Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач, [PERSON] ), звернулася до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач, [PERSON] ), про розірвання шлюбу. Позивачка у своїй позовній заяві вказала, що у шлюбі, [INFO] у них народилася донька - [PERSON] . Протягом останніх трьох років сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення сімейно-шлюбних стосунків. Сторони намагалися всіма силами зберегти сім`ю, проте жодним чином їм не вдалося цього зробити. Натомість, переконалися, що є зовсім різними людьми, мають різні погляди на сімейне життя, втратили один до одного почуття любові та взаємоповаги, що призвело до фактичного відчуження один від одного та до припинення спілкування один з одним. За наведених обставин, подальше збереження сім`ї є неможливим. Враховуючи викладене, заявник просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який був зареєстрований 09.10.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 122. Ухвалою суду від 11.07.2023 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. [PERSON] був повідомлений про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09.10.2012 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції у Київській області, зроблено актовий запис № 122. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] ». У шлюбі, [INFO] у сторін народилася донька - [PERSON] , про що 06.02.2014 року було складено відповідний актовий запис № 14, що підтверджується свідоцтвом про народження від 06.02.2014 року [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макарівського районного управління юстиції у Київській області. Як вказала позивачка, а відповідач не скористався своїм правом заперечити проти цього, протягом останніх трьох років сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення сімейно-шлюбних стосунків. Сторони намагалися всіма силами зберегти сім`ю, проте жодним чином їм не вдалося цього зробити. Натомість, переконалися, що є зовсім різними людьми, мають різні погляди на сімейне життя, втратили один до одного почуття любові та взаємоповаги, що призвело до фактичного відчуження один від одного та до припинення спілкування один з одним. За наведених обставин, подальше збереження сім`ї є неможливим. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 СК України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов про розірвання шлюбу таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох з подружжя. Враховуючи наведене та відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved