Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання недійсним права вимоги боргового повідомлення у зв`язку із пропущенням строку позовної давності. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 22.02.2008 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», було укладено кредитний договір №006-20257-220208 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки строком до 19.02.2016 року. У 2020 році [PERSON] стало відомо, що відповідно до умов договору від 07.05.2020 року між АТ «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» було укладено договір про відступлення права вимоги Банку до позичальників фізичних осіб за Додатком №1, зокрема до [PERSON] . Вважає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» було порушено строк направлення повідомлення її про заміну кредитора у зобов`язанні. У зв`язку із вищенаведеним [PERSON] звернулась до суду із позовом. 04 січня 2024 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Фролової І.В. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку з повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Позивач в судове засідання не з`явилася, надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце засідання повідомлена належним чином. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Обставини, встановлені судом. Як вбачається з матеріалів справи, 22.02.2008 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», було укладено кредитний договір №006-20257-220208 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки строком до 19.02.2016 року. Відповідно до договору №006-20257-220208 ліміт кредитних коштів не перевищував 10 000 грн. Кредитний ліміт банківської картки в 2008 році не перевищував 1000 грн. Відповідно до постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 р. № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 жовтня 2015р. № 181, «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». У 2020 році [PERSON] стало відомо, що відповідно до договору про відступлення права вимоги №2238/К від 07.05.2020 року між АТ «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» було укладено договір про відступлення права вимоги Банку до позичальників фізичних осіб, зазначених у Додатку № 1, у тому числі і за борговими зобов?язаннями [PERSON] . Відповідно до п.З Договору №2238/К від 07.05.2020 року «Новий кредитор зобов?язаний повідомити Боржників про відступлення прав вимоги за Основними договорами протягом 30 (тридцяти) днів з дня набрання чинності цим Договором (щодо відступлених Прав вимоги за кредитними договорами, які не забезпечені іпотекою, та договорами забезпечення виконання зобов?язань (крім іпотечних договорів) за такими кредитними договорами) у порядку, передбаченому чинним законодавством або відповідним Основним договором. Банк повідомляє про укладення цього Договору шляхом розміщення відповідного інформаційного повідомлення на веб-сайті Банку із дотриманням вимог законодавства України з питань захисту інформації, яка містить банківську таємницю, та захисту персональних даних. Сторони погоджуються, що відповідно до статті 516 Цивільного кодексу України, Новий кредитор несе ризик настання для нього несприятливих обставин у зв?язку із неповідомленням або несвоєчасним/ неналежним повідомленням Боржників про відступлення Прав вимоги за Основними договорами на підставі цього Договору, у зв?язку із чим виконання Боржниками зобов`язань, за Основними договорами на користь Банку, у тому числі надходження на користь Банку грошових коштів в рахунок виконання зобов?язань за Основними договорами до моменту повідомлення відповідного із Боржників про відступлення Прав вимоги на підставі цього Договору вважається належним виконанням відповідним із Боржників зобов?язань за Основними договорами». Оскільки договір №2238/К від 07.05.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» відповідно до п. 14 набирає чинності з дати його підписання сторонами та скріплення відтисками печаток сторін, тобто з 07.05.2020 року. На виконання умов договору №2238/К від 07.05.2020 року 07.08.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» надіслало [PERSON] повідомлення, у якому зазначає, що борг, який виник за кредитним договором №006-20257-220208 від 22.02.2008 року, був проданий Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС». Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» не повідомило [PERSON] про зміну кредитора у зобов`язанні у встановлений договором №2238/К від 07.05.2020 року строк, а тому втратило право вимоги до неї. У серпні 2020 року [PERSON] отримала вимогу від Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» про те, що вона повинна сплатити борг за кредитним договором №006-20257-220208 від 22.08.2008 року у розмірі 18 937, 69 грн. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до вимог статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов?язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п?ята цієї статті). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов?язання, які деталізують обов?язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов?язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п?ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Згідно з ч. 2 ст. 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, відповідно до кредитного договору №006-20257-220208 від 22.02.2008 року 19.02.2016 року є кінцевим строком дії даного договору. На момент ліквідації банку у 2015 році у [PERSON] були відсутні реквізити для сплати боргу. 20.02.2016 року є днем початку перебігу строку позовної давності довжиною у три роки. Таким чином, право вимоги у ПАТ «Дельта Банк» припинилося 20.02.2019 року. Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити.

Outcome: approved