Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

\~ 08 лютого 2024 року [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] , звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачем по справі [PERSON] , зареєстрований 23 травня 2016 року реєстратором шлюбів\~Ставросом Хаджихараламбусом в Муніципалітеті Арадіпу, район Ларнака Республіки Кіпр, реєстраційний запис №27861, про що видано свідоцтво про шлюб Форма D (Розділ 12 (4)), на якому 23 травня 2016 року проставлено апостиль за №112475/16. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 23 травня 2016 року позивач разом із відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано реєстратором шлюбів\~Ставросом Хаджихараламбусом в Муніципалітеті Арадіпу, район Ларнака Республіки Кіпр, реєстраційний запис №27861. Від шлюбу дітей не мають. У позивача з відповідачем не склалося спільне сімейне життя, через відсутність взаєморозуміння, наявності різних поглядів на життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у зв`язку з чим з вересня 2016 року припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. За таких обставин, позивач вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім`ї є неможливим, а тому змушений звернутись до суду із даним позовом, просив ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав суду заяву про можливість розгляду справи в його відсутності та відсутність позивача [PERSON] , позовні вимоги підтримують, просить задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала суду письмову заяву про можливість розгляду справи у її відсутності та відсутності відповідача [PERSON] . Зазначила, що відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд приходить такого висновку. Частиною 1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Матеріалами справи встановлено, що 23 травня 2016 року [PERSON] ,\~громадянин Ізраїлю, та [PERSON] , громадянка України, уклали шлюб, який був зареєстрований реєстратором шлюбів\~ [PERSON] , район Ларнака Республіки Кіпр, реєстраційний запис №27861, про що видано свідоцтво про шлюб Форма D (Розділ 12 (4)), на якому 23 травня 2016 року проставлено апостиль за №112475/16 (копія) (а.с.4-7). Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Припинення шлюбу громадян України з іноземцями та особами без громадянства, відповідно до\~ст.63 Закону України «Про міжнародне приватне право», визначається правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Відповідно до ч.1\~ст.60 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Згідно ст.16 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 листопада 2019 року в справі №553/703/18 (провадження №61-7956св19) зроблено висновок по застосуванню\~ст.60 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~та вказано, що якщо подружжя, що є громадянами різних держав, спільно проживали на території України і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України. У випадку відсутності такої ситуації - правові наслідки шлюбу визначаються правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Оскільки відповідач по справі є громадянкою України, місце проживання її зареєстроване на території України, то припинення шлюбу між сторонами повинно здійснюватися за правом України на підставах i в порядку, передбаченому\~СК України. Згідно зі\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до вимог ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3\~ст.115\~СК України визначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно зі\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнала, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1211 грн 20 коп. \~

Outcome: approved