Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

01.02.2024 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 50280, 46 грн. та судового збору у розмірі 2422,20грн. (документ сформований в системі «Електронний суд»). В обґрунтування позову зазначив, що на підставі кредитного договору №1001183638101 від 28.11.2018, укладеного між АТ ««ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] , останній було видано кредит у сумі 30 000 грн. Позивач вказав, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином протягом тривалого строку, внаслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.12.2023 року склала 50280\~грн.\~46\~коп.,\~з\~яких: 27190 грн. 78 коп. - заборгованість за кредитом; 11 грн. 58 коп. заборгованість за процентами; 23078 грн. 10 коп. - заборгованість за комісією. Позивач зазначав, що ним була направлена на адресу відповідача письмова вимога, проте, заборгованість не була погашена відповідачем у встановлений строк. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 02.02.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно з пунктом 6\~статті 3 ЦК України\~справедливість, добросовісність та розумність належать до загальних засад цивільного законодавства. Відповідно до частини першої\~статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Приписами статей:\~526,\~530,\~610; ч.1 статті\~612 ЦК України\~регламентовано, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 28.11.2018 року [PERSON] підписала заяву №1001183638101 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.9 зворот), згідно з якою: - підписанням цієї заяви [PERSON] беззастережно підтвердила, що приймає публічну пропозицію на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ\~ПУМБ\~- pumb.ua в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті договору, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (враховуючи всі зміни); - [PERSON] погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені договором комплексного банківського обслуговування послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування підписанням цієї заяви вона підтверджує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених у цій заяві умовах; - [PERSON] отримала кредит на споживчі цілі в сумі 30 000 грн., в тому числі, на загальні споживчі цілі\~ 30 000 грн., для сплати разової комісії 0, 00 грн., строком на 36 місяці, зі сплатою відсотків у розмірі 0,01% річних, комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,99 % ; - підписуючи дану заяву, [PERSON] уповноважила банк здійснити переказ суми споживчого кредиту, з цільовим призначенням на загальні споживчі цілі, за реквізитами, зазначеними при визначенні способу надання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі; - у вказаній заяві визначено: платіжні періоди: з 28.11.2018 по 28.11.2021; сума платежу за розрахунковий період 2030,46 щомісяця та 2030,37грн. (останній платіж); усього за 36 місяці 73096\~грн. 47 коп.; комісія за обслуговування кредитної заборгованості: 1197 грн. 00 коп. щомісяця, та разом за весь період - 43092 грн. 00 коп.; графік платежів, згідно з яким щомісячно погашається заборгованість за кредитом, за процентами за користування ним і щомісячна комісія; реквізити для погашення заборгованості за кредитом; реальна процентна ставка за кредитом 99,3281%. 28.11.2018 [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту (а.с. 10), зміст якого узгоджується зі змістом вищевказаної заяви №1001183638101 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 28.11.2018. В матеріалах справи міститься роздруківка Публічної пропозиції АТ\~ПУМБ\~на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в редакції, що діє з 06.04.2018 (а.с.12-17), яка не містить підпису [PERSON] . Відповідно до платіжної інструкції від 28.11.2018 (а.с.20 зворот), на кредитний рахунок [PERSON] перераховано 30 000 грн. кредитних коштів за договором №1001183638101 від 28.11.2018. Із вищенаведеного вбачається, що позивачем надано суду належні та допустимі докази укладення між сторонами даного спору 28.11.2018 кредитного договору та отриманням відповідачем кредитних коштів на споживчі цілі, в сумі 30 000 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 0,01% річних. У письмовій вимозі (повідомленні) АТ\~ПУМБ, адресованій [PERSON] від 01.12.2023 року за вих.№КНО-44.2.2/145 (а.с.18, 19-20), яка була відправлена відповідачу рекомендованим листом через відділення поштового зв`язку, позивач вимагає від [PERSON] , протягом 30 днів з дня отримання цього повідомлення, погасити заборгованість по кредитному договору, що станом на 01.12.2023 становить 50\~280 грн. 46 коп. В даному повідомленні також зазначається, що у разі невиконання відповідачем вимог, які в ньому містяться, позивач буде змушений застосувати примусове стягнення заборгованості в судовому порядку. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] (а.с.21-22), станом на 01.12.2023, [PERSON] має перед позивачем заборгованість\~за\~укладеним кредитним договором в сумі 50280 грн. 46 коп., з яких: заборгованість за сумою кредиту 27 190 грн. 78 коп.; за відсотками 11 грн. 58 коп.; за комісією 23078 грн. 10 коп. Згідно даного розрахунку та виписки по рахунку [PERSON] (а.с.23-24), фактично на погашення заборгованості відповідачем сплачено: 2809 грн. 22 коп. - за кредитом, 0 грн. 95 коп. - за відсотками, 2560 грн. 83коп. комісії. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Так, суд вважає, що відсутні правові підстави для нарахування, а й відповідно до стягнення відсотків за користування кредитними коштами нарахованими банком за період з 29.11.2021 року по 01.12.2023 року, тобто після закінчення строку дії договору 28.11.2021 в загальному розмірі 05 грн. 43 коп. Оскільки за умовами укладеного договору не передбачено нарахування відсотків, після закінчення строку дії кредитного договору. Висновок про обмеження права нарахування кредитором відсотків за користування кредитними коштами після закінчення строку кредитування сформований Великою Палатою у постанові від 28.03.2018 р. по справі № 444/9519/12. В п. 54 Постанови Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України. З огляду на передбачений умовами кредитного договору, строк кредитування становить 36 місяців, тобто до 28.11.2021, банк не мав правових підстав для нарахування відсотків в сумі 05 грн. 43 коп. за період з 29.11.2021 року по 01.12.2023 року. Крім того, пунктом 4 умов заяви №1001183638101 від 28.11.2018 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також паспортом споживчого кредиту, які підписані сторонами, передбачено щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,99%. Згідно з абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону України\~Про захист прав споживачів\~(у редакції станом на 01.01.2017 року - остання редакція до набуття чинності\~Законом України\~Про споживче кредитування), кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. 10.06.2017 року набрав чинності Закон України\~Про споживче кредитування\~від 15.11.2016 року №1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у Законі України\~Про захист прав споживачів\~текст статті 11 викладено в такій редакції:\~Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України\~Про споживче кредитування. Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України\~Про споживче кредитування, після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України\~«Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно частини другої\~статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України\~Про споживче кредитування\~(10.06.2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною, відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України\~Про споживче кредитування. Даного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 року у справі №496/3134/19, провадження №14-44цс21. В пункті 4 умов заяви №1001183638101 від 28.11.2018 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписаної [PERSON] , встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,99%, тобто, фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України\~Про споживче кредитування. За вищенаведених обставин, оскільки [PERSON] було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за Законом повинні надаватись безоплатно, суд дійшов висновку, що положення пункту 4 кредитного договору, укладеного 28.11.2018 між [PERSON] та АТ\~ПУМБ\~щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у розмірі по 1197 грн. 00 коп., є нікчемними. За даних обставин, позовна вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією, задоволенню не підлягає. Надана позивачем роздруківка Публічної пропозиції АТ\~ПУМБ\~на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в редакції, що діє з 06.04.2018, не може бути належним доказом у справі, та не може бути прийнята до уваги судом, оскільки вказана Публічна пропозиція не містить в собі підпису відповідача, при цьому, її зміст повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Відповідна\~правова\~позиція\~Великої\~Палати\~Верховного\~Суду викладена у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19. За наведених обставин, оскільки банком без належних на те правових підстав була нарахована відповідачу комісія за кредитним договором на загальну суму 23078 грн. 10 коп., з яких [PERSON] сплачено 2560 грн. 83 коп., які мали бути спрямовані на погашення відсотків та заборгованості за тілом кредиту, то загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 24636 грн.10 коп., виходячи із розрахунку: 27190 грн. 78 коп. (заборгованість по сумі кредиту) + 6 грн. 15 коп. (заборгованість по процентам за період з 28.11.2018 по 28.11.2021) - 2560 грн. 83 коп. (кошти, внесені відповідачем в рахунок сплати комісії) = 24636 грн.10 коп. Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що фактично отримані відповідачем надані їй позивачем грошові кошти в добровільному порядку [PERSON] банку не повернуті, а також приймаючи до уваги приписи\~статті 530 ЦК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками за період з 28.11.2018 по 28.11.2021, є обґрунтованими, у сумі 24636 грн.10 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 1186,98 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial