Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

05 січня 2024 року адвокат Вонсович М.М. в інтересах [PERSON] звернувся\~до суду\~з позовом до Старокостянтинівської міської\~ради Хмельницької\~областіпро визнання права власності в порядку спадкування та просив суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] ., (до зміни адміністративно-територіального устрою Старокостянтинівського р-н.) Хмельницької обл.. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що вищезазначене домоволодіння було побудоване за життя її батьком [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті батька відкрилась спадщина до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] ., (до зміни адміністративно-територіального устрою Старокостянтинівського р-н.) Хмельницької обл., який прийняли але не оформили його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] , [INFO] . [INFO] померла мати позивача [PERSON] .. Після її смерті відкрилась спадщина яку прийняла але не оформила її дочка - [PERSON] , [INFO] . 12 жовтня 2023 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав за заповітом. Однак, відповіддю на звернення від 12.10.2023 року №1796/02-14 державним нотаріусом було відмовлено в оформлені її спадкових прав за заповітом на спадкове майно. У зв`язку з чим позивач вимушений був звернутися до суду із даним позовом для захисту своїх спадкових прав та інтересі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 08 січня 2024 року по даній справі відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено дату підготовчого засідання, а також вирішено питання про витребування доказів. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 08 лютого 2024 року у даній справі було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив. Представник позивача адвокат Вонсович М.М. в засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, однак подав до суду заяву, якою просить розгляд справи здійснювати без участі позивача та його представника, позов підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області в судове засідання свого представника не направила, про день та час слухання справи повідомлена належним чином у порядку, передбаченому ч.7 ст.128 ЦПК України, однак 05.03.2024 року від представника [PERSON] було подано заяву, якою останній просить розгляд справи здійснити без участі представника міської ради. При розгляді справи щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області від травня 2008 року. За своє життя, [PERSON] побудував домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] -н., (до зміни адміністративно-територіального устрою Старокостянтинівського р-н.) Хмельницької обл., право власності на який підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від серпня 1988 року зареєстрованого в реєстровій книзі №1 під реєстровим №79 від 26.08.1988 року та довідкою №904 від 21.09.2023 року. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб виданого повторно 11.03.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області серії [NUMBER] , встановлено, що 27 червня 1956 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб та дружина після реєстрації шлюбу отримала прізвище « [PERSON] », про що було зроблено відповідний актовий запис за №13. З копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , виданого повторно 15.05.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області серії [NUMBER] , судом встановлено, що батьком записаний « [PERSON] », а мати записана « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] [INFO] уклала шлюб із [PERSON] , [INFO] , та після реєстрації шлюбу взяла прізвище чоловіка « [PERSON] », про що було зроблено відповідний актовий запис за №8 та видано свідоцтво про укладення шлюбу Березненською сільської радою Старокостянтинівського району Хмельницької області. Згідно виписки з по господарської книги за 1991-1995 року виданої Березненським старостинським округом №14-10/56 від 30.11.2023 року, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на день смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , разом з дружиною [PERSON] , [INFO] , дочкою [PERSON] , [INFO] , зятем [PERSON] , [INFO] , внучкою [PERSON] , [INFO] . Відповідно до виписки з по господарської книги за 1991-1995 року виданої Березненським старостинським округом №14-10/58 від 30.11.2023 року, судом встановлено, що станом на 15.04.1991 року дворогосподарство розташоване за адресою [ADDRESS] , відносилося до суспільної групи «колгоспний двір». Членами даного колгоспного двору станом на 15.04.1991 рік були: [PERSON] голова двору, [PERSON] дружина, [PERSON] дочка. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Березненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області від 03.07.2018 року, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 81 рік, в с.Бутівці, Старокостянтинівського р-н., Хмельницької обл., про що зроблений відповідний актовий запис №18. Згідно виписки з по господарської книги за 2016-2020 роки виданої Березненським старостинським округом №14-10/57 від 30.11.2023 року, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , разом з дочкою [PERSON] , [INFO] , зятем [PERSON] , [INFO] . За своє життя [PERSON] будучи матір`ю позивача, склала заповіт від 04.04.2009 року зареєстрований в реєстрі за №21, згідно якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: усе своє майно, що буде належати [PERSON] на день смерті, заповідає для своєї дочки [PERSON] , [INFO] . В свою чергу [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері у встановленому законом порядку, однак як зазначає вона не може її оформити, оскільки згідно відповіді на звернення [PERSON] , державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.В. №1796/02-14 від 12.10.2023 року їй було відмовлено в оформлені її спадкових прав за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] ., (до зміни адміністративно-територіального устрою Старокостянтинівського р-н.) Хмельницької обл., після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] ркоу, яка прийняла але не оформила своїх спадкових прав після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Та повідомлено, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок виданого виконавчим комітетом Березненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області в серпня 1988 року (дата не зазначена), житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, належить колгоспному двору, головою якого був [PERSON] .. Згідно довідки виданої Березненським старостинським округом Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області 27 вересня 2023 року №14-10/42, станом на 15.04.1991 рік, головою колгоспного двору був [PERSON] , членами колгоспного двору були: [PERSON] дружина та [PERSON] дочка. Згідно ст.120 ЦК Української СРС (в редакції від 18.07.1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.123 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. У зв`язку з вищевикладеним та згідно ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат», видати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] неможливо. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 547 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Колгоспний двір - це родинно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Відповідно до ч.2\~ст.123 цього Кодексу\~розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. У відповідності до ст.125 ЦК УРСР при поділі колгоспного двору його майно ділиться між дворами, що знов утворюються, відповідно до часток їх членів і з врахуванням господарських потреб кожного з дворів. Право вимагати поділу колгоспного двору мають повнолітні члени двору, що є членами колгоспу. Поділ майна, належного колгоспному дворові і збереженого після припинення колгоспного двору, провадиться за правилами статей 123 і 126 цього Кодексу. В силу вимог ст.126 ЦК УPCP працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору; якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв`язку з призовом на строкову військову службу, навчанням в учбовому закладі або хворобою. Відповідно до роз`ясень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; згідно зі ст.4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Оскільки житловий будинок [ADDRESS] -н., (до зміни адміністративно-територіального устрою Старокостянтинівського р-н.) Хмельницької обл., належить до суспільної групи колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року членами цього колгоспного двору були [PERSON] голова двору, [PERSON] дружина, [PERSON] дочка, тому спірний будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких має рівну частку у цьому будинку - по 1/3 частині. Після смерті [PERSON] [INFO] в с.Бутівці, Старокостянтинівського р-н., Хмельницької обл., відкрилась спадщина на 1/3 частку домоволодіння на яку мала право за законом його дружина та мати позивача [PERSON] , [INFO] , яка в свою чергу прийняла спадщину, але за життя не оформила своє спадкове право, оскільки померла [INFO] в с.Бутівці, Старокостянтинівського р-н., Хмельницької обл., та дочка померлого [PERSON] , яка в свою чергу прийняла спадщину, але не оформила своє спадкове право. Після смерті мати позивача - [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами що розташований по [ADDRESS] ., (до зміни адміністративно-територіального устрою Старокостянтинівського р-н.) Хмельницької обл., на який [PERSON] мала право як член колгоспного двору (на 1/3 частка) та в порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON] (на 1/6 частки). [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері, однак не може її оформити у зв`язку з відмовою нотаріуса. Зазначенні обставини підтверджуються відповіддю нотаріуса №1796/02-14 від 12.10.2023 року, свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від серпня 1988 року, технічним паспортом на будинок садибного типу виготовлено ПП «Проект БТІ» від 15 вересня 2023 року, свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від травня 2008 року, свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 03 липня 2018 року, копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 15.05.2008 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.08.1991 року, копією повторно виданого свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11.03.2010 року, довідкою №904 від 21.09.2023 року, виписками з по господарської книги від 30.11.2023 року №14-10/56, №14-10/57, №14-10/58, копією спадкової справи №213/2010 від 24.03.2010 року до майна померлого [INFO] [PERSON] та копією спадкової справи №498/2018 від 04.10.2018 року до майна померлої [INFO] [PERSON] .. Відповідно до п.23\~постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до\~статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень\~офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі\~ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права. При вирішення спорів щодо майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, що регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Колгоспний двір був припинений 15.04.1991 р., коли був введений в дію ЗУ «Про власність», а тому станом на 15.04.1991 р. позивачу належало право власності на 1/3 частку майна у колгоспному дворі, як його члену, що не втратив право на частку в його майні. Суд, дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб, а обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права власності є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує, тому позов необхідно задовольнити. Оскільки, позивачем не заявлено вимоги про стягнення судових витрат, тому судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі наведеного,

Outcome: approved