Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

До Онуфріївського районного суду Кіровоградської області звернулись [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Скрит Ліна Георгіївна, в якому просили визначити [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за померлим [PERSON] . Позов мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] , який постійно проживав в [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина будинок у смт. Павлиш Олександрійського району Кіровоградської області. Відповідно до вимог ст.1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На час смерті спадкодавця, спадкоємець [PERSON] , [INFO] , мати померлого, проживала за адресою: [ADDRESS] ; спадкоємець [PERSON] , батько померлого, проживав за адресою: [ADDRESS] ; спадкоємець [PERSON] , [INFO] , дочка померлого, проживала за адресою: [ADDRESS] . У статті 1241 Цивільного кодексу України визначено право певних осіб на отримання частки спадкового майна, незалежно від змісту заповіту закон гарантує визначену частку спадщини, яка називається обов`язковою часткою. Тобто, свобода спадкового розпорядження обмежується правом осіб, які закликаються до спадкування незалежно від волі спадкодавця в силу прямої вказівки закону. Перелік таких осіб, визначений вищевказаною статтею Цивільного кодексу України. До цього переліку входять особи, які належать до першої черги спадкоємців за законом і є малолітніми, неповнолітніми, повнолітніми непрацездатними дітьми спадкодавця (в тому числі усиновленими), непрацездатною вдовою (вдівцем), непрацездатними батьками (усиновителями) та дітьми, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Малолітніми є особи, що не досягли чотирнадцяти років, неповнолітніми є особи, що не досягли вісімнадцяти років. Непрацездатними вважаються жінки, які досягли 55 років та чоловіки - 60 років; інваліди I, II, III груп, незалежно від того, чи призначена їм пенсія. Звернувшись до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Скрит Л.Г. отримали роз`яснення від 26.07.2023 № 149/02- 14, що в установлений законом строк позивачі не прийняли спадщину, оскільки не проживали постійно разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не подавали до нотаріуса за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначили, що не змогли скористатися своїм правом на подання заяви про прийняття спадщини з наступних причин. Після смерті [PERSON] позивачі звернулися до нотаріуса з питанням про відкриття спадкової справи, але отримали відмову з посиланням на те, що згідно пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (редакція від 29.06.2022). Тобто, строк на вступ у спадщину з 10.06.2023. Пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», який передбачає, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці, Верховний Суд постановою від 25 січня 2023 року визначив таким, що не підлягає застосуванню, оскільки дана норма суперечить статтям 1270, 1272 Цивільного кодексу України. Постановою Кабінету Міністрів України від 9 травня 2023 р. № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану» у постанові КМУ від 28 лютого 2022 р. № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» пункт 3 виключено. У червні 2023 року при повторному зверненні до нотаріуса з питанням про відкриття спадкової справи за померлим [PERSON] стало відомо, що спадкова справа відкрита дружиною померлого [PERSON] , з якою померлий одружився у 2021 році. В порушення вимог чинного законодавства відповідач по справі не повідомила нотаріуса про існування інших спадкоємців, що мають право на обов`язкову частку спадкового майна, хоча про існування таких мала достовірну інформацію, оскільки була присутня на похованні спадкодавця 16 серпня 2022 року на Свіштовському кладовищі у місті Кременчук Полтавської області де були присутні і позивачі по справі. Померлий [PERSON] загинув під час служби у Збройних Силах України при виконанні службових обов`язків після повномасштабного воєнного вторгнення РФ в Україну, що підтверджується довідкою про смерть. Був нагороджений посмертно орденом Богдана Хмельницького III ступеня. Роз`ясненням приватного нотаріуса від 26.07.2023 № 149/02-14 зазначено, що позивачам необхідно звернутися до суду з заявою про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Про таку дію необхідно повідомити нотаріуса для зупинення нотаріальних дій до вирішення справи по суті судом. Ухвалою від 25 серпня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 31 жовтня 2023 року відповідачем [PERSON] та її представником [PERSON] подано відзив на позовну заяву в якому просили в задоволені позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити, з наступних підстав. Позивачі в обґрунтування позовних вимог зазначають про те, що: «Звернувшись до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Скрит Л.Г. отримали роз`яснення від 26.07.2023 № 19/02-14, що в установлений законом строк позивачі не прийняли спадщину, оскільки не проживали постійно разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не подавали до нотаріуса за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Ми не змогли скористатися своїм правом на подання заяви про прийняття спадщини з наступних причин. Після смерті [PERSON] позивачі звернулися до нотаріуса з питанням про відкриття спадкової справи, але отримали відмову з посиланням на те, що згідно пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (редакція від 29.06.2022). Тобто, строк на вступ у спадщину з 10.06.2023. У червні 2023 року при повторному зверненні до нотаріуса з питанням про відкриття спадкової справи за померлим [PERSON] стало відомо, що спадкова справа відкрита дружиною померлого [PERSON] , з якою померлий одружився у 2021 році. В порушення вимог чинного законодавства відповідач по справі не повідомила нотаріуса про існування інших спадкоємців, що мають право на обов`язкову частку спадкового майна, хоча про існування таких мала достовірну інформацію, оскільки була присутня на похованні спадкодавця 16 серпня 2022 року на Свіштовському кладовищі у місті Кременчук Полтавської області де були присутні і позивачі по справі». З вище зазначеним обставинами та твердженнями позивачів відповідач не погоджується і вважає, що позивачі звертаючись до суду з позовною заявою вводять в оману суд та викладають неправдиві дані. До позовної заяви позивачами надано лист від 26.07.2023 р. за вих. № 149/02-14 приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Скрит Л.Г., який адресовано громадянці України [PERSON] . Відповідно до даного листа слідує, що саме [PERSON] в липні місяці 2023 року, саме вперше звернулась до приватного нотаріуса, а [PERSON] та [PERSON] не звертались до приватного нотаріуса. В даній відповіді приватний нотаріус повідомляє саме громадянку [PERSON] , що остання у встановлений законом 6-ти місячний строк з дня смерті [PERSON] спадщину не прийняла, оскільки не проживала постійно разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не подавала до нотаріуса за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Саме [PERSON] було роз`яснено ч. 2 ст. 1272 та ч. 3 ст. 1272 ЦК України і що саме вона має право звернутися до суду про відновлення свого порушеного права. З даної відповіді також не вбачається, що [PERSON] повторно звернулась до нотаріуса з питанням про відкриття спадкової справи за померлим [PERSON] . З даної відповіді приватного нотаріуса підтверджується, шо [PERSON] звернулась вперше. З цього слідує, що відповідачем саме - [PERSON] пропущено 6-ти місячний строк для прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Так на обґрунтування поважності причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини з доданих документів до позовної заяви не вбачається, що позивачами вживались якісь заходи та вчинялись якісь активні дії, саме спрямовані на виявлення бажання прийняти спадщину, що відкрилася за померлим, єдиною підставою поважності пропуску строку позивачі вважають лише - «зміни в чинному законодавстві та дії відповідача». Аналізуючи вище зазначене, відповідач звертає увагу на те, що позивачі [PERSON] та [PERSON] в вище визначеному законом порядку передбаченому главою 86 ЦК України та закону України «Про нотаріат» взагалі не звертались із заявою про прийняття спадщини та не отримували з цього приводу відмови, а тому заявлені позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] є передчасними та такими що не підлягають до задоволення. Так відповідач у встановлений законом строк звернулась 11.01.2023 року до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується заявою та витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкової справи. Будь-яких дій відповідач у нотаріуса щодо не повідомлення останнього про існування інших спадкоємців, відповідач не здійснювала. Померлий [PERSON] загинув під час служби у ЗСУ при виконанні службових обов`язків після повномасштабного воєнного вторгнення РФ в Україну. Після поховання [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зверталися до Кременчуцького РТЦК з заявами про отримання грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, яка передбачена чинним законодавством України. Тобто, після смерті [PERSON] позивачі були обізнані з чинним законодавством України, оскільки останні вживали всіх заходів щодо отримання грошової допомоги від держави в зв`язку із втратою сина та батька, а тому не позбавленні були права у строки передбаченні чинним законодавством України звернутися і до нотаріуса із заявою про прийнятя спадщини. А тому є надуманими та необґрунтованими твердження позивачів щодо поважності причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку із зміни в чинному законодавстві та дія відповідача. На підтвердження обставини на яку позивачі посилаються як на підставу своїх вимог і яка на думку останніх доводить існування поважних причин якими було зумовлено пропуск визначеного Законом строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, посилаються на лист приватного нотаріуса Кременчуцького нотаріального округу Полтавської області Скрит Л.Г. від 26.07.2023р. N 149/02-14 (за змістом якого вбачається, що лист був адресований лише громадянці [PERSON] ) та на зміни в законодавстві, та дії відповідача щодо неповідомлення нотаріуса про існування інших спадкоємців, що мають на обов`язкову частку спадкового майна. За викладених вище обставин, відповідач вважає, що наведені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини не поважними, оскільки не були пов`язані із об`єктивними та істотними труднощами для позивачів вчиняти дії щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] , тому позовні вимоги задоволенню не підлягають через необґрунтованість та недоведеність останніх. 14 листопада 2023 року представником позивача [PERSON] подано відповідь на відзив в якому зазначив, щодо поважності причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, зазначаємо, що ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системності та послідовності у діяльності відповідних органів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії. Європейським судом з прав людини у рішенні в справі The Sunday Times v. United Kingdom викладені правила, що закон повинен бути досить доступним, закон повинен служити для громадянина відповідним орієнтиром, достатнім у контексті, в якому застосовуються певні правові норми у відповідній справі; норма не може вважатися законом, якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, яка дає можливість громадянинові регулювати свою поведінку. У справі Steel and others v. The United Kingdom ЄСПЛ наголосив, що Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, аби дати змогу громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія. Тобто, органи державної влади та місцевого самоврядування мають діяти передбачувано для осіб, чиї інтереси зачіпаються такими діями. Саме з боку держав внесено правову плутанину до порядку оформлення спадщини. Позивачі не є спеціалістами в галузі права і використовували надані законом права в межах своє: обізнаності, зокрема, подання заяви про вступ у спадщину у встановлені державою строки, які були збільшені. Опосередковано, це підтверджується наданими відповідачу роз`ясненням нотаріуса при прийнятті її заяви та відкриття спадкової справи. Щодо підстав звернення з позовом до суду представник позивачів зазначив, що позивачі [PERSON] та [PERSON] не отримували відмови від нотаріуса до подання позову, у зв`язку з тотожністю ситуації з позивачем [PERSON] . Єдині обставини пояснюються тим, що позивачі діяли як одна сім`я і вчиняли узгоджені кроки щодо оформлення спадщини. Однією з підстав такої поведінки, є платність відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій яка коштує понад половину розміру прожиткового мінімуму. Дії відповідача з оформлення права на спадщину, в частині неповідомлення нотаріуса про інших спадкоємців і не повідомлення позивачів про відкриття спадкової справи позивачами розцінено, як намагання збільшити свою частку за рахунок інших спадкоємців. Ухвалою суду від 22 листопада 2023 року підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позов підтримав з підстав зазначених у позові та просив задовільнити. Судові витрати по справі просили залишити за позивачами. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнала та просила в задоволенні позову відмовити з підстав зазначених у відзиві. Третя особа приватний нотаріус Скрит Л.Г. в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідно до ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [INFO] в с. Новомихайлівка Донецької області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 15 серпня 2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) /т. 1, а.с. 7/. Згідно копії довідки про причину смерті № 4100 від 12.08.2022 року [PERSON] , [INFO] помер внаслідок військових дій / т.1, а.с. 14/. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджуєть копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] вид. 1 серпня 1985 року / т. 1, а.с. 7 на звороті/. [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] вид. 14 вересня 2005 року /т. 1, а.с. 8 на звороті/. Після смерті [PERSON] 11 січня 2023 року приватним нотаріусом Скрит Л.Г. заведена спадкова справа № 1/2023, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі /т. 1 а.с. 70/. [PERSON] , згідно копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 5 травня 2021 року уклала шлюб з [PERSON] /т. 1, а.с. 72/. 11 січня 2023 року [PERSON] до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Скрит Ліни Георгіївни подано заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] /т. 1, а.с. 71/. Листом приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Скрит Л.Г. від 26.07.2023 року за вих. № 149/02-14 [PERSON] відмовлено в прийнятті заяви про прийняття спадщини через пропуск строку встановленого законодавством /т. 1, а.с. 15/. Листом приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Скрит Л.Г. від 06.11.2023 року за вих. № 247/02-14 [PERSON] та [PERSON] відмовлено в прийнятті заяви про прийняття спадщини через пропуск строку встановленого законодавством для її подачі /т. 1, а.с. 111, 160/. На адвокатський запит адвокату Артюх А.П. Кременчуцьким районним територіальним центром копмлектування та соціальної підтримки листом за вих № 1/12870 від 10.11.2023 було повідомлено, що з заявами щодо отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю [PERSON] звертались [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] мати [PERSON] /т. 1, а.с. 97/. 11 січня 2023 року приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Скрит Л.Г. за заявою [PERSON] було заведено спадкову справу № 01/2023. Іншим спадкоємцям [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було відмовлено в прийняття заяви про прийняття спадщини через пропуск строку встановленого законодавство /т. 1 а.с. 194-231/. Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини 1 статті 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу статей 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статей 1220-1221, 1223 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно зі статтями 1268-1270 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість, судом встановлено, що позивачі звернулись до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після спливу встановленого строку. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 Цивільного кодексу України). Відповідно до статей 1273-1275 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом, є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. Пропуск шестимісячного строку позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , отже спадкоємці повинні були звернутися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини до 11 лютого 2023 року. Так, з урахуванням викладеного, строк подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплинув 11.02.2023. Спадкодавець заповіту не залишив, спадкоємцем за законом є позивачі, як батьки та дочка померлого, а також відповідач, як дружина. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як зазначалося вище позивачі звертались до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а отже, здійснили всі дії, передбачені Цивільним кодексом України для вираження волевиявлення отримати свідоцтво про право на спадщину. Верховний Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16, Верховним Судом у постановах від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18), від 17 червня 2020 року у справі № 520/10377/17 (провадження № 61-48230св18), від 11 серпня 2021 року у справі № 720/1079/19 (провадження № 61-14663св20), від 22 січня 2020 року у справі № 592/18695/18 (провадження № 61-13558св19). Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (постанова Верховного Суду від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22)). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, але бажає прийняти спадщину, у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тлумачення ч.3 ст.1272 ЦК України дозволяє сформулювати правило, відповідно до якого надання судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можливо у разі: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. У такому разі, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вказана позивачами причина пропуску шестимісячного строку на подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця: зміни в законодавстві, пов`язані з введенням на території України воєнного стану, суд вважає, дійсно, поважною причиною пропуску вказаного терміну. Так, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 на території України введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався і триває до сьогодні. З введенням воєнного стану прийнято постанову Кабінету Міністрів України «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» №164 від 28.02.2022. Відповідно до пункту 3 цієї постанови, на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупинявся. З 29.06.2022 почали діяти нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Так, пунктом 3 вказаної постанови було передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. В свою чергу, Верховний Суд у постанові від 25.01.2023 у справі №676/47/21 дійшов висновку, що законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини, а пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Надалі, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.05.2023 № 469, пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України №164 від 28.02.2022 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» було виключено. Законодавство України не містить вичерпного переліку поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини, а також чітко не вказує які причини є поважними. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, які пов`язані з об`єктивними факторами для спадкоємця щодо неможливості вчинення цих дій. Судом приймається до уваги, що позивачі [PERSON] та [PERSON] пропустили строк для прийняття спадщини у зв`язку з введенням на території України воєнного стану та суперечливими положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємців та в кінцевому етапі мали своїм наслідком пропуску строку для подання позивачами заяви про прийняття спадщини. Суд вважає за необхідне зазначити, що всі вище наведені зміни, які стосувалися питання строку прийняття спадщини та відображені в зазначених вище нормативних документах не призвели до змін Цивільного кодексу України, зокрема у статті 1270, що, в свою чергу, має вищу юридичну силу по відношенню до постанов КМ України. У зв`язку з наявністю розбіжностей в нормативних документах, які регулюють питання строків прийняття спадщини, у позивачів [PERSON] та [PERSON] виникло хибне уявлення про те, що вони можуть подати заяву про прийняття спадщини в будь-який час дії воєнного стану, не обмежуючись шістьма місяцями, що слідують після смерті спадкодавця. У зв`язку з цим вони пропустили визначений законом шестимісячний строк для подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] . Крім того, суд також враховує ту обставину, що пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним. Стосовно позовних вимог [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Виключення встановлені при дотриманні порядку відмови від спадщини, зокрема, відмова малолітньої особи від спадщини, допускається виключно після отримання висновку органу опіки та піклування. Позивач [PERSON] на момент відкриття спадщини була неповнолітньою особою та у розумінні ст. 1268 ЦК вважається такою, що прийняла спадщину. Її законний представник, від спадщини в інтересах інших осіб, не відмовлялась, орган опіки та піклування свого висновку щодо цих обставин не надавав, доказів іншого суду не надано. За таких обставин, враховуючи, що позивач [PERSON] вважаєть такою, що прийняла спадщину та не потребує визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в задоволення її позовних вимог слід відмовити. З огляду на викладене, аналізуючи зібрані в справі докази у їх сукупронсті, а також те, що причина пропуску позивачами [PERSON] та [PERSON] строку для прийняття спадщини є поважною, оскільки пов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємців на вчинення цих дій,через що вони вчасно не звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в інший спосіб захистити своє право не можуть, тому суд вважає позовні вимоги позивачів [PERSON] та [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати по справі за клопотанням позивача [PERSON] слід залишити за нею, з [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1073, 60 гривень та стягнути з позивача [PERSON] судовий збір в сумі 1073, 60, оскільки в задоволенні позову в частині визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено.

Outcome: partial