Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

ТзОВ «Волиньелектрозбут» звернулося в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 429 від 14.06.2018 року ТзОВ «Волиньелектрозбут» надано ліцензію з постачання електричної енергії споживачу і товариство з 01.01.2019 року є постачальником універсальних послуг, на якого покладено спеціальний обов`язок щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Волинської області. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору, що розміщений на офіційному сайті постачальника універсальних послуг і не потребує двостороннього підписання паперової форми договору. Вказує, що між ТзОВ «Волиньелектрозбут» та побутовим споживачем [PERSON] укладений договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме фактом споживання електричної енергії та оплатою рахунку постачальника універсальних послуг. Відповідно до умов цього договору ТзОВ «Волиньелектрозбут» постачало електричну енергію на об`єкт споживача, розташованого за адресою: [ADDRESS] і для проведення розрахунків товариством на ім`я побутового споживача [PERSON] був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Проте, відповідно до повідомлення відділу ДРАЦС у Волинській області від 20.06.2023 року [PERSON] помер. Зазначає, що за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (інформаційна довідка №351623454) власниками житлового приміщення за вказаною адресою є [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим, оскільки власники не повідомили оператора системи розподілу про вище зазначені обставини, а також не звертались до позивача щодо переоформлення особового рахунку на свої ім`я, товариство продовжувало направляти рахунки за електроенергію сформовані на ім`я попереднього споживача. Вважає, що товариство виконало умови договору в повному об`ємі та належним чином, однак відповідачі не здійснили оплату вартості спожитої електричної енергії, внаслідок чого у них утворилась заборгованість в розмірі 4278,74 грн. У зв`язку з чим, на підставі вищевикладеного, просить стягнути солідарно з відповідачів вказану суму та витрати по сплаті судового збору. До початку розгляду справи від представника позивача надійшла заява, в якій просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися по невідомій суду причині, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за їх відсутності та відзив на позов не подали. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідачів в порядку ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі по тексту рішення - НКРЕКП) №429 від 14.08.2018 року ТзОВ «Волиньелектрозбут» надано ліцензію з постачання електричної енергії споживачу. З 01.01.2019 року ТзОВ «Волиньелектрозбут» є постачальником універсальних послуг, на якого покладений спеціальний обов`язок щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Волинської області відповідно до п.2 ч.2 ст. 62, ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії». Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії», п.8 Постанови НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», абз. 14 пп. 1.1.2, ч. 3 пп. 3.1.6, абз. 1-2 пп. 3.1.7, абз. 1-2 пп. 3.2.1, абз.1 пп. 3.2.5, пп. 3.3.1, пп. 3.3.5 ПРРЕЕ, - з 01 січня 2019 року постачання електричної енергії побутовим споживачам здійснюється на підставі публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розроблений ТзОВ «Волиньелектрозбут» на підставі типового договору, а також публічної комерційної пропозиції №1 «Універсальна «Побут» (що є невід`ємною частиною та додатком до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг), які опубліковані на офіційному сайті ТзОВ «Волиньелектрозбут». Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору, що розміщений на офіційному сайті постачальника універсальних послуг, і не потребує двостороннього підписання паперової форми договору. Відповідно до змісту статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії, про що прямо передбачено абз. 5 п.13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії». Суд з`ясовано, що між ТзОВ «Волиньелектрозбут», як постачальником, та [PERSON] як споживачем, укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме: фактом споживання електричної енергії. Для проведення розрахунків ТзОВ «Волиньелектрозбут» на ім`я побутового споживача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (а.с ). Як вбачається із повідомлення відділу ДРАЦС у Волинській області № 2505/09-2-04-05 від 20.06.2023 року [PERSON] помер (а.с. 14). За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (інформаційна довідка №351623454) власниками квартири за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15-16). З матеріалів справи слідує, що власники не повідомили оператора системи розподілу про вищевказані обставини, а також не звертались до позивача щодо переоформлення особового рахунку на свої ім`я, внаслідок чого товариство продовжував направляти рахунки за електроенергію сформовані на ім`я попереднього споживача. Відповідно до умов договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує вартість електричної енергії та інші платежі відповідно до умов Договору (а.с. 5-9). Згідно з п. 5.8 копії договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Відповідно до умов комерційної пропозиції № 1 «Універсальна «Побут» оплата здійснюється споживачем за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. Термін оплати рахунку 10 робочих днів від дня його отримання споживачем, але не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим (а.с. 10). Із відомостей із загальної картки по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] слідує, що розмір заборгованості відповідачів становить 4278,74 грн. (а.с. 11-12). Відповідно до пп. 2. п.5.5.5. ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а обов`язком - оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця, зокрема, є забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно умов договору, а саме п. 5.12, у разі виникнення у споживача заборгованості за постачання електричної енергії за цим договором споживач повинен звернутися до постачальника із заявою про складення графіка погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців та за вимогою постачальника подати довідки, що підтверджують неплатоспроможність споживача. Графік погашення заборгованості оформляється додатком до цього договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. Укладення сторонами та дотримання споживачем графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від здійснення поточних платежів за цим договором. У разі недотримання графіка погашення заборгованості або прострочення оплати поточних платежів постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку визначеному цим договором. В судовому засіданні з`ясовано, що відповідачі належним чином не виконали свої зобов`язання за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, внаслідок чого у них утворилася заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 4278,74 грн. (а.с. 11-12). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно з статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, з відповідачів на користь позивача слід стягнути солідарно встановлену суму заборгованості. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути також 2684 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved