Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Представник позивачки [PERSON] -\~адвокат Бондарчук\~Віта Юріївназвернулась до Дубенського міськрайонного суду з позовом до Другої Дубенської\~державної нотаріальної\~контори про\~зняття заборони\~з єдиного\~реєстру заборони\~відчуження об`єктів\~нерухомого майна.\~В обґрунтування\~позовних вимог\~покликається на\~те,\~що позивачціна праві приватної власності належить наступне майно: земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства: к.н. 5621689100:05:005:0020, загальною площею 1,98 га та к.н 5621689100:06:002:0184 загальною площею 0,71 га, право власності на які підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА№027264, виданим на підставі розпорядження голови Дубенської райдержадміністрації від 15 грудня 2004 року №548 від 23.12.2004; земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства: к.н. 5621689100:04:004:0037, загальною площею 2,83 та та к.н 5621689100:05:003:0309 загальною площею 0,83 га, право власності на які позивачки підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, що посвідчене державним нотаріусом Першої Дубенської державної нотаріальної контори Тимощук Д.Л.. зареєстрованого в Реєстрі за № 987 від 11.10.2012. В червні 2023 року [PERSON] вирішила продати вказане вище, належне їй майно, проте коли звернулась до нотаріуса, їй пояснили, що на все належне позивачці майно (невизначене) Другою Дубенською нотаріальною конторою накладена архівна заборона, державна реєстрація якої проведена нею ж. Реєстраційний номер обтяження. 7840369 від 02.09.2008. Підстава обтяження: не вказано, б/н, 09.09.997. ДНК Дубенська районна. Додаткові дані-архівний номер: 1918772ROVNO881. архівна дата: 22.03.2000. дата виникнення: 22.03.2000, № реєстри: 65643-1012, внутр. № F501F43724F1272F2C2F, коментар: реєстр. 365. Жодних відомостей щодо причин накладення заборони нотаріус не повідомив, проте запропонував звернутись до суду. 21.06.2023 позивачка звернулася до Рівненського обласного державного нотаріального архіву з заявою про надання інформації щодо підстав накладення зазначеного вище обтяження. Листом від 03.07.2023 № 510/01-24 позивачку повідомлено, що в Рівненському обласному державному нотаріальному архіві знаходяться на тимчасовому зберіганні нотаріальні документи посвідчені Другою Дубенської державною нотаріальною конторою включно по 2007 рік, відповідно до переданих справ встановлено, що будь-які відомості та документи по накладенню і зняттю заборони, щодо накладення заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, слідчими органами і реєстрації зняття таких заборон та арештів відносно нерухомого майна [PERSON] у Рівненському обласному державному нотаріальному архіві відсутні. Зазначена заборона перешкоджає позивачці довірительці реалізувати право власника, яке полягає у володінні, користуванні та розпорядженні майном. Тому, просить зняти (припинити) обтяження у формі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 7840369) з невизначеного майна, накладеного Другою Дубенською державною нотаріальною конторою, підстава, не вказано, б/н, 09.09.1997, ДНК Дубенська районна, та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону реєстраційний номер 7840369, зареєстрований 02.09.2008 Другою Дубенською державною нотаріальною конторою. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 02.02.2024 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача, згідно поданої заяви, просить розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача державний нотаріус Дубенської державної нотаріальної контори Рівненської області Л. Тимощук, в судове засідання не з`явилась, згідно поданого відзиву, просить провести розгляд справи без її участі, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства: к.н. 5621689100:05:005:0020, загальною площею 1,98 га та к.н 5621689100:06:002:0184 загальною площею 0,71 га, право власності на які підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА№027264, виданим на підставі розпорядження голови Дубенської райдержадміністрації від 15 грудня 2004 року №548 від 23.12.2004 (а.с. 8) На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що посвідчене державним нотаріусом Першої Дубенської державної нотаріальної контори Тимощук Д.Л.. зареєстрованого в Реєстрі за № 987 від 11.10.2012, [PERSON] належать земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства: к.н. 5621689100:04:004:0037, загальною площею 2,83 та к.н 5621689100:05:003:0309 загальною площею 0,83 га.(а.с. 9, 10). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №363589931 від 29.01.2024, а саме відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявна заборона (архівний запис) на все належне [PERSON] майно (невизначене) накладена Другою Дубенською нотаріальною конторою, державна реєстрація якої проведена нею ж. Реєстраційний номер обтяження: 7840369 від 02.09.2008. Підстава обтяження: не вказано, б/н, 09.09.997. ДНК Дубенська районна. Додаткові дані-архівний номер: 1918772ROVNO881. архівна дата: 22.03.2000. дата виникнення: 22.03.2000, № реєстра: 65643-1012, внутр. № F501F43724F1272F2C2F, коментар: реєстр. 365. (а.с. 12-15) Згідно повідомлення в.о. завідувача Рівненського обласного державного нотаріального архіву О.Костюкової від 03.07.2023 № 510/01-24, в Рівненському обласному державному нотаріальному архіві знаходяться на тимчасовому зберіганні нотаріальні документи посвідчені Другою Дубенської державною нотаріальною конторою включно по 2007 рік, відповідно до переданих справ встановлено, що будь-які відомості та документи по накладенню і зняттю заборони, щодо накладення заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, слідчими органами і реєстрації зняття таких заборон та арештів відносно нерухомого майна [PERSON] у Рівненському обласному державному нотаріальному архіві відсутні (а.с. 11). Норми права, які застосував суд, мотивована оцінка і висновки суду. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року №31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами). Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позик (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади. У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном. У відповідності до ст.34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Арешти (заборони), які були накладені на підставі заяв, повідомлень, листів будь-яких підприємств, установ, організацій, банків, ухвал, рішень суду, слідчих органів, рішень виконкомів, тощо у період до 1998 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, внесені з паперових носіїв (алфавітних книг). За роз`ясненнями, викладеними у п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Існування заборони на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачці [PERSON] реалізувати право власника, яке полягає у володіння, користуванні та розпорядженні своїм майном. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved