Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до Макарівської селищної ради (далі - відповідач) про визнання права власності на спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина за законом, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) розміром 4,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Борівка». Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] , яка спадщину прийняла, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном. Проте, нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну частку (пай) через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, який було втрачено, що і змусило її звернутись до суду з вказаним позовом. Враховуючи викладене, позивач просила суд: визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] , право на земельну частку (пай) розміром 4,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Борівка», розташованого на території Борівської сільської ради Макарівського району Київської області, яке закріплене сертифікатом на право на земельну часту (пай) серії КВ № 0064573, виданого на підставі рішення Макарівської РДА від 16.10.1996 року № 446, зареєстрованого 15.01.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну часту (пай) за № 0273 на ім`я [PERSON] . Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 10.01.2024 року позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11.03.2024 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Ухвалою суду від 11.03.2024 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті в цей же день. Від представника позивача надійшло клопотання про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за відсутності позивача та представника. Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника, рішення просили прийняти за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] (а.с. 7-9), яка була зареєстрована та проживала до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою проживала та вела спільне господарство донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) розміром 4,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Борівка», розташованого на території Борівської сільської ради Макарівського району Київської області, яке закріплене сертифікатом на право на земельну часту (пай) серії КВ № 0064573, виданого на підставі рішення Макарівської РДА від 16.10.1996 року № 446, зареєстрованого 15.01.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну часту (пай) за № 0273 на ім`я [PERSON] (а.с. 11). Згідно довідки №216 від 30.11.2023 року Макарівської селищної ради, встановлено, що земельна частка (пай) за № 267 сертифікат серії КВ № 0064573 виданий Макарівською райдержадміністрацією від 15.01.1997 року була закріплена за гр. [PERSON] . Земельна частка (пай) №267 знаходиться в межах Борівського старостинського округу (а.с. 12, 13). Спадкоємцем за законом першої черги майна покійної [PERSON] є її донька [PERSON] , яка фактично вступила у володіння та управління спадковим майном (а.с. 10, 15). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, ні за законом/заповітом не має, що підтверджується Витягом із спадкового реєстру (а.с. 16, 17). Постановою приватного нотаріуса від 19.12.2023 року № 02-31/57 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну частку (пай) через втрату оригіналу правовстановлюючого документу (а.с. 18). Факт втрати оригіналу сертифікату серії КВ № 0064573 підтверджується оголошенням в газеті «Макарівські вісті» № 50 від 15.12.2023 року (а.с. 14). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що були чинними на момент відкриття спадщини, тобто смерті спадкодавця. Згідно положень ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 Кодексу). Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (ст. 524 ЦК УРСР). Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв (ст. 548 Кодексу). Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 Кодексу). Згідно ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України (чинного на час розгляду справи), спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Відповідно до положень частин другої та третьої пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач є єдиною спадкоємицею за законом майна померлої [INFO] [PERSON] , спадщину прийняла, до складу спадщини увійшло право на земельну частку (пай), щодо якого нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судові витрати по оплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою даного позову.

Outcome: approved