Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «ФК «ЄАПБ», та просить визнати виконавчий напис № 53013 від 21 травня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. таким, що не підлагає виконанню. Крім того, просить вирішити питання про судові витрати. В обґрунтування позову посилається на те, між нею та АТ «Ідея Банк» було укладено кредитні договори №Z06.034.74782 від 13 листопада 2017 року та №С03.034.74374 від 09 листопада 2016 року. Здійснивши погашення заборгованості за вказаними кредитними договорами, 17 липня 2023 року отримала про це підтвердження від АТ «Ідея Банк» у вигляді Довідки про припинення договорів вніслідок їх повного виконання станом на 17 липня 2023 року №2.2.3.21/2023/1801 від 17 липня 2023 року. У довідці зазначено, між нею та АТ «Ідея Банк» була укладена лише одна угода, а саме кредитний договір №Z06.034.74782 від 13 листопада 2017 року. При цьому представником банку було висловлено припущення, що кредитний договір(права банку за договором) №С03.034.74374 від 09 листопада 2016 року могли бути проданими колекторській компанії. З відомостей за контактними даними в Єдиному реєстрі боржників довідалася, що в Галицькому відділі ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває два виконавчих провадження №65389273 та №66051757 з виконання виконавчих документів виданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження їй стало відомо, що державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Стасюк І.І. відкрито виконавче провадження №66051757 з примусового виконання виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі №53013 від 21 травня 2021 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 61 538 грн. 95 коп. На думку позивачки даний виконавчий напис повинен бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, нотаріусом було порушено вимоги статтей\~47,\~87-91 Закону України «Про нотаріат», напис було вчинено з недотриманням умов вчинення такого. Не було встановлено безспірність заборгованості, виконавчий напис вчинено не на нотарільно посвідченому договорі, а на договорі, який укладений в простій письмовій формі. В судове засідання позивачка, та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Остапенко Є.М. належним чином повідомлені про розгляд заяви не з`явилися. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний виконавець Галицького відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), Стасюк І.І. в судове засідання не заявився. Державним виконавцем Ємчуком А. скеровано суду заяву про розгляд справи у відсутності представника відділу. Відповідач скористався правом подачі відзиву на позов, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, проводити розгляд справи у його відсутності. 2. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до частини 1 статті 4, частини 1 статті 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 статті 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (частина 1 статті 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 дав судам роз`яснення, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд, перевіривши порушення прав та обов`язків позивача в межах заявлених ним вимог, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 21 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 53013 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 61 538 грн. 95 коп.(а.с.10) Постановою Головного державного виконавця Галицького відділу\~державної виконавчої\~служби Південно-Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Івано-Франківськ)\~Стасюка І.І., про відкриття виконавчого провадження №66051757 від 12 липня 2021 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №53013 виданого 21 травня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 61 538 грн. 95 коп.(а.с.9) Позивачкою сплачено судовий збір за подачу позову до суду в розмірі 1 211 (одна двіста одинадцять) грн. 20 коп., (а.с.7). 3. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (пункт 1 частини третьої статті 223 ЦПК України). Відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами статтей\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до\~статті 18 цього Кодексу, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (ч. 1\~ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮ України 22 лютого 2012р. № 296/5 та зареєстрований у МЮ України 22 лютого 2012р. за № 282/20595 (далі по тексту - Порядок). Відповідно до приписів\~ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені «Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України», затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5\~(далі - Порядок». Відповідно до\~статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до пункту 2 «Переліку документів для одержання виконавчого напису», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Відповідно до положень статтей 15,\~16,\~18 ЦК України\~та приписів статтей 50,\~87,\~88 ЗУ «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати, а також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В Постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 23.01.2018 р. у справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». У постанові Вищого Господарського суду України від 13.11.2014 року у справі № 908/4154/13 зазначено, що Виписки по рахунках/карткам є належними та допустимими доказами щодо надання Банком кредитних коштів Клієнту, отримання і використання таких коштів Клієнтом, нарахування Банком відсотків, комісії, пені, а також часткового погашення Клієнтом заборгованості за кредитним договором. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). \~ \~ \~ \~Таким чином, за змістом указаних норм права на підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує цей факт, є зокрема повідомлення про отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою. Матеріали справи не містять доказів, які свідчать на те, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріус отримував первинні бухгалтерські документи, у тому числі, щодо здійснення платежів за ним (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), чи звертався до стягувача за їх витребуванням, як то не міститься і доказів надіслання нотаріусом відповідного повідомлення боржнику. Доказів зворотного, а також того, що позивачка повідомлялась про вимогу кредитора та документів які свідчать про безспірність заборгованості позивачки, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, суду не надано. Також, у нотаріуса не було жодного доказу на підтвердження того, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» було направлено позивачці лист з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушення зобов`язань, також відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що вказаний лист вимогою про усунення порушень за договором позивачка отримувала. Отже, позивачка була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості оспорити вимогу ТОВ «ФК «ЄАПБ», що не може свідчити про безспірність суми пред`явленої до стягнення. Тому, нотаріусу не було надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення отримання позивачкою письмової вимоги про усунення порушень. З зазначеного встановлено, що нотаріусом, який вчинив виконавчий напис не було перевірено безспірності заборгованості чи відповідальності боржника перед стягувачем користь АТ «Ідея Банк» існування якої, фактично заперечується позивачкою, про що свідчить і звернення позивачки з даним позовом до суду. \~ \~ \~ \~Крім того, постановою Київського Апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року №826/20084/14, визнано незаконною та не чинною\~постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». З урахуванням викладеного нотаріус незаконно здійснив стягнення боргу на підставі пунктів Постанови КМУ №662. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Разом з тим, суду не надано доказів, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису від 21 травня 2021 року отримував від відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення, виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивачки. Беручи до уваги, що виконавчий напис вчиняється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надіслання кредитором боржнику письмової вимоги про усунення порушень, а в матеріалах справи відсутні докази надіслання відповідачем як кредитором позивачці як боржнику такої вимоги та надання відповідних підтверджень її нотаріусу разом з заявою про вчинення виконавчого напису, суд вважає, що вказана вимога законодавства також не була дотримана. У зв`язку з чим, за відсутності інших доказів які б спростовували посилання позивачки на відсутність відповідних документів, суд вважає можливим визнати факт вчинення спірного виконавчого напису за відсутності визначених законодавством документів, оскільки таке посилання не спростовано наявними у справі матеріалами. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та визнання виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню. Згідно частини 1, пункту 1,2,3 частини 2 статті 141 ЦПК України, \~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову -\~на відповідача; у\~разі відмови\~в позові\~-\~на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі то судові витрати у виді сплачених позивачем 1 211 грн. 20 коп., судового збору, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved