Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

Представник ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» Балашов В.В. звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Як вказує представник позивача, 16 лютого 2021 року між відповідачем та АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» було укладено кредитний договір № 13/3949981. Умовами договору було передбачено, що кредит надано відповідачці у сумі 32000,00 грн строком до на 60 місяців. Також, умовами договору була передбачена процентна ставка та комісія за користування кредитними коштами. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому Договором, однак [PERSON] у порушення умов кредитування не виконує належним чином зобов`язання, в результаті чого станом на 16 жовтня 2023 року виникла заборгованість в сумі 42641,59 грн, яка складається з: строкової заборгованості 21606,61 грн, простроченої заборгованості 6073,28 грн, заборгованості за нарахованими відсотками 84,58 грн, заборгованості за простроченими відсотками 3302,56 грн, комісії 800,00 грн, та простроченої комісії 10774,56 грн. Також, у позові зазначено, що 23 січня 2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» було укладено договір про відступлення прав вимог, зокрема до [PERSON] за кредитним договором № 3/3949981 від 16 лютого 2021 року. Посилаючись на вищевикладені обставини представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі. Ухвалою судді від 01 листопада 2023 року у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання, яке неодноразово було відкладене, зокрема за клопотанням відповідачки. Останнього разу розгляд справи було відкладено на 12 березня 2024 року. У судове засідання 12 березня 2024 року представник позивача не з`явився, 27 лютого 2024 року до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 107-108). Відповідачка у судове засідання 12 березня 2024 року не з`явилася, про місце, дату і час судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомляла (а.с. 105). Відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому ЦПК України, не подала. \~ \~ \~ \~У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, доходить наступних висновків. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 16 лютого 2021 року [PERSON] підписала Заяву-анкету № 0100145-16022021-001 на отримання готівкового кредиту «Свобода» (а.с. 34). Також 16 лютого 2021 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 3/3949981 (далі Договір) (а.с. 21). Відповідно до п. 1.1. Договору, Банк надає Позичальнику кредит в сумі 32000,00 грн строком на 60 місяців з 16 лютого 2021 року до 15 лютого 2026 року (включно). Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за цим Договором щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту (Додаток № 1 до Договору, що є його невід`ємною частиною), як День повернення кредиту. Згідно з п. 1.2. Договору, Кредит надається позичальнику на споживчі потреби. Відповідно до п. 1.3. Договору, за користування кредитом позичальник сплачує: процентну винагороду щомісячно в розмірі 11,00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,50% у місяць від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. Договору. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Також 16 лютого 2021 року відповідачкою було підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені умови кредитування, та Додаток № 1 до Паспорта споживчого кредиту та Додаток № 1 до Кредитного договору № 3/3949981 від 16 лютого 2021 року (а.с. 23-24, 26-27, 28-29). Згідно меморіального ордеру № 35308569-1 від 16 лютого 2021 року, АТ «Креді Агріколь Банк» перерахувало на рахунок [NUMBER] 32000,00 грн кредиту за кредитним договором № 3/3949981 від 16 лютого 2021 року (а.с. 25). Також, переказ [PERSON] кредитних коштів у сумі 32000,00 грн на рахунок [NUMBER] підтверджується Випискою з рахунку [PERSON] (а.с. 6-20). Згідно з наданим розрахунком заборгованості за кредитним договором № 3/3949981 від 16 лютого 2021 року, у відповідачки [PERSON] за вказаним кредитним договором виникла заборгованість в сумі 42641,59 грн, яка складається з: строкової заборгованості 21606,61 грн, простроченої заборгованості 6073,28 грн, заборгованості за нарахованими відсотками 84,58 грн, заборгованості за простроченими відсотками 3302,56 грн, комісії 800,00 грн, та простроченої комісії 10774,56 грн (а.с. 5). 23 січня 2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір про відступлення прав вимоги № 3-2023, відповідно до умов якого АТ «Креді Агріколь Банк» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» приймає належні АТ «Креді Агріколь Банк» права вимоги до боржників (а.с. 37-44). Відповідно до додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги № 3-2023 від 23 січня 2023 року, яким є Реєстр прав вимоги № 1 від 26 січня 2023 року, під № 289 зазначена [PERSON] (а.с. 47-57). Згідно з п. 1.1.5. договору про відступлення прав вимоги, право вимоги означає всі права первісного кредитора за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті сум заборгованості за кредитними договорами, строк платежу за якими настав та /або права вимоги, які виникнуть у майбутньому. Відповідно до п. 10.1. договору про відступлення прав вимоги, цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили в дату його підписання уповноваженими представниками сторін, зазначену на його початку. 26 січня 2023 року [PERSON] було направлено повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором № 3/3949981\~від 16\~лютого 2021\~року (а.с. 35). Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України). Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту. Даний висновок суду базується на висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 01 лютого 2018 року у справі № 569/8962/16-ц. У порушення умов кредитного договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України,\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1, 2 ст. 1046\~ЦК України). Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України,\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Тобто судом установлено, що відповідачкою було порушено свої зобов`язання перед позивачем за умовами кредитного договору. \~Частиною 1 статті 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.1 ст. 1050 ЦК України). Даючи оцінку правомірності нарахування комісії суд вважає за необхідне наступне. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України «Про споживче кредитування» (далі також - Закон України\~\~\~\~ № 1734-VIII), який набрав чинності 10 червня 2017 року. За статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України № 1734-VIII. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України № 1734-VIII до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України № 1734-VIII безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України № 1734-VIII Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила про споживчий кредит. Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Додатком 2 до\~Правил про споживчий кредит до платежів за додаткові та супутні послуги банку віднесено, у тому числі, розрахунково-касове обслуговування. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону № 1734-VIII та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості (постанова Великої Палати Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, провадження\~\~ № 14-44цс21), У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) вказано, зокрема, що відповідно до частини другої статті 8 Закону України № 1734-VIII до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України № 1734-VIII\~безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Тобто, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, зокрема і щодо правомірності встановлення у кредитному договорі комісії за розрахунково-касове обслуговування. Суд, з огляду на вказані положення законодавства України, чинного на час укладення договору кредиту між\~\~сторонами, вважає законним право кредитора встановлювати, зокрема, комісію за обслуговування кредитної заборгованості, яка включаються до загальних витрат за споживчим кредитом. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту у розмірі 2,50% від суми наданого кредиту була передбачена умовами Кредитного договору № 3/3949981\~від 16\~лютого 2021\~року та Паспортом споживчого кредиту, які підписані відповідачкою [PERSON] (а.с. 21, 26-27). При цьому підпунктом 1.3.2. кредитного договору визначено перелік супровідних послуг з обслуговування кредитної заборгованості та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Підписавши кредитний договір, [PERSON] засвідчила, що погодилася на отримання у кредит коштів саме на умовах, що визначені договором. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що у відповідачки утворилась заборгованість за договором № 3/3949981 від 16 лютого 2021 року в сумі 42641,59 грн, яка складається з: строкової заборгованості 21606,61 грн, простроченої заборгованості 6073,28 грн, заборгованості за нарахованими відсотками 84,58 грн, заборгованості за простроченими відсотками 3302,56 грн, комісії 800,00 грн, та простроченої комісії 10774,56 грн. Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем, оскільки відповідачкою не було надано власного розрахунку заборгованості для спростування доводів, на які посилається позивач. Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 42641,59 грн. Щодо судових витрат До поданого позову додана платіжна інструкція № 1184 від 18 жовтня 2023 року про сплату судового збору в розмірі 2684,00 грн (а.с. 1). Відповідно до виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір по даній справі в розмірі 3028,00 грн було зараховано до Державного бюджету України (а.с. 67). Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищезазначене, та у зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачки у справі в розмірі 2684,00 грн на користь позивача. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved