Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Кобилецький В.В. звернувся до Ямпільського районного суду Сумської області із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом фізичної особи підприємця [PERSON] до [PERSON] , про стягнення боргу та вартості майна, а саме: просить суд стягнути із [PERSON] , на користь фізичної особи підприємця [PERSON] судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 20300,00 грн. В обґрунтування заяви зазначено, що Ямпільський районний суд Сумської області своїм рішенням від 27 лютого 2024 року позовні вимоги [PERSON] задовольнив в повному обсязі, й ухвалив стягнути з [PERSON] на користь фізичної особипідприємця [PERSON] борг за договором оренди обладнання й вартість обладнання в сумі 32500,00 гривень, а всього 108778,00 гривень. В судове засідання учасники справи не з`явились. На підставі ч.4 ст.270 ЦПК України його неявка не перешкоджає вирішенню питання про ухвалення додаткового рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення з огляду на таке. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Відповідно до рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 27 лютого 2024 року (повний текст рішення складено 28 лютого 2024 року), позовні вимоги фізичної особи підприємця [PERSON] до [PERSON] , про стягнення боргу та вартості майна, задоволено в повному обсязі, а саме, суд ухвалив: «стягнути з [PERSON] ([INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): [ADDRESS] ) на користь фізичної особипідприємця [PERSON] (код ЄДРПОУ: [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ) борг за договором оренди обладнання №СП000632 від 19.07.2023 в сумі 76278,00 (сімдесят шість тисяч двісті сімдесят вісім) гривень, й вартість обладнання (бетонообробної машини JG436, заводський номер 1005055) в сумі 32500,00 (тридцять дві тисячі п`ятсот) гривень, а всього 108778,00 (сто вісім тисяч сімсот сімдесят вісім) гривень». Розподіл судових витрат здійснено в частині стягнення з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): [ADDRESS] ) на користь фізичної особи підприємця [PERSON] (місце реєстрації: [ADDRESS] ) судовий збір у розмірі 1087 (одна тисяча вісімдесят сім) гривень 78 копійок (а.с.53-55). До заяви про ухвалення додаткового рішення адвокат Кобилецький В.В. долучив копію договору про надання правової допомоги від 01.12.2023 року укладеного з фізичною особою підприємцем [PERSON] , в якому узгодженні права і обов`язки сторін (а.с.60-60зв.) Згідно із копії звіту від 27.02.2024 про виконання доручення за договором про надання правової допомоги від 01.12.2023 року адвокат Кобилецький В.В. виконав роботи об`ємом 7 годин, за погодженим сторонами розміром гонорару адвоката 2900,00 грн за годину роботи, отже загальна вартість наданої правової допомоги складає 20300,00 гривень (7 годин х 2900 грн) (а.с.61). Відповідно до копії видаткового касового ордеру від 27.02.2024 року адвокат Кобилецький В.В. на підставі договору про надання правової допомоги від 01.12.2023 року ( [PERSON] ) одержав від фізичної особи підприємця [PERSON] 20300,00 грн (а.с.61). Норми права, якими суд керується при розгляді заяви. Частиною 1 ст. 270 ЦПК України передбачені підстави для ухвалення додаткового рішення по справі, а саме суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України). Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2ст. 137 ЦПК України). Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Згідно з частиною четвертою статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Статтями 26, 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно з п. 4 ч. 1ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. У пункті дев`ятому частини першої статті першої вказаного Закону передбачено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137 ЦПК України). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21-ц (провадження № 12-14гс22) зазначено, що з аналізу норми статті 30Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: - фіксованого розміру, - погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Відповідно висновків Верховного Суду суди зобов`язані оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Гонорар успіху як сума, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару адвоката, тож належить до судових витрат (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 в справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial