Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

АТ «Перший Український Міжнародний Банк» через систему «Електронний суд» звернулося до Деснянського районного суду міста Києва із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.11.2018 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1001183256501. Відповідно до умов договору, позивачем видано відповідачу кредит у сумі 66780 грн.. 26.06.2019 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2001343418901, відповідно до якого, позивачем видано відповідачу кредит у сумі 23000 грн.. Отже, позивач свої зобов`язання за кредитними договорами виконав в повному обсязі. Проте, Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином протягом тривалого часу. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.12.2023 склала: по кредитному договору від 28.11.2018 № 1001183256501 - 66736,47 грн., з яких: 36643,01 грн. - заборгованість за кредитом; 13,84 грн. - заборгованість процентами; 30079,62 грн. - заборгованість за комісією; по кредитному договору від 26.06.2019 № 2001343418901- 34907,38 грн., з яких: 22211,92 грн. - заборгованість за кредитом; 12695,46 грн. - заборгованість процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією. Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 01.12.2023 становить 101643,85 грн. Позивач направив письмові вимоги (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку остання зазначила в анкеті на отримання кредиту, однак у встановлений строк заборгованість відповідачем погашена не була. У зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 02.02.2024 відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. З прохальної частини позовної заяви вбачається, що представник позивача просить проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що кредитні кошти отримувала. Вислухавши вступне слово, дослідивши письмові матеріали справи та докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 26.06.2019 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] шляхом підписання заяви №2001343418901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримала кредит на споживчі потреби у розмірі 23000,00 грн. із строком кредитування 12 місяців з стандартною процентною ставкою 47,88% річних (а.с.46). Відповідно до заяви №2001343418901 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 26.06.2019, з умовами якої погодилася відповідач, про що свідчить наявність її власноручного підпису в ній, визначено базову відсоткову ставку, розмір щомісячних платежів, тощо. Пунктом 2.2.5 Розділу І Публічної пропозиції АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє з 12.06.2019 р.), затвердженої рішенням Правління АТ «Перший Український Міжнародний Банк» протокол № 760 від 11.06.2019, передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти. Згідно з п. 5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 2001343418901 станом на 01.12.2023 року (включно) становить 34907,38 грн., з яких: 22211,92 грн. - заборгованість за кредитом; 12695,46 грн. - заборгованість процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією. (а.с. 12). 01.12.2023 АТ «Перший Український Міжнародний Банк» направив письмову вимогу [PERSON] на адресу місця проживання ( [ADDRESS] ), яку вона зазначила у анкеті на отримання кредиту (а.с.49). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 629 ЦК України чітко встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Отже, судом встановлено, що всупереч умов кредитного договору, відповідач не виконала свого зобов`язання, в зв`язку з чим станом на 01.12.2023 у [PERSON] перед АТ «Перший Український Міжнародний Банк» виникла заборгованість за кредитом у розмірі 22211,92 грн. Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Вказані висновки щодо застосування ч. 1 ст. 1050 та ст. 625 ЦК України у їх взаємозв`язку викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц, від 04.02.2020 у справі №912/1120/16. Отже, враховуючи зміст кредитного договору №2001343418901 від 26.06.2019, останній укладений строком на 12 місяців, тобто до 26.06.2020, тому позивач має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 26.06.2020. Після закінчення строку дії договору у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. На підтвердження вимоги щодо розміру заборгованості за відсотками за кредитним договором № 2001343418901, позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 2001343418901 від 26.06.2019, за період з 30.08.2019 по 01.03.2021 (а.с.12). Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за договором позики № 2001343418901 від 26.06.2019 у період з 26.06.2020 по 01.03.2024 задоволенню не підлягають, оскільки нараховані після закінчення терміну дії договору кредиту. Крім того, з наданого розрахунку заборгованості не можливо встановити розмір заборгованість за процентами за період з 30.08.2019 по 26.06.2020. Таким чином, вимога щодо стягнення заборгованість за процентами за кредитним договором №2001343418901 від 26.06.2019 задоволенню не підлягає. Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованість за кредитним договором № 1001183256501 від 28.11.2018 укладеного між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] в розмірі 66736,47 грн., з яких: 36643,01 грн. - заборгованість за кредитом; 13,84 грн. - заборгованість процентами; 30079,62 грн. - заборгованість за комісією. Всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України стороною позивача не надано суду кредитного договору № 1001183256501 від 28.11.2018 та заяви № 1001183256501 від 28.11.2018 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від на який позивач посилається у позовній заяві. Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про недоведеність позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 1001183256501 від 28.11.2018 укладеного між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] , оскільки відсутні докази укладення між стоорнами спірного кредитного догвору, отримання відповідачем кредитних коштів за договором № 1001183256501 від 28.11.2018, а відтак відсутні підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 1001183256501 від 28.11.2018 в сумі 66780,00 грн. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як встановлено ч. 2 ст. 77 ЦПК України. Згідно з ч. 1ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд наголошує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Проаналізувавши вищевказані норми діючого законодавства та надані у справі докази, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню основна сума боргу за кредитним договором № 2001343418901 від 26.06.2019 в розмірі 22211,92 грн., внаслідок чого позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Загальна сума задоволених вимог позивача складає 101643,85 грн. (22211,92*100:101643,85=21,85%) та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 529,29 грн. (2422,40*21,85:100=529,29). Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 529,29 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial