Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до Богодухівського районного суду Харківської області із позовом до [PERSON] , у якому просить: 1) змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються на підставі заочного рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 19.04.2019 по справі №613/1572/18 та стягувати із [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з 1100 (однієї тисячі сто) гривень на 1/4 (одну четверту) частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття; 2) судові витрати по справі стягнути з відповідача. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що з 11.06.2011 сторони перебували в шлюбі, який було розірвано 08.10.2018 рішенням Богодухівського районного суду Харківської області по справі № 613/723/18. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 19.04.2019 у справі № 613/1573/18 присуджено до стягнення з [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання доньки розмірі 1100 грн., щомісячно з індексацією суми, починаючи з 23 листопада 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Позивачка вказує, що на даний час погіршився її матеріальний стан, оскільки зросли витрати на утримання малолітньої доньки, у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку, збільшилися витрати на комунальні платежі та інше. Дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Стверджує, що розмір аліментів, присуджених до стягнення за рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 19.04.2019 на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, дитина потребує значних витрат, які позивачка не може забезпечити за власні кошти та присуджені аліменти. Відповідач не приймає участі у житті дитини та у її навчанні, додаткової матеріальної допомоги донці не надає, аліменти це єдиний внесок відповідача у життя дитини. Крім того вказує, що матеріальний стан відповідача суттєво змінився, оскільки [PERSON] працює на посаді водія відділу пересувних лабораторій вимірювальної техніки військової частини [NUMBER] та має постійний дохід, отримує заробітну плату, а тому, на думку позивачки, має сплачувати аліменти виходячи із частки всіх видів його доходів, а не в твердій грошовій сумі. Інших дітей на утриманні відповідач не має. [PERSON] з посиланням на ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України вважає, що на даний час за доцільне змінити розмір стягуваних аліментів з твердої грошової суми у розмірі 1100 грн. на 1/4 (одну четверту) частину всіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття з дня набрання рішенням законом сили, у зв`язку з чим вона звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 15.02.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове засідання. Позивачка [PERSON] в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надіслала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності. Зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Судом встановлено, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 08 жовтня 2018 року у справі №613/723/18, копія якого наявна у матеріалах справи (а.с. 6) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Богодухівського районного управління юстиції Харківської області від 15.06.2011, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с 5). Заочним рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 19 квітня 2019 року у справі № 613/1573/18 ухвалено стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на утримання доньки: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1100 (одна тисяча сто) гривень щомісячно з індексацією суми, починаючи з 23 листопада 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 19.05.2019 (а.с. 7). Відповідно до відомостей, наданих Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області за вих. № 97 від 18.01.2024, [PERSON] , 1989 р.н., проживає за адресою: [ADDRESS] разом із донькою - [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Разом з тим, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Так, у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. Згідно з вимогами статті 192 СК України розмір аліментів може бути змінений за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі, і шляхом зміни способу їх стягнення. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 липня 2019 року по справі № 415/4386/16-ц, врахування якої є обов`язковим в силу приписів ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Матеріалами справи підтверджено, що з 14.09.2022 відповідач [PERSON] працює на посаді водія відділу пересувних лабораторій вимірювальної техніки військової частини [NUMBER] , наказ № 114 від 14.09.2022, що підтверджується військовим квитком серії [NUMBER] від 14.04.2008, копія якого наявна у матеріалах справи (а.с. 15-16). Заочне рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 19 квітня 2019 року по справі № 613/1573/18 не містить відомостей про працевлаштування відповідача. Таким чином, матеріальний стан відповідача змінився після постановлення судового рішення про стягнення аліментів із [PERSON] (19.04.2019), що є підставою для звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць , зокрема, на дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 19.04.2019 з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки стягнуто у твердій грошовій сумі 1100 гривень, що є значно менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач [PERSON] , [INFO] , є особою працездатного віку, військовослужбовець в/ч [NUMBER] . Доказів, які б свідчили про те, що відповідач [PERSON] має тяжкі або хронічні захворювання, має інших утриманців, суду не надано. Доказів на спростування тих обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, відповідачем не надано. Також доказів погіршення матеріального становища позивачки, відомостей про стан здоров`я позивачки та дитини суду не надано. Стаття 183 СК України зазначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Беручи до уваги, що рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 19.04.2019 з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки стягнуто у твердій грошовій сумі 1100 гривень щомісячно, враховуючи, що матеріальне становище відповідача змінилось, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду від 15.05.2006 № 3 про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного, враховуючи зміни у матеріальному становищі платника аліментів, інші обставини, що зазначені у ст. 182 СК України, беручи до уваги прожитковий мінімум для дітей відповідного віку у 2024 році, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, та вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються на підставі рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 19.04.2019 та стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Беручи до уваги, що позивачка згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved