Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

03.01.2024 до Бахмацького районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява [PERSON] (далі - Позивачка-1), [PERSON] (далі - Позивач-2), [PERSON] (далі - Позивач-3), законним представником якого є [PERSON] (далі - Законний представник) до [PERSON] (далі - Відповідач) про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Позов мотивований тим, що згідно з вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11.05.2023 Відповідача визнано винуватим за ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 3 роки, оскільки він керуючи автомобілем порушив правила дорожнього руху та здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , який помер на місці події від отриманих тілесних ушкоджень; Позивачка-1 та Позивач-2 є батьками [PERSON] , а Позивач-3 - його сином і їм внаслідок вчинення Відповідачем вищевказаного злочину та смерті [PERSON] спричинена моральна шкода, оскільки втрата сина та батька викликала значні душевні біль та страждання та зумовила додаткові зусилля для організації їх подальшого життя внаслідок смерті рідної людини; кожен з Позивачів оцінює спричинену йому моральну шкоду в 500000.00 грн., яку разом з судовими витратами Позивачі просять стягнути з Відповідача. Відповідно до ухвали суду від 11.01.2024 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 07.02.2024. 07.02.2024 підготовче провадження було закрито і справа призначена до судового розгляду по суті на 29.02.2024. Сторони у судове засідання не з`явилися, при цьому представник Позивачів надав суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі Позивачів, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання також не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позов та заяви про відкладення розгляду справи не подав. З письмової згоди представника Позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11.05.2023 [PERSON] було визнано винуватим за ч.2 ст.286 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки (а.с.5-11). Згідно з ухвалою Чернігівського апеляційного суду Чернігівської області від 21.11.2023 вищевказаний вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області залишений без змін (а.с.12-13). 21.11.2023 вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11.05.2023 набрав законної сили (а.с.11). Вищевказаним вироком було встановлено, що 28.08.2022 близько 00:20 год. [PERSON] , керуючи автомобілем марки ВАЗ - 2106, реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись навпроти будинку №7 по вулиці Чернігівська в м.Бахмач Ніжинського району Чернігівської області в напрямку площі Героїв Майдану, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку в межах смуги руху вищевказаного автомобіля, ближче до осьової лінії розмітки з велосипедом у руках. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці події. У даній дорожній обстановці водій [PERSON] порушив вимоги пункту 2.3 (б), пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, що стало причиною та умовою настання даної ДТП і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в його результаті (а.с.5-11). Згідно із копією свідоцтва про народження [PERSON] , він народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.23). З копії свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що він народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Отже, Позивачка-1 та Позивач-2 є батьками [PERSON] , а Позивач-3 - його сином. Внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого Відповідачем, [PERSON] помер, що спричинило Позивачам моральну шкоду, яку кожен ізПозивачів оцінює у 500000.00 грн. та просить стягнути з Відповідача. Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Стаття 23 ЦК України визначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до положень ч.ч.3-5 ст.23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Відповідно до роз`яснень, наведених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Головною умовою покладення на особу обов`язку компенсувати моральну шкоду є наявність такої шкоди. З огляду на характер і об`єм душевних страждань кожного з потерпілих, які спричинені раптової смертю рідної людини, внаслідок неправомірних дій Відповідача, беручи до уваги непоправність їх втрати, зважуючи обраний ними спосіб захисту своїх прав, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог Позивачів у повному обсязі та стягнення з Відповідача на користь кожного з них по 500000.00 грн. При цьому, судом взято до уваги, що Відповідач у судове засідання жодного разу не з`явився, причини неявки не повідомив, своїм правом подати відзив на позов та надати докази не скористався, доводів Позивачів не спростував. У зв`язку із задоволенням позову, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, з Відповідача на користь представника Позивача-3 підлягають стягненню судові витрати на правничу допомогу в сумі 10000.00 грн., а на користь держави - судовий збір в сумі 15000.00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved