Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання за нею права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначила, що вона є спадкоємицею після смерті чоловіка, [PERSON] , який помер [INFO] . Рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 15.05.2023 року було встановлено факт проживання однією сім`єю між нею та [PERSON] . Будучи спадкоємицею, позивачка не може реалізувати своє право на спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів, тому звернулась до суду. У підготовче судове засідання позивачка не з`явилась, проте надала заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримує. Не заперечує проти ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. У підготовче судове засідання представник відповідача не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Позов визнають повністю. Відзив на позов не надіслали. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення, зокрема у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали\~справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Згідно довідки виданої Поліським старостинським округом Коропської селищної ради, [PERSON] , який помер [INFO] на день смерті мав слідуючий склад сім`ї: дружина [PERSON] , 1937 року народження. Рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 15 травня 2023 року встановлено факт проживання однією сім`єю більше п`яти років [PERSON] з [PERSON] , з 1985 року і по день його смерті (а.с. 12). Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 389872 вбачається, що державний акт на право власності на земельну ділянку видано 05 квітня 2006 року [PERSON] на підставі розпорядження Коропської районної державної адміністрації від 26 квітня 2005 року № 65 (а.с. 9). Однак, вищевказаний державний акт на право власності на земельну ділянку втрачено. Про втрату державного акту на право власності на земельну ділянку виданого на ім`я [PERSON] було розміщено оголошення в газеті «Нові горизонти». Як вбачається з матеріалів справи листом завідуючого Борзнянської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Артеменко О.О. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, після померлого [INFO] [PERSON] , згідно державного акту серії ЯГ № 389872, на земельні ділянки з кадастровими номерами: 7422286500:06:000:0089, 7422286500:06:000:2089, 7422286500:06:000:4089, оскільки не надано документи, що посвідчують право власності на земельні ділянки (а.с. 11). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У роз`ясненнях, наданих у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Частиною першою статті 316 ЦК України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Згідно п «г» ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved