Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 23.07.1999 між сторонами зареєстрований шлюб. У даному шлюбі неповнолітніх дітей немає. Позивач вказав, що шлюбні відносини між сторонами не склалися, шлюб фактично припинив своє існування з вересня 2023 року, так як у сторін різні погляди на життя. Позивач зазначив, що спільне господарство між сторонами не ведеться, подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам, так як позивач має намір створити нову сім`ю. За таких підстав позивач просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 23.07.1999 Конюхівською сільською радою Козівського району Тернопільської області, про що складений актовий запис № 7. 08.02.2024 відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання на 06.03.2024, наданий сторонам строк для подання заяв по суті справи. У судове засідання 06.03.2024 позивач [PERSON] та його представник адвокат Діденко В.Є., належним чином повідомлені про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явилися. Представник позивача подав заяву, у якій просив здійснювати розгляд справи без його та позивача участі, позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити повністю. Заперечень щодо заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення не висловив. У судове засідання 06.03.2024 відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явилася без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву відповідач не скористалася. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідача до суду не надходили. Ураховуючи наявність усіх умов, визначених ст. 280 ЦПК України, суд прийшов до переконання про можливість здійснення заочного розгляду даної справи та ухвалення за наслідками її розгляду заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд установив, що [INFO] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одружилися, про що Конюхівською сільською радою Козівського району Тернопільської області складений актовий запис № 7. Після одруження дружині присвоєне прізвище [PERSON] . Указане підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим Конюхівською сільською радою Козівського району Тернопільської області (а.с. 11). У даному шлюбі неповнолітніх дітей немає. Разом з тим правом подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу подружжя не скористалось. Стаття 24 СК України визначає засади добровільності шлюбу. Так, відповідно до ч. 1 даної норми закону шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналогічний принцип добровільності шлюбу закріплений і в ст. 51 Конституції України. При цьому згідно з ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, зокрема і шляхом пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Стаття 112\~СК України\~визначає,\~що суд\~з`ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини з\~інвалідністю та\~інші обставини\~життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, як на підставу позовних вимог про розірвання шлюбу, позивач послався на те, що сторони мають різні погляди на життя, а тому подружні відносини між сторонами не склались та з вересня 2023 року шлюб між сторонами фактично припинив своє існування. Сторони не ведуть спільне господарство. Позивач має намір створити нову сім`ю з іншою жінкою. Відповідач докази на спростування указаних обставин суду не надала. Відтак, ураховуючи фактичні взаємини сторін як подружжя, причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя сторін, суд має усі підстави вважати, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією № 6069-0297-6860-3014 від 30.01.2024 (а.с. 13). Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved