Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

05.01.2024 року Заявник [PERSON] ,\~яка діє\~в своїх\~інтересах та\~інтересах неповнолітніх\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~звернулась до Октябрського районного суду міста Полтави із заявою про продовження дії обмежувального припису\~стосовно [PERSON] , [INFO] , на строк шість місяців, яким заборонити : наближатися на відстань ближче ніж 500 метрів до будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] , де проживає [PERSON] та малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також до місця роботи [PERSON] та інших місць частого відвідування та місць навчання дітей ; наближатися на відстань ближче ніж 500 метрів до місця перебування [PERSON] та малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; особисто та через третіх осіб розшукувати [PERSON] та малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці заздалегідь невідомому [PERSON] та малолітнім дітям [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ,; переслідувати [PERSON] та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні переговори з [PERSON] та малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В\~обґрунтування заяви\~вказано,\~що що 18 серпня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. З кривдником у заявниці є спільні діти [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Вказаний шлюб було розірвано рішенням Октябрського районного суду м. Полтави\~від 25 вересня 2019 року по справі №554/6669/19. Підставою розірвання шлюбу як зазначено в рішенні суду стало негативна поведінка відповідача (вживання алкоголю, агресивна поведінка), існування шлюбу суперечило інтересам позивача та негативно вливало на дітей. Весь період шлюбу [PERSON] здійснював фізичне насилля над заявницею, бив, ображав, психологічно знущався над дітьми, про що неодноразово було заявлено до поліції шляхом виклику на лінію 102. [PERSON] постійно приходить до місця проживання заявниці та дітей, підіймає на неї руку , висловлювався нецензурною лайкою, завдавав тілесних ушкоджень, психологічно та емоційно знущається над дітьми. Як вже зазначалося постійні побиття з боку [PERSON] стали підставою розриву відносин, втім він все рівно не залишає заявницю з дітьми у спокої: весь час нас переслідує, ходить за [PERSON] на роботу. Кривдник постійно телефонує заявниці та дітям та погрожує. Під час останньої розмови з дитиною ( [PERSON] ) в телефонному режимі погрожував йому що «зламає йому хребет» і це не поодинокий випадок коли він погрожував дітям, під час розмови з дітьми вони постійно говорять що бояться батька, бояться зустрічі з ним та незважаючи на свій вік говорять що він їм не батько і що його потрібно позбавити батьківських прав. Після останнього приїзду поліції син [PERSON] постійно говорить що хоче піти до суду та розповісти як поводить себе батько. На фоні\~розладів та\~виниклої залежності(алкогольної та наркотичної) він вчиняє сварки, під час яких нецензурно висловлюється відносно заявниці та дітей, погрожує фізичною розправою, які періодично переходять в застосування сили відносно заявниці та постійне психологічне насильство над малолітніми дітьми. Такі дії мають систематичний характер. Грубість та зухвалість [PERSON] викликають в заявниці відчуття постійної тривоги і страху. Діти також стали тривожними бояться виходити з дому, йти до школи бо можуть випадково (чи ні) зустріти батька. Така поведінка принижує честь і гідність заявниці, та викликає у дітей хворобливе переживання за своє життя та життя їхньої матері. За результатами заяви до поліції відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП та винесено постанову про визнання винним у скоєнні адміністративного правопорушення що підтверджується рішенням суду від 02.11.2023 року по справі №554/9315/23 (копія з ЄДРСР додається) Таким чином, вважаємо що [PERSON] та малолітні діти, [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] є особами, які зазнали домашнього насильства. Щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо, [PERSON] , та малолітніх дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] необхідно до [PERSON] продовжити дію обмежувального припису. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтава Материнко М.О. від 09.02.2024 року відкрито провадження у цивільній справі. Представник заявника та заявник у судове засідання не з`явились, надали до суду заяву про розгля справи без участі. Заінтересована особа [PERSON] до суду не з`явився, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв, що, в силу ч. 1 ст. 3505 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи про продовження дії обмежувального припису. Суд, дослідивши матеріали заяви про видачу обмежувального припису, заслухавши пояснення заявника та її представника у судовому засіданні, дійшов висновку про задоволення заяви в повному обсязі з огляду на наступне. Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно із ч.1 ст.1 Закону домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно з п.7 ч.1 ст.1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Відповідно до ч.3 ст.26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Закон визначає, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частинами 2, 3, 4ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству`визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні (ст.350-6 ЦПК України). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно із ч.1 ст.350-7 ЦПК України, за заявою осіб, визначених статтею 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу. Суд звертає увагу, що при вирішенні питання про продовження обмежувального припису має досліджувати ризики повторного вчинення насильства, а не факт його первинного вчинення. Як убачається з матеріалів справи рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 06.11.2023 року по справі\~№ 554/9184/23\~Провадження №\~2-о/554/507/2023винесено рішення яким видано обмежувальний припис стосовно [PERSON] [INFO] , що зареєстрований за адресою [ADDRESS] щодо: 1) заборони наближатися на відстань ближче ніж 500 метрів до будинку [ADDRESS] , де проживає [PERSON] та малолітні діти, [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] а також до місця роботи [PERSON] та інших місць частого відвідування та місць навчання дітей 2) заборони наближатися на відстань ближче ніж 500 метрів до місця перебування [PERSON] та малолітні діти, [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та переслідування [PERSON] та малолітні діти, [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] ; 3) особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] та малолітні діти, [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] та малолітні діти, [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , 4) переслідувати її та в будь - який спосіб спілкуватися з нею; 5) вести листування, телефонні переговори з [PERSON] та малолітні діти, [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] або контактувати з [PERSON] та малолітні діти, [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб Протягом дії вказаного вище рішення суду кривдник неодноразово його порушував, а саме телефонував заявниці та дітям, приходив до них додому на місце роботи та навчання, погрожував фізичною розправою заявниці та дітям Згідно з приєднаними до справи матеріалами, до ЄРДР за № 12024175420000007 від 02.01.2024 внесено відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацію за ст. 390-1 КК України щодо порушення [PERSON] обмежувального припису. Суд вказує, що внесення відомостей про кримінальне провадження до ЄРДР не підтверджує факт вчинення особою домашнього насильства, не є доказом вини у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Водночас, продовження дії обмежувального припису насамперед є необхідним в разі встановлення судом існування високого рівня вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, та реальності таких ризиків, у відповідності до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд зазначає, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. За таких обставин, виходячи з встановлених фактичних обставин справи, пояснень заявниці та заінтересованої особи, який не заперечував порушень виданого стосовно нього обмежувального припису, ведення переписки, телефонних дзвінків заявниці та оцінюючи вірогідність продовження чи повторного вчинення таких дій заінтересованою особою по відношенню до заявниці, настання відповідних наслідків їх вчинення, суд наголошує про наявність високого рівня небезпеки продовження вчинення домашнього насильства щодо заявниці, тому продовження обмежувального припису є необхідним та виправданим за для запобігання більш тяжким наслідкам та невідкладного захисту заявниці, з огляду на що заява підлягає задоволенню, а обмежувальний припис продовженню із застосуванням обмежень, визначених рішенням суду від 14.12.2023. Відповідно до ч.3ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, суд відносить на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved