Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

[PERSON] , через свого представника - адвоката Ракова А.В., звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] . Після її смерті на рахунку Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишилася недоотримана пенсія, яка не була нею отримана за життя. 12 жовтня 2021 року нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке складається з недоотриманої пенсії у розмірі 86912,86 гривень, яка належала [PERSON] . Вказане свідоцтво видане на підставі довідки Відповідача від 27.09.2021 року № 0500-1805-8/76246. 20 жовтня 2021 року представником Позивача від імені Позивача було надано Відповідачу заяву про виплату недоотриманої пенсії [PERSON] з усіма необхідними документами. На адвокатський запит до Відповідача від 17.09.2023 року щодо надання відомостей стосовно нарахованих та виплачених пенсійних виплат за період з 01 червня 2014 року по 12 березня 2020 року [PERSON] та надання роз`яснення щодо нарахування невиплаченої пенсії, що входить до складу спадщини в неповному обсязі [PERSON] спадкоємцю Позивачу, Відповідачем було повідомлено, що [PERSON] як внутрішньо переміщена особа отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058). За матеріалами електронної пенсійної справи виплата пенсійних коштів проведена по 28.02.2016 року. За життя [PERSON] за поновленням виплати пенсії не зверталась, пенсійні кошти за період з березня 2016 року по березень 2020 року не нараховувались. Сума недоотриманої пенсії [PERSON] розрахована з урахуванням ч. 1 ст. 46 Закону № 1058 за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, де датою звернення є день надання спадкоємицею заяви від 20.10.2021 про виплату недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, з усіма необхідними документами. Сума недоотриманої пенсії за період з 19.10.2018 року по 31.03.2020 року у розмірі 36319,52 грн облікована в Головному управлінні та включена до Переліку отримувачів пенсій, станом на 01.01.2022, на виконання Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), на виконання Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165. Відповідно до означеного Порядку проведено часткову виплату коштів на погашення заборгованості в листопаді 2022 року в розмірі 530,00грн та в грудні 2022 року у розмірі 2,18грн, в липні 2023 року - 557,32 грн, в вересні 2023 року - 2093 грн. Залишок боргу складає 33137,02 грн. Дані обставини підтверджуються доданими до позовної заяви засвідченими копіями адвокатського запиту за № 149 від 17.09.2023 року та інформацією Відповідача за № 0500-0202-8/81071 від 22.09.2023 року. Тобто Відповідач, неправомірно зменшив суму, вказану у свідоцтві про право на спадщину за законом, яке було видано на підставі його ж відомостей на 50593,34 грн, з розрахунку: 86912,86 грн (сума за свідоцтвом про право на спадщину) - 3182,50 грн. (виплачена частина недоотриманої пенсії) = 33137,02 грн. (залишок нарахованої та невиплаченої суми недоотриманої пенсії станом на 22.09.2023). Вважає, що бездіяльність Відповідача щодо невиплати Позивачу спадщини у вигляді недоотриманої пенсії у розмірі 83730,36 грн з урахуванням виплаченої суми у розмірі 3182,50 грн згідно свідоцтва про право на спадщину за законом є протиправною. Також вважаємо дії Відповідача щодо ненарахування та невиплати недоотриманої пенсії після смерті [PERSON] за період з 01 березня 2016 року по 18 жовтня 2018 року протиправними. Тому, посилаючись на положення ст.ст.328, 1216, 1218, 1227 ЦК України та ст.52 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зазначаючи, що законодавством не визначено строк протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів, та зауважуючи, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень, просить стягнути на користь позивача в порядку спадкування за законом недоотриману пенсію у сумі 83730,36 грн., що не виплачена згідно свідоцтва про право на спадщину, а також визнати за позивачем право власності на недоотриману пенсію спадкодавця за період з 01 березня 2016 року до 18 жовтня 2018 року та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити її позивачеві. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Раков А.В. в судове засідання не з`явилися. Адвокат Раков А.В. до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - Алєксєєв Д.Е. надав відзив, в якому зазначив, що відповідно до матеріалів пенсійної справи, з 01.07.2014 [PERSON] , як внутрішньо переміщена особа, перебувала на обліку в Головному управлінні з дислокацією в м. Костянтинівка та отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 (далі - Закон №1058). За матеріалами електронної пенсійної справи виплата пенсійних коштів проведена по 28.02.2016. Відповідно до частини другої статті 49 Закону від 09.07.2003 № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону. Заява про поновлення виплати пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до територіального органу ПФУ через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (пункт 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1). Слід зазначити, що За життя [PERSON] особисто за поновленням виплати пенсії не зверталась, пенсійні кошти за період з березня 2016 року по березень 2020 року не нараховувались. Пенсійну справу знято з обліку у зв`язку зі смертю, померла [INFO] . При наданні відповіді на запит нотаріуса щодо суми недоотриманої пенсії органи Пенсійного фонду України вказують розмір недоотриманих сум пенсій на дату формування довідки про суму недоотриманої пенсії та обов`язково зазначають, що розмір виплати може бути зменшено в залежності від дати звернення до територіального органу ПФУ особи, яка має право на отримання даної виплати відповідно до свідоцтва про право на спадщину. На запит нотаріуса щодо повної суми недоотриманої пенсії [PERSON] , Управлінням надано лист від 27.09.2021 № 0500-1805-8/76246. У вказаному листі, Управлінням зазначено, що загальна сума недоодержаної пенсії за період з 01.03.2016 по 31.03.2020 складає 86912,86 грн. Слід наголосити, що вказана сума не була нарахована [PERSON] , а є сумою на відновлення нарахування та виплату якої та мала право у період з 01.03.2016 по день смерті. Враховуючи вказане, Управлінням в листі 27.09.2021 № 0500-1805-8/76246 було оремо зазначено, що: «…Нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно, відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», станом на 24.09.2021 складають 37867,00 грн. Таким чином слід наголосити, що нарахування та виплату пенсії було припинено 28.02.2016 та за життя [PERSON] у встановленому законом порядку не було оскаржено дії компетентного органу Пенсійного фонду України щодо не нарахування та невиплати пенсії, отже, така пенсія не належала спадкодавцеві та не підлягала виплаті членам сім`ї в порядку, передбаченому частиною 1 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки відповідно до вимог цивільного законодавства до складу спадкового майна входить лише нарахована пенсія. Заява про виплату недоотриманої пенсії, що увійшла до складу спадщини, подана 20.10.2021. Сума недоотриманої пенсії [PERSON] розрахована з урахуванням ч.1 ст.46 Закону №1058 за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, де датою звернення є день надання спадкоємицею заяви від 20.10.2021 про виплату недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, з усіма необхідними документами. Сума недоотриманої пенсії за період з 19.10.2018 по 31.03.2020 у розмірі 36319,52 грн. облікована в Головному управлінні та включена до Переліку отримувачів пенсій, станом на 01.01.2022.Просив суд відмовити у задоволенні позивних вимог позивачу в повному обсязі. Відповідно до Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.01.2022 за № 53/37389 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 № 35-1), кошти Державного бюджету України передбачаються в бюджеті Пенсійного фонду України в обсягах, визначених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік. Сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за минулий період, у тому числі нарахованих на виконання рішень суду, що набрали законної сили, визначена у бюджетах Пенсійного фонду України на 2022 та на 2023 роки. Бюджети Пенсійного фонду України на 2022 та на 2023 роки затверджені постановами Кабінету Міністрів України від 14.10.2022 № 1167 та від 24.06.2023 за № 631. Відповідно до означеного Порядку, [PERSON] проведено часткову виплату коштів на погашення заборгованості в листопаді 2022 року в розмірі 530,00грн, в грудні 2022 року у розмірі 2,18 грн, в липні 2023 року в розмірі 557,32грн, у вересні 2023 року в розмірі 2093,00 грн в межах бюджетних призначень. Залишок пенсійних виплат за минулий період складає 33137,02 грн. Зазначає, що Управління не ухиляється від виплати недоотриманої пенсії померлого. Так, заборгованість обліковується в Управління, а виплату недоотриманої пенсії за померлого пенсіонера буде проведено за наявності відповідного фінансування та на умовах окремого порядку, затвердженого Постановою №1165 з врахуванням положень ст. 46 Закону № 1058. Тобто, Управління діє відповідно до норм чинного законодавства у відповідності до встановлених положень. Просить суд відмовити у задоволенні вимог позивача в повному обсязі. Також, представник відповідача [PERSON] надав додаткові пояснення по справі, що з 01.03.2016 виплата пенсії [PERSON] припинена на підставі ст. 12 Закону України від 20.10.2014 № 1706 «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». [PERSON] особисто до органів Пенсійного фонду України за поновленням виплати пенсії не зверталася 01.04.20120 у зв`язку зі смертю пенсіонера 12.03.2020. Для надання відповіді на лист приватного нотаріуса Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Бєлявцевої А.В. (далі - Нотаріус) Головним управлінням проведено розрахунок сум недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] та у вересні 2021 року надіслана довідка Нотаріусу про загальну суму недоотриманої пенсії за період з 01.03.2016 по 31.03.2020 в розмірі 86912,86 грн та про суму недоотриманої пенсії, відповідно до частини першої статті 46 Закону № 1058, станом на 24.09.2021 в розмірі 37867,00 грн. За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» 20.10.2021 із заявою № 9706 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] звернулась [PERSON] через довірену особу [PERSON] , який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності. За результатом розгляду наданих документів нараховано недоотриману пенсію у зв`язку зі смертю [PERSON] у розмірі 36319,52 грн за період з 19.10.2018 по 31.03.2020 з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону № 1058. Протягом 2022 року відповідно до Порядку 1165 проведено виплату коштів на погашення заборгованості Протягом 2022 року відповідно до Порядку 1165 проведено виплату коштів на погашення заборгованості в межах бюджетних призначень в листопаді 2022 року - в розмірі 530,00 грн та в грудні 2022 року - в розмірі 2,18 грн. Бюджет Пенсійного фонду України на 2023 рік затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2023 № 631 (зі змінами) Протягом 2023 року відповідно до Порядку 1165 проведено виплату коштів на погашення заборгованості в межах бюджетних призначень в липні 2023 року - в розмірі 557,32 грн, у вересні 2023 року - 2093,00 грн, у жовтні 2023 року - 1303,00 грн, у листопаді 2023 року - 4,10 грн та у грудні 2023 року - 0,62 грн. Бюджет Пенсійного фонду України на 2024 рік на сьогодні не затверджено. Залишок нарахованої недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] станом на 07.02.2024 складає 31829,30 грн. Водночас повідомляємо, що пенсія [PERSON] за життя за період 01.03.2016 по18.10.2018 не нараховувалась. Просить суд відмовити у задоволенні вимог позивача в повному обсязі. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Згідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права. Зі Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.04.2021 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у м. Горлівка Донецької області у віці 78 років. 12 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Бєлявцевою А.В. видане свідоцтво про право на спадщину №3417, спадкова справа №471/2021 за змістом якого спадкоємцем майна [PERSON] , 1941 року народження, яка померла [INFO] , є її донька - [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з грошових коштів у виді недоотриманої пенсії у розмірі 86912,86 гривень, за період з 01.03.2016 по 31.03.2020, яка належала [PERSON] . Вказане свідоцтво видане на підставі довідки відділу обслуговування громадян №5 (сервісного центру) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 27.09.2021 року № 0500-1805-8/76246. 20 жовтня 2021 року представником Позивача від імені Позивача було надано Відповідачу заяву про виплату недоотриманої пенсії [PERSON] з усіма необхідними документами. Відповідно до відомостей ГУ ПФУ в Донецькій області, наданих на запит адвоката Ракова А.В., виплату пенсії [PERSON] було призупинено з 01.03.2016 року згідно із статтею 12 Закону № 1706. За життя [PERSON] за поновленням виплати пенсії не зверталась, пенсія за період з 01.03.2016 року не нараховувалась та не виплачувалась. Сума недоотриманої пенсії [PERSON] розрахована з урахуванням ст. 46 Закону № 1058 за період з 19.10.2018 року по 31.03.2020 року та склала 36319,52 грн. облікована в Головному управлінні та включена до Переліку отримувачів пенсій, станом на 01.01.2022, на виконання Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного Грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 року № 1165. Відповідно до означеного Порядку [PERSON] проведено часткову виплату коштів на погашення заборгованості в листопаді 2022 року - в розмірі 530,00 грн та в грудні 2022 року - в розмірі 2,18 грн., в липні 2023 року - в розмірі 557,32 грн, у вересні 2023 року - 2093,00 грн, у жовтні 2023 року - 1303,00 грн., у листопаді 2023 року - 4,10 грн та у грудні 2023 року - 0,62 грн. На витребувану судом інформацію відповідачем 13.02.2024 надані протоколи призначеної та нарахованої пенсії, відповідно до яких [PERSON] нарахована пенсія за віком та у період з: 01.03.2016 по 30.04.2016 - 1330,60 грн. 01.05.2016 по 30.11.2016 - 1386,60 грн. 01.12.2016 по 31.12.2016 - 1503,60 грн. 01.01.2017 по 30.04.2017 - 1503,60 грн. 01.05.2017 по 30.09.2017 - 1568,60 грн. 01.10.2017 по 31.12.2017 - 1708,60 грн. 01.01.2018 по 30.11.2018 - 1745,80 грн. 01.12.2018 по 31.12.2018 - 1753,60 грн. 01.01.2019 по 30.06.2019 - 1925,80 грн. 01.07.2019 по 31.12.2019 - 2073,87 грн. 01.01.2020 по 31.03.2020 - 2145,80 грн. Тому, спадщина, на яку видано свідоцтво про право на спадщину , складається з грошових коштів у виді недоотриманої пенсії за період з 01.03.2016 по 31.03.2020 в сумі 86912,86 грн. Відповідно до відомостей Підсистеми призначення та виплати пенсій, наданими ГУ ПФУ в Донецькій області недоотримана пенсія була нарахована [PERSON] за період з 19.10.2018 по 31.03.2020, з моменту звернення позивачем за виплатою пенсії до Головного управління, а саме з 20.10.2021, тому відповідач зменшив успадковані кошти з урахуванням ст. 46 Закону України № 1058 з 86912,86 грн. до 36912,52 року, грн. з яких [PERSON] виплачено: - 530,00 грн. у листопаді 2022 року; - 2,18 грн., у грудні 2022 року; - 557,32 грн. у липні 2023 року; - 2093,00 грн. у вересні 2023 року; - 1303,00 грн. у жовтні 2023 року; - 4,10 грн. у листопаді 2023 року; - 0,62 грн. у грудні 2023 року. Всього [PERSON] виплачено успадкованої пенсії після смерті [PERSON] у розмірі 4490,22 грн. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України(стаття 1219 ЦК України). Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що: - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Відповідно до ст. 52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Уразі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. За змістом цієї норми, можна дійти висновку, що законодавцем встановлено альтернативний механізм набуття права власності на недоотриману пенсію померлого пенсіонера, а саме пріоритет наданий членам сім`ї спадкодавця, які проживали з ним на момент смерті, та непрацездатним членам сім`ї, які перебували на його утриманні. Зазначені особи мають звернутися за виплатою цих грошових коштів протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Якщо такі особи відсутні або не звернулися у встановлений строк із заявами, недоотримана пенсія входить до складу спадщини і успадковується спадкоємцями померлого на загальних підставах. Відповідно до ч. 1ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1ст. 321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1ст.16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п. 5 ч. 2 цієї статті, може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Як зазначається представником позивача за змістом позовної заяви та визнається відповідачем за змістом відзиву на позов, на запит нотаріуса було видано довідку про нараховану та невиплачену пенсію [PERSON] за період з 01.03.2016 по 31.03.2020 у сумі 86912,86 грн. дана обставина також підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. Заперечення відповідача не спростовують підстав позову і не приймаються судом до уваги, оскільки право позивача на вищевказану суму недоотриманої пенсії посвідчене свідоцтвом про право на спадщину, яке в контексті положень ст.66 Закону України Про нотаріат є процесуальним нотаріальним актом, що засвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємця та є для спадкоємця основним правовстановлюючим документом. На час розгляду справи свідоцтво про право на спадщину за законом недійсним не визнано, неоспорене та є чинним, доказів визнання його недійсним чи внесення до нього змін відповідачем не надано. За таких обставин, сума недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, відповідає сумі, визначеній нотаріусом у свідоцтві про право на спадщину, та становить 47095,25 грн. Оскільки відповідачем виплачено [PERSON] успадковану пенсію у розмірі 4490,22 грн., а саме 530,00 грн. у листопаді 2022 року, 2,18 грн. у грудні 2022 року, 557,32 грн. у липні 2023 року, 2093,00 грн. у вересні 2023 року, 1303,00 грн. у жовтні 2023 року, 4,10 грн. у листопаді 2023 року, 0,62 грн. у грудні 2023 року (в період звернення позивача з даним позовом до суду), сума недоотриманої пенсії згідно свідоцтва про право на спадщину має бути зменшена на суми виплати, тому сума до стягнення становитиме 82422,64 грн. (86912,86 грн. відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом - 4490,22 грн. виплачена сума успадкованої пенсії). Що ж до посилань відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1165, якою затверджено Порядок виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, суд звертає увагу на такі обставини. У силу абзацу другого пункту 1 названого Порядку, пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік. Пунктом 4 згаданого Порядку передбачено, що пенсійні виплати за минулий період згідно з цим Порядком проводяться щомісяця отримувачам, яких включено до переліку станом на 1 січня відповідного року. На забезпечення пенсійних виплат за минулий період щомісяця спрямовується частина бюджетних призначень, передбачених абзацом другим пункту 1 цього Порядку, відповідно до бюджетного розпису. Розмір пенсійної виплати за минулий період отримувачам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, визначається в сумі, що відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому здійснюється пенсійна виплата за минулий період, але не може бути більшим від належної до виплати отримувачу суми, що обліковується в переліку отримувачів. У разі недостатності бюджетних призначень для забезпечення пенсійної виплати за минулий період у розмірі, передбаченому абзацом другим цього пункту, виплата проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на пенсійні виплати за минулий період бюджетним призначенням, але не більшій належної до виплати суми, що обліковується в переліку отримувачів. За результатами виконання бюджету Пенсійного фонду України за дев`ять місяців відповідного року зазначений в абзаці другому цього пункту розмір пенсійної виплати за минулий період може бути збільшений пропорційно залишку бюджетних призначень, але не може перевищувати належної до виплати суми, що обліковується в переліку отримувачів. Отже, Порядок 1165 визначає додаткові умови виплати недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера з числа внутрішньо переміщених осіб та осіб, які проживали на тимчасово окупованій території України і не були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи на контрольованій Україною території, що не передбачені Конституцією України та Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Конституційний Суд України у Рішенні від 09.07.2007 №6-рп/2007 вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави (підпункт 3.2). Єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України, до повноважень якого належить прийняття законів. У свою чергу, Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту. Водночас, за змістом конституційних норм, Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України. Конституційне поняття Закон України, на відміну від поняття законодавство України, не підлягає розширеному тлумаченню. За загальним правилом закон - це нормативно-правовий акт вищої юридичної сили, який приймається відповідно до особливої процедури парламентом та регулює найважливіші суспільні відносини. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Таким чином, Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами. Суд враховує, що Верховною Радою України не приймались зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з приводу особливостей виплати недоотриманої пенсії пенсіонерів, які є внутрішньо переміщеними особами. Суд вважає необхідним звернути увагу на ту обставину, що у разі застосування Порядку 1165 виплата недоотриманої пенсії, належної спадкодавцеві, відбудеться щомісячними платежами у розмірі, що не перевищуватиме розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, і лише у разі достатності відповідних бюджетних призначень, а фактично виплата відбувається з 2022 року мізерними частками, про що свідчить наданий відповідачем розрахунок. Отже, зазначеною постановою звужуються права на отримання неодержаних за життя пенсійних виплат спадкодавця як внутрішньо переміщеної особи у порівнянні з встановленим законом порядком отримання недоотриманої пенсії інших осіб. В силу статті 1 Закону України Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні від 06.09.2012 непряма дискримінація - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними. Крім того, відповідно до частин першої - другої статті 8 цього Закону розроблення проектів нормативно-правових актів здійснюється з обов`язковим урахуванням принципу недискримінації; з метою виявлення у проектах нормативно-правових актів норм, що містять ознаки дискримінації, проводиться антидискримінаційна експертиза проектів нормативно-правових актів; результати антидискримінаційної експертизи проектів нормативно-правових актів підлягають обов`язковому розгляду під час прийняття рішення щодо видання (прийняття) відповідного нормативно-правового акт; обов`язковій антидискримінаційній експертизі підлягають проекти законів України, актів Президента України, інших нормативно-правових актів, що розробляються міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, державними колегіальними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями. Як визначено статтею 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Принцип верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, є одним з головних завдань цивільного судочинства. Положенням ст.10 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі Броньовський проти Польщі зазначив, що принцип верховенства права, на якому будується Конвенція, та принцип законності, про який ідеться в статті 1 Першого протоколу, вимагає від держав не лише поважати і застосовувати, у передбачуваний і узгоджуваний спосіб, запроваджені ними закони, а ще й - що безпосередньо випливає з цього обов`язку - забезпечувати правові та практичні умови для втілення їх в життя. У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Щокін проти України від 14.10.2010 зазначено, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки на умовах, передбачених законом, а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення законів. Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (параграф 50). З огляду на викладене, суд критично оцінює доводи відповідача про виплату позивачу недоотриманих сум пенсії згідно Порядку 1165, адже наведене свідчить про невиконання державою взятих на себе позитивних зобов`язань. Що стосується вимог позивача щодо визнати за позивачем право власності на недоотриману пенсію спадкодавця за період з 01 березня 2016 року до 18 жовтня 2018 року та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити її позивачеві, то суд приходить до переконання, по відмову у задоволенні вимог позивача в цій частині, оскільки позивачу [PERSON] видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, яким [PERSON] визнано право на спадщину за період з 01.03.2016 по 31.03.2020 у сумі 86912,86 грн. Отже, оскільки за життя спадкодавець недоотримав пенсію у розмірі 86912,86 грн., яка увійшла до складу спадщини, а позивач є його спадкоємцем та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, тому суд приходить до переконання, що позивач як спадкоємець набула право на отримання невиплаченої пенсії, при цьому, як було зазначено вище, спадкоємець має право на отримання всієї нарахованої та невиплаченої за життя пенсії спадкодавця, без обмеження будь-яким часом. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути недоотриману пенсію за період з 01.03.2016 по 31.03.2020 у сумі 82422,64 грн. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (86912,86 грн. успадкована відповідно до свідоцтва про право на спадщину - 4490,22 грн. виплачена пенсія [PERSON] ). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом не сплачено судовий збір у сумі 858,88 грн. (позивач звернувся до суду через підсистему «Електронний суд»). Вимоги позивача задоволені частково, а тому з відповідача на користь позивача підлягає до сплати судовий збір у розмірі 845,48 грн. (82422,64 грн. - задоволені вимоги/ 83730,36 грн. заявлені вимоги *100 = 98,44% * 858,88 грн./100 = 845,48 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial