Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] мотивуючи вимоги тим, що з 24.09.2021 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Сторони не мають від шлюбу спільних дітей. Шлюбні відносини сторони не підтримують, тому що мають різні погляди на шлюб та сімейне життя, втратили почуття любові та поваги один до одного, а тому сенсу збереження даного шлюбу немає та суперечить інтересам позивача. Відповідач не бажає розірвати шлюб в органах ДРАЦС. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19.01.2024р. року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач та її адвокат не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, адвокат Ярмолович О.Є. надіслав на адресу клопотання про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, в якому він просив позов задовольнити в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся за місцем реєстрації, однак судова повістка повернулась, оскільки адресат не з`явився за поштовим повідомленням. Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.09.2021 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , громадянином Російської Федерації та [PERSON] , [INFO] , громадянкою Турецької Республіки, актовий запис №2629. Вказана обставина підтверджується дублікатом свідоцтва про шлюб, виданим 05.12.2023 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), який є в матеріалах справи. Від шлюбу спільних дітей сторони не мають. Крім цього, судом встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони мають різні погляди на шлюб та сімейне життя, втратили почуття любові та поваги один до одного. На теперішній час позивач прийшла до твердого переконання про неможливість примирення та збереження шлюбу. Підстав для відмови у задоволенні позову та надання подружжю строку для примирення суд не вбачає. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 гривень.

Outcome: approved