Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 30.11.2023 року позивач через свого представника - адвоката Попович Ю.О. звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що вона перебувала в шлюбі з 03.10.2009 року з відповідачем, який 19.11.2010 року було розірвано. У шлюбі у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. У зв`язку із збройною агресією з боку російської федерації яка розпочалася 24.02.2022, рятуючи себе та сина від військових дій з жовтня 2022 по теперешній час позивач разом з дитиною проживають у [PERSON] повністю перебуває на матеріальному утриманні матері та вітчима. Всі питання щодо виховання сина вирішуються позивачем без участі та підтримки з боку відповідача. З моменту розірвання шлюбу відповідача взагалі не цікавить доля сина, де, як та за які кошти він живе, де навчається, чим займається у вільний від навчання час. чим харчується, що вдягає. Більше того, 05.01.2017 року відповідачем підписано та нотаріально засвідчено заяву про вільну та безумовну згоду на усиновлення сина [PERSON] , а також він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. За таких обставин позивач просить позбавити відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] . Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі 05.12.2023 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання. Справа розглядається за правилами загального позовного провадження. 09.01.2024 року закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд по справі. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача [PERSON] надала письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином, у строк, визначений судом, відзив на позовну заяву не надав. Представник третьої особи Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради у судове засідання не з`явилась, до суду надано заяву, відповідно до якої просила розглянути справу без їхньої участі та висновок про можливість позбавлення відповідача батьківських прав щодо сина. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з абз. 3 ч.2 ст. 3 СК України, дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», зокрема передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно з ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20, зокрема, роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків і способом захисту прав та інтересів дитини. Тому його застосування має бути результатом переконання суду у тому, що після позбавлення батьківських прав, умови життя дитини будуть змінені на краще і що немає іншого способу захисту прав та інтересів дитини. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 03.10.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 19.11.2010 року було розірвано. Під час шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьком якого є [PERSON] 03.06.2017 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Під час розгляду справи було встановлено, що аліменти на утримання сина [PERSON] з відповідача [PERSON] стягуються відповідно до виконавчого листа №2-6800 від 19.11.2010 року, виданого Ковпаківським районним судом м.Суми. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від серпня 2021 року по жовтень 2023 року, заборгованість по аліментам на 01.11.2023 року становить 154914,93 грн. [PERSON] разом з сином [PERSON] та теперішнім чоловіком [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою [ADDRESS] . Наразі позивач разом з дитиною проживають у Бельгії. Відповідно до заяви [PERSON] від 05.01.2017 року, яка нотаріально засвідчена приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Нагорною Н.В., він дав вільну та безумовну згоду на усиновлення сина [PERSON] , а також він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] (чоловік позивача) та [PERSON] (хрещена мати дитини) кожен окремо підтвердили факт того, що [PERSON] протягом тривалого часу не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться його життям, не надає коштів на його утримання. Фінансово забезпечує родину нинішній чоловік позивача, з яким у [PERSON] склались гарні відносини. Крім того, зазначили, що жодних перешкод у спілкуванні батька з дитиною та інших родичів, з боку [PERSON] не було. Як вбачається з висновку Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, служба у справах дітей вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] щодо сина [PERSON] , [INFO] . Суд звертає увагу, що вищевказаний висновок про доцільність та можливість позбавлення відповідача батьківських прав ґрунтуються не лише на доводах матері, а й враховують думку дитини. На думку суду, поведінка відповідача свідчить про незацікавленість його як батька у долі дитини, байдужому ставленні до своїх батьківських обов`язків. Суд вважає, що під час розгляду справи доведено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно сина [PERSON] , а саме: не спілкується з дитиною, не виявляє бажання її бачити, матеріально не забезпечує дитину, не створює належних умов для проживання та навчання дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток. Суд враховує, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками по вихованню і утриманню дитини. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що відповідно до ст. 150 СК України [PERSON] обов`язків щодо виховання та розвитку дитини не виконує, ухиляється від їх виконання, з метою захисту насамперед інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved