Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить розірвати шлюб, укладений 25 березня 2017 року між ним - [PERSON] , 1994 р.н., та відповідачкою - [PERSON] , 1994 р.н., зареєстрований Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис 402. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що їх сімейне життя з відповідачкою не склалося, на даний час вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Також посилається на наявність різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння, втрату довіри один до одного. Враховуючи вищевикладене, наголошує, що збереження шлюбу та примирення є неможливим. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін та призначено судове засідання. В судове засідання, призначене на 04 березня 2024 року о 09 годині 30 хвилин, сторони не прибули. Представник позивача [PERSON] - адвокат Кирильчук І.В., яка діє на підставі ордеру серії АМ №1050970, надіслала на електронну адресу суду заяву, відповідно до змісту якої розгляд справи просить проводити у її відсутність та у відсутність позивача, щодо ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідачка [PERSON] відзиву на позовну заяву не подавала. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направлялися на адресу відповідачки за зареєстрованим місцем її проживання, у відповідності до приписів ЦПК України. Про дату, час та місце проведення судового розгляду відповідачка повідомлялась у встановленому законом порядку засобами поштового зв`язку та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Згідно з ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неодноразову неявку відповідачки в судові засідання, відсутність відзиву на позов, а також наявну згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд вирішив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 25 березня 2017 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був укладений шлюб, зареєстрований Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про що складено відповідний актовий запис №402. Від подружнього життя сторони по справі мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Статтею 51 Конституції України проголошено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] бажає розірвати шлюб, укладений з відповідачкою [PERSON] . Враховуючи, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача [PERSON] , який бажає його припинити, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу.

Outcome: approved