Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-07 00:00:00

Представник заявника [PERSON] [PERSON] звернулась до суду із заявою в якій просить встановити факт постійного сумісного проживання [PERSON] разом із сином [PERSON] на дату смерті [INFO] за адресою [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] мати заявника. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно. До спадкового майна, яке належало померлій є земельна ділянка загальною площею 0,34 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Секретарем виконкому Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області 22.07.1994 року був посвідчений заповіт за р.№108, відповідно до якого усе своє майно заповідала своєму сину [PERSON] . В січні 2024 року заявник звернувся до приватного нотаріуса СРНО Хоменко О.В. з проханням видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері, але у видачі свідоцтва йому було відмовлено у зв`язку з неприйняттям спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . У судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просить позов задовольнити. Представник заінтересованої\~особи Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява в якій просять проводити розгляд справи без участі їх представника за наявними матеріалами на розсуд суду. Третя особа приватний нотаріус Хоменко О.В. в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі. Заслухавши пояснення представника заявника, свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до\~ст.293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з частиною 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до частини 1статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Пунктами 2, 3Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року надано роз`яснення про те, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. З матеріалів справи встановлено, що\~ [PERSON] народився [INFO] в с. В. Сироватка Сумського району Сумської області, в графі батько зазначений [PERSON] , в графі мати: [PERSON] , що підтверджується копією паспорта та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6-8,10). За життя, 22.07.1997 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету В.Сироватської сільської ради народних депутатів Сумського району Сумської області, зареєстрований в реєстрі за №108, яким на випадок своєї смерті все своє майно де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповідала [PERSON] (а.с.12). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9) та після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема на земельну ділянку загальною площею 0,34 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства, яке розташоване за адресою [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до довідки №03-29/748 від 29.11.2023 року виданої Верхньосироватською сільською радою Сумського району Сумської області [PERSON] , яка померла [INFO] , до смерті та на момент смерті була зареєстрована і фактично проживала за адресою: [ADDRESS] та мала такий склад сім`ї: дружина сина [PERSON] , [INFO] ; онук [PERSON] , [INFO] ; онука [PERSON] , [INFO] . Заповіт від імені [PERSON] яка померла [INFO] , складався і посвідчувався виконавчим комітетом Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області від 22.07.1994 року за №108. Заповіт не скасовувався і не змінювався (а.с.11). Відповідно до довідки №03-29/31 від 16.01.2024 року виданої Верхньосироватською сільською радою Сумського району Сумської області [PERSON] , [INFO] , мешканцю [ADDRESS] в тому, що згідно запису в книзі погосподарського обліку виконавчого комітету Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області [PERSON] на момент смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , був зареєстрований за вищевказаною адресою, а фактично проживав за адресою [ADDRESS] . Також, даний факт підтверджується актом-підтвердження про проживання особи без реєстрації від 16.01.2024 року №3 (а.с.14-15). 11 січня 2024 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Хоменко О.В. з питань видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно після [PERSON] , яка померла [INFO] , проте йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, так у зв`язку з неприйняттям спадщини після померлої [INFO] [PERSON] (а.с.16-17). Як вбачається з копії спадкової справи №10/2024, відкритій до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 27-38), за життя нею був складений заповіт, посвідчений Верхньосироватською сільською радою 22.07.1994 року за р.№108, за яким все своє майно вона заповідала [PERSON] . Пережившого чоловіка, інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку не має. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 та 3 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219ЦК України (статті\~1218,\~1231 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою\~статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником та оцінені судом. Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові у справі № 484/747/17 від 10 січня 2019 року. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, яка визначає критерії законності та обґрунтованості рішення, а також\~ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є сусідом [PERSON] , з 2004 року він переїхав з сім`єю в [ADDRESS] . [PERSON] жив двір напроти. Він жив разом з дітьми, жінкою, матір`ю, на всі свята вона завжди була там. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є сусідом [PERSON] [PERSON] проживав разом з матір`ю [PERSON] в с. В. Сироватка по сусідству з ним з самого дитинства. В заявника ще є батько, який разом з ними не жив, але жив в цьому ж селі по [ADDRESS] . Мати і батько заявники жили окремо. На момент смерті [PERSON] проживала разом із сином та його дружиною. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених свідками. Даних про яку-небудь зацікавленість свідка в результаті розгляду справи немає, їх покази відповідають і не суперечать обставинам, відомості про які містяться в інших зібраних по справі доказах. Встановлення даного факту необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, так як відповідно до ч. 3\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Беручи до уваги, що заявник позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити.

Outcome: approved