Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, де просить встановити факт належності їй договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладеного 22.10.1998. На обґрунтування заяви зазначила, що 22.10.1998 вона разом зі своїм чоловіком [PERSON] , як покупці, уклали із [PERSON] , як продавцем, договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Даний договір був зареєстрований Кременчуцькою товарною біржою в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю та зареєстрований у КП «Кременчуцьке міське бюро технічної інвентаризації». На час оформлення зазначеного договору купівлі-продажу від 22.10.1998 увагу на неправильність написання свого прізвища « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] » вона не звернула і лише на час реєстрації зазначеної квартири у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було виявлено наявність помилки у договорі купівлі-продажу, яка перешкоджає використовувати свою власність на свій розсуд, так як вона не може зареєструвати свою власність у відповідному державному реєстрі. З урахуванням викладеного, просила заяву задовольнити. Заявниця [PERSON] у судове засідання не з`явилася, згідно матеріалів справи просила розгляд справи проводити у її відсутність. Представник заінтересованої особи КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання, в якому просила розгляд справи проводити у його відсутність та при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність. В заяві вказав, що проти задоволення заяви не заперечує. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що заявниця є громадянкою України, [PERSON] , [INFO] , місце народження - м. Кременчук Полтавської області, що підтверджується копією її паспорту. 22.10.1998 на Кременчуцькій товарній біржі було укладено договір купівлі-продажу квартири за [ADDRESS] . Відповідно до вищевказаного договору [PERSON] , як продавець, продав, а [PERSON] та [PERSON] , як покупці, придбали квартиру [ADDRESS] . Вищевказаний договір купівлі-продажу квартири був належним чином зареєстрований в КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської рад Кременчуцького району Полтавської області, що підтверджується копією довідки. З матеріалів справи вбачається, що заявниця зверталася до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області з метою здійснення державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] , надавши відповідний пакет документів.Проте 23.08.2023 державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Поркіною Л.О. було ухвалено рішення за № 68992243 про відмову в проведенні реєстраційних дій. Відмова обґрунтована тим, що в договорі купівлі-продажу квартири прізвище заявниці зазначено як [PERSON] , тоді як за паспортом громадянина України заявницею є [PERSON] . Статтею 4 ЦК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 7 ст. 19 ЦПК України встановлено, що, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження в тому числі справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 12 Постанови визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд вважає, що [PERSON] доведено належність їй договору купівлі-продажу квартири від 22.10.1998, який зареєстрований Кременчуцькою товарною біржею в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 2-31, де її прізвище помилково зазначено як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Як вбачається з копії паспорта громадянина України заявниця носить прізвище « [PERSON] ». Вона з 24.05.2016 зареєстрована, як проживаюча за адресою розташування нерухомого майна, вказаного у договорі купівлі-продажу квартири від 22.10.1998: [ADDRESS] , перебуває з 13.05.1988 у шлюбі із [PERSON] , який зазначений у договорі, як співпокупець цієї квартири, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для розпорядження та користування належним їй майном. Кременчуцька товарна біржа припинила свою діяльність у зв`язку з її ліквідацією, розпорядженням міського голови виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 995-Р від 06.08.2002 року скасовано державну реєстрацію Кременчуцької товарної біржі, а тому можливості внести зміни до документу немає, як немає і іншого, крім судового, порядку встановлення цього факту. Спору про право суд не вбачає. З огляду на наведене, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved