка зазначена в кредитному договорі було направлено письмову вимогу про усунення порушень, вимога та оригінали доказів направлення були надані приватному нотаріусу в додатках до заяви про вчинення виконавчого напису. Крім того, відповідач вказує на те, що позивачем не надано до суду жодних контррозрахунків, або доказів невідповідності чи відсутності у позивача боргу перед Банком, платіжних документів на підтвердження повного або часткового виконання [PERSON] зобов?язань за укладеним кредитним договором станом на день вчинення виконавчого напису. Таким чином, на думку відповідача, позивач належними доказами не спростовує, а ні факту заборгованості перед Банком, а ні розміру боргу зазначеного у виконавчому написі. Просив суд відмовити у задовеленні позовних вимог позивача та розглядати справу без участі представника відповідача. 06.03.2024 представником позивача Лисенком А.О. на адресу суду було направлено відповідь на відзив. Від приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. надійшли до суду письмові пояснення, в яких вказано про неможливість надати до суду витребувані документи, через те, що їх було знищено у зв?язку з закінченням трирічного терміну зберігання. Справу просив розглядати без його участі. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Лисенко А.О. в судове засідання не з`явились. Представником позивача подано до суду клопотання, в якому вони позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні, розгляд справи проводити без їх участі, проти заочного розгляду справи не заперечували. Третя особа - Лозівський відділ державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про слухання справи повідомлявся належним чином, письмових пояснень щодо позову не надавав. Суд, дослідивши доводи сторін, викладені у письмових заявах по суті справи, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06.12.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №6566, щодо стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 61036,33 грн. Старшим державним виконавцем Лозівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Гапоном Є.В. 29.05.2017 відкрито виконавче провадження №5403377 з примусового виконання виконавчого напису № 6566, виданого 06.12.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А про стягнення з [PERSON] , на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованості у сумі 61036, 33 грн Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності дост. 18 Цивільного кодексу Українинотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюєтьсяЗаконом України «Про нотаріат»та іншими актами законодавства України (частина першастатті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженийнаказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій - Порядок). Згідно з п. 19 ч. 1ст. 34 Закону України «Про нотаріат»виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно дост. 87 Закону України «Про нотаріат»для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За нормоюст.88 Закону України«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженийпостановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Відповідно до п. 2 вказаного Переліку для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. За нормою пп. 3.2, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені вЗаконі України «Про нотаріат»та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьомустаття 50 Закону України «Про нотаріат`передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України«Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс 17 та постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 61-154 св18. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, було встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються:а) оригінал кредитного договору;б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Аналогічні висновки щодо необхідності повідомлення боржника про усунення порушень викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 357/12818/17, від 10 квітня 2019 року у справі № 201/11696/16 , від 18 жовтня 2019 року у справі № 591/6609/16, від 01 квітня 2020 року у справі № 236/2511/17. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Відомостей про факт направлення стягувачем листа-повідомлення з вимогою сплатити борг і погасити кредитну заборгованість, а також отримання / неотримання позивачем (боржником) такого повідомлення суду не надано. З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів, у тому числі на підтвердження безспірної заборгованості боржника, що є достатньою та самостійною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За правилами ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду , підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved