Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до повноліття дитини. У своєму позові вказала, що вони з відповідачем перебували в шлюбі, який зареєстрували 01.09.2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 607. У шлюбі у них народилася дитина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, дата видачі 14.03.2008 року. Рішенням Алчевського міського суду Луганської області від 22.09.2010 року шлюб між ними розірваний, справа № 2-6083. Їх спільна дочка проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, угода про сплату аліментів між ними не укладалась. Деякий час [PERSON] трохи допомагав матеріально. Це були нерегулярні платежі, які він передавав для утримання спільної дитини. Але протягом останніх двох років відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. На неодноразові телефонні звернення позивачки він не реагує, або взагалі не бере трубку. Тобто, поговорити з ним та домовитися про утримання дитини вона не може, на зв`язок відповідач не виходить. Батько жодним чином не цікавиться життям доньки, її розвитком, участі у вихованні не приймає. На даний час позивачка не працює. Вона вимушена орендувати житло в іншому місті, їх спільна донька знаходяться на повному утриманні матері. За таких обставин, [PERSON] не може в повній мірі матеріально забезпечувати доньку всім необхідним. Щомісячної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам їм ледве вистачає на оплату оренди житла та харчування, тоді коли дитина потребує матеріальної допомоги для забезпечення її повноцінного розвитку. Відповідач є батьком дитини, є працездатною особою, проживає окремо від дитини, належним чином не виконує свій обов`язок по утриманню дитини, а тому може сплачувати кошти на її утримання в розмірі 1/4 частини його доходів. На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач про час і місце слухання справи оповіщений відповідно до вимог ст. 128, 130 ЦПК України, в тому числі через оголошення на веб-порталі судової влади України. Відзив на позов не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , батьками якої в Свідоцтві про народження (серія [NUMBER] від 14.03.2008 р.) записані [PERSON] та [PERSON] . В даний час донька знаходиться на повному утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатним. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач працездатного віку, проживає окремо, інформації щодо неможливості надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини в судове засідання не надав. На підставі наведеного, враховуючи, що у позивачки є неповнолітня дитина, яка проживає з нею та потребує матеріальної допомоги, відповідно до ст. 180-183, 191 СК України є підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду та до повноліття дитини. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved