Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

26 червня 2023 року представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - позивач, ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 418299513 в розмірі 38824,50 грн, за Кредитним договором № 00228-03/2021 в розмірі 10920 грн, а також судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що 24 лютого 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - первісний кредитор, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та [PERSON] (далі - позичальник, відповідач) було укладено кредитний договір № 418299513. Відповідно до Реєстру боржників № 131 від 27.04.2021 року до Договору факторингу № 28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 418299513. 20.10.2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 20102022 у відповідності до умов якого «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до Боржників, вказаних в Реєстрах прав вимоги. Згідно з Реєстром вимоги № 1 від 21.10.2022 року до Договору факторингу «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 38824,50 грн, з яких: 11 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 27 824,50 грн - сума заборгованості за відсотками. 01.03.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (далі - первісний кредитор, ТОВ «ФК «Інвеструм») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00228-03/2021. 29.10.2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 29102021, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні права вимоги до боржників, вказаними в Реєстрі боржників, у т.ч. і до боржника [PERSON] в сумі 10920 грн, з яких: 3 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7920 грн - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам Договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання та не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки первісних кредиторів. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 3 липня 2023 року у справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 48). Представник позивача у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву у якому заперечує проти задоволення вимог позивача. Зазначає, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявність кредитної заборгованості, її розмір та період, за який слід розрахувати розмір заборгованості. Наголошує, що лише виписки з банківського рахунку кредитора можуть свідчити про перерахування відповідачу коштів по кредитним договорам. У відповіді на відзив ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» детально ознайомившись з відзивом відповідача, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що укладені відповідачем Кредитні договори № 418299513 від 24.02.2021 року та № 00228-03/2021 від 01.03.2021 підписані електронним підписом позичальника, відтворені шляхом використання одноразового ідентифікатора. Наголошує, що вказані договори та його умови в судовому порядку не оскаржувалися, договори не визнавалися недійсними та не були розірваними, а тому посилання відповідача на ненадання доказів є безпідставними. Крім того договорир факторингу відповідачем теж не оспорювалися. Зауважує, що будь-яких належних доказів для спростування позовних вимог, зокрема контррозрахунок, відповідачем не надано. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 24 лютого 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 418299513. Договір укладено шляхом переказу грошових коштів позичальнику після заповнення заявки на сайті www.moneyveo.ua або мобільному додатку з доступом до інформаційно-телекомунікаційної системи Кредитодавця (особистого кабінету позичальника). Строк дії цього Договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання Кредиту визначеного в п. 1.2. Договору. Строк може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту передбачених п.1.3 та п. 1.7 Договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дій Договору діють до повного виконання (п. 4.2 Договору). За умовами вказаного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 3 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 30 днів (з можливістю продовження строку) і зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. За користування кредитом протягом Дисконтного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати проценти, які нараховуються щоденно за процентною ставкою в розмірі 160,60 процентів річних, що становить 0,44 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним (п. 1.4.1); з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 процентів річних, що становить 2.30 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним (п. 1.7.2). Відповідно до п. 1.9 Договору попередній розрахунок сукупної вартості кредиту за Дисконтною процентною ставкою та термін платежу згідно строку передбаченого п. 1.2 цього Договору, наведено в Паспорті споживчого кредиту, що є невід`ємним додатком до цього Договору та у Графіку розрахунків наведеному в Додатку № 1. Сторони погодили щодо кредитодавець у разі продовження строку надання кредиту надає позичальнику та регулярно оновлює Графік розрахунків на період продовження строку надання кредиту з відповідним коригуванням Терміну платежу, шляхом відображення також інформації в Особистому кабінеті. Продовження строку Дисконтного періоду та настання відкладальних обставин, що мають наслідком продовження строку надання кредиту, застосування Базової процентної ставки та нарахування процентів за ставкою, що застосовується після закінчення Дисконтного періоду, не є зміною істотних умов цього Договору і не потребує змін цього Договору та укладення додаткових угод до нього (п. 1.10). Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання в розмірі визначеному в п. 1.7.2 Договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст.625 ЦКУ. Підписанням цього договору позичальник засвідчує, що умови цього Договору є розумними, справедливими, добросовісними не містять дисбалансу прав та обов`язків кредитодавця та позичальника. Сторони засвідчують, що укладення цього Договору відповідає вільному волевиявленню сторін, жодна із сторін не знаходиться під впливом тяжких обставин, не помиляється стосовно обставин, що мають суттєве значення (природа Договору, права і обов`язки Сторін, інші умови) та умови Договору є взаємовигідними для кожної із Сторін (п. 4.10). ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» належним чином виконало свої зобов`язання за договором, перерахувавши [PERSON] грошові кошти у сумі 11 000 грн на його банківську картку № [NUMBER] , що підтверджується платіжними дорученнями №87f82e08-856d-4ed6-a565-4acf7fb7b6e4 від 24.02.2021 року, №7e9f0203-13e6-446a-b63b-e477be682b83 від 25.02.2021 року, №b4e5e324-e02d-4410-829d-ef546fa300b9 від 26.02.2021 року, №4d230f45-1322-4985-a552-44182fedc66f8 від 28.02.2021 року. Будь-яких доказів того, що відповідач повернув кредит та нараховані відсотки у строк, передбачений договором, матеріали справи не містять. 27.04.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 відповідно до якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшоло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 418299513. 20.10.2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20102022 у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон плюс» зобов`язується відступили ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених Договором (а.с. 11). Статтею 512 ЦК України передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, а саме: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. На підставі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до Реєстру прав вимоги№ 1 від 21.10.2022 року до Договору факторингу до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до [PERSON] в сумі 38 824,50 грн, з яких: 11 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 27 824,50 грн - сума заборгованості за відсотками. Отже в ході розгляду справи стороною позивача доведено те, що позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» є правонаступником ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога`за укладеним договором, боржником за яким є відповідач. 01.03.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір про надання фінансового кредиту № 00228-03/2021 (а.с. 19). Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, Товариство надало клієнту фінансовий кредит в розмірі 3000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто 30.03.2021 року (п.1.2). Згідно з п. 1.3 Договору за користування кредитом клієнт сплачує товариству 803.0000000000001% річних від суми кредиту в розрахунку 2,20 % на добу. Відповідно до п. 1.6. договору, невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту фінансовою кредиту, які розміщені на сайтах Товариства - https://www.zeсredit.com.ua. Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору. Сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня (у разі наявності) складають заборгованість за Договором. (п.п. 2.1, 2.2. Договору). Пунктом 3.4.2 Договору визначено, що клієнт зобов`язаний своєчасно повернути кредит та проценти за користування кредитом в порядку, встановленому Договором. Підписанням цього Договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства (п.п.6.8). Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора W59622, про що свідчить п. 6.1 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» належним чином виконало свої зобов`язання за договором, перерахувавши [PERSON] грошові кошти у розмірі 3 000 грн на його банківську картку № [NUMBER] через платіжний сервіс «Platon», в обсязі та у строк визначений умовами Договору, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» № 426/11 від 17.11.2023 року. Усупереч умовам Кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання, а тому [PERSON] має непогашену заборгованість за кредитним договором № 00228-03/2021 розмірі 10920 грн, з яких: 3 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7920 грн - сума заборгованості за відсотками. 29.10.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №29102021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» (ціна продажу) за плату, а ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» Право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ». Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржника, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору (а.с. 23). Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №29102021 від 29.10.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 10920,00 грн (а.с. 26) В ході розгляду справи стороною позивача доведено те, що позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» є правонаступником ТОВ «ІНВЕСТРУМ» за укладеним договором, боржником за яким є відповідач. Також судом встановлено, що відповідач не виконав свого обов`язку з повернення кредитних коштів в строки, передбачені кредитним договором. Стороною відповідача надані позивачем розрахунки не спростовані, як і не надано доказів належного виконання договірних зобов`язань та сплати коштів в добровільному порядку. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Також, відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Також, приписами ст. 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року в справі № 243/6552/20, від 09 вересня 2020 року в справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року в справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року в справі №127/33824/19 та інших. Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Таким чином, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вказані вище договори вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного в письмовій формі. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договорів на таких умовах. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Згідно із частиною другою статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. За вказаних обставин, враховуючи умови Кредитних договорів № 418299513 від 24.02.2021 та № 00228-03/2021 від 01.03.2021, їх чинність та те, що відповідач свої зобов`язання за ними належним чином не виконав - не повернув отримані кредитні кошти, що призвело до порушення майнових прав та інтересів позивача, як правонаступника первісних кредиторів, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягає задоволенню, оскільки доказів, які б спростовували розмір заборгованості відповідач суду не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved