Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

Позивач 21 жовтня 2022 року звернувся до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача вартість необлікованої електричної енергії в розмірі 143 813,45 грн.; стягнути з відповідачів на користь позивача 2 481,00 грн. судовий збір, 9 000,00 грн. витрати на правничу допомогу. Позов мотивований тим, що під час перевірки стану електричних приладів обліку та електроустановок у відповідачів за адресою: [ADDRESS] , що проводилась 06 лютого 2022 року було виявлено самовільне підключення струмоприймачів та електропроводки до електромережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано кабелем алюмінієвим перерізом 2х10 мм2 від опори ПЛ-04, кВ приховано у металевій трубі до підвалу під землею, виявити яке при контрольному огляді можливості не було. При включенні навантаження імпульси відсутні, лічильний механізм розрахункового лічильника не враховує електричну енергію, покази не змінюються, спожита електроенергія не враховується. Для виявлення місця підключення були використані спеціальні технічні засоби: сигналізатор прихованої проводки «Дятел» Е 121, покажчик напруги «Поиск» № 2504 повірений до 17.08.2022, покажчик струму ПС-2Р № 12. За результатами перевірки 06 лютого 2022 року складено акт про порушення № 30811, яким зафіксовано, що відповідачі розкрадають електричну енергію. 15 лютого 2022 року за участі відповідачів відбулось засідання комісії з розгляду актів про порушення. Відповідачі не надали жодних доказів, які б спростовували факт самовільного безоблікового споживання. Тому на комісії було прийнято рішення про нарахування вартості необлікованої електричної енергії в сумі 143\~813,45 грн., про що складено протокол № 13/22. Протокол засідання комісії від 15 лютого 2022 року, розрахунок по акту та досудову претензію було вручено відповідачам особисто під підпис. Період розрахунку складає з 06 лютого 2021 року по 06 лютого 2022 року, тобто за 365 днів. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, натомість його представник адвокат Москвіна Т.В. позовні вимоги не визнала в повному обсязі. У відзиві на позов посилалась на те, що у період часу з 2019 по 2020 рр. працівниками позивача здійснено заміну раніше встановленого однофазного та трифазний лічильник електричної енергії із встановленням його на фасаді будинку, тобто поза межами приміщення, зазначеного в акті про порушення від 06 лютого 2022 року № 30811. Попередню точку підключення лічильника електричної енергії працівниками позивача було відключено від електричної енергії, а тому фрагмент алюмінієвого кабелю, про який зазначено у акті, жодним чином не міг використовуватись споживачем з метою не облікованого споживання електричної енергії. В акті про порушення не вказано коли саме працівниками позивача проводився контрольний огляд та не обґрунтовано чому не було можливості виявити самовільне підключення при контрольному огляді. Працівниками позивача фактично не виявлено й самого місця підключення до електричної мережі. Засідання комісії з розгляду актів про порушення здійснено поверхнево. Позивачем не надано жодних доказів порушення споживачем правил користування електричною енергією. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, письмово просив розглядати справу без його участі та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено , що [PERSON] , на підставі договору № 8303139 від 01.01.2014 року є споживачем електричної енергії в домоволодінні , розташованому за адресою [ADDRESS] ,яке належить йому на праві власності ( а.с. 66, 224, т.1). Судом встановлено, що під час перевірки стану електричних приладів обліку та електроустановок за адресою: [ADDRESS] , що проводилась 06 лютого 2022 року, було виявлено самовільне підключення струмоприймачів та електропроводки до електромережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано кабелем алюмінієвим перерізом 2х10 мм2 від опори ПЛ-04, кВ приховано у металевій трубі до підвалу під землею, виявити яке при контрольному огляді можливості не було. При включенні навантаження імпульси відсутні, лічильний механізм розрахункового лічильника не враховує електричну енергію, покази не змінюються, спожита електроенергія не враховується. Для виявлення місця підключення були використані спеціальні технічні засоби: сигналізатор прихованої проводки «Дятел» Е 121, покажчик напруги «Поиск» № 2504 повірений до 17.08.2022, покажчик струму ПС-2Р № 12 (а.с. 6, том 1). За результатами перевірки 06 лютого 2022 року працівниками АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» складено акт про порушення № 30811. Вказаний акт складено за участю споживача [PERSON] , який у графі зауваження до складеного акту вказав: «факт незаконного підключення заперечую, другий екземпляр отримав 06 лютого 2022 року» (а.с. 6, 9 том 1). 15 лютого 2022 року за участі споживачів: [PERSON] , [PERSON] відбулось засідання комісії з розгляду акту про порушення від 06 лютого 2022 року, на якому встановлено, що споживачі на об`єкті за адресою: [ADDRESS] порушили ПРРЕЕ та прийнято рішення про нарахування згідно з п. 8.4.13 ПРРЕЕ, виходячи з величини розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії, обчисленої на підставі сили струму, визначеної з найменшої поперечної площі перерізу проводів/кабелів, що використані у схемі самовільного підключення та допустимого струму, який може ними протікати з 06 лютого 2021 року по 06 лютого 2023 року в розмірі 143\~813,45 грн. за 34\~690 кВт*г необлікованої електричної енергії (а.с. 5, том 1). Розрахунок кількості неврахованої електроенергії проведено за період з 06 лютого 2021 року по 06 лютого 2023 року за 365 днів, відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562, зареєстрованої в Мін`юсті 04.07.2006 року за № 782/12656. Загальна сума завданих збитків становить 143 813,45 грн. (а.с. 7, том 1). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Згідно зі ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, в тому числі споживачі, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. Згідно із п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії» (далі ПРРЕЕ), затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 р., споживач електричної енергії, зокрема, зобов`язаний: здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень; не допускати без облікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення без облікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача. У п. 1.1.2 ПРРЕЕ зазначено, що електрична енергія це енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу. Побутовий споживач індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність). Об`єкт побутового споживача житловий будинок (частина будинку), квартира або будівля, які розміщені за однією адресою та належать одній фізичній особі або декільком фізичним особам на правах власності або користування. Споживання електричної енергії користування електричною енергією споживачем за допомогою електрообладнання для задоволення потреб споживача. Особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] відкритий на [PERSON] , а отже він є споживачем послуг. Власником домоволодіння [ADDRESS] є [PERSON] , що підтверджується відповіддю № 176328 від 08 серпня 2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 224-225, том 1). Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій-третій статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Разом з тим, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що [PERSON] є споживачем послуг електропостачання, які надає позивач за адресою: [ADDRESS] , при цьому місце проживання [PERSON] зареєстроване за іншою адресою, а саме: [ADDRESS] (а.с. 173-174, том 1), а особовий рахунок споживача електроенергії за цією адресою відкритий на [PERSON] . За п. 8.2.4 ПРРЕЕ в разі виявлення представниками оператора системи самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором. Відповідно до п. 8.2.5 ПРРЕЕ в разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача. Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням. Згідно із п. 8.2.6 ПРРЕЕ на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг не облікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення. Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання. Акт про порушення, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 60 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню (крім випадків необхідності проведення експертизи пломб, індикаторів та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії для встановлення факту порушення). Комісія з розгляду актів про порушення може повторно розглянути акт про порушення в порядку, встановленому цими Правилами, на підставі звернення споживача, на вимогу Регулятора, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, або за рішенням суду. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків. Відповідно до п. 8.2.7 ПРРЕЕ в разі незгоди споживача з фактом крадіжки електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Згідно з п. 8.4.13 ПРРЕЕ у разі виявлення у побутового споживача порушень, зазначених у підпунктах 6-8 пункту 8.4.2 цієї глави, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (W доб.с.п., кВтгод), визначається за формулою 8 цієї глави. При цьому час використання самовільного підключення протягом доби (t вик.с.п.) приймається рівним 8 год. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили обставини, зазначені в акті про порушення № 30811 від 06 лютого 2022 року, та факт самовільного підключення струмоприймачів та електропроводки до електромережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. Оскільки факт порушення ПРРЕЕ встановлений судом, процедура виявлення такого порушення, його усунення та розгляду зазначеного вище акту була дотримана представниками АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», тому було підтверджено правильність проведених нарахувань боргу з приводу споживання без обліку електроенергії. Таким чином, позивачем доведено факт порушення відповідачем [PERSON] ПРРЕЕ, у зв`язку з чим у нього виникло зобов`язання по оплаті заборгованості за необліковану електричну енергію у розмірі 143 813,45 грн., яке ним у добровільному порядку не було виконано. Щодо порушення відповідачем [PERSON] ПРРЕЕ, то суд зазначає, що докази того, що він є споживачем електроенергії за адресою за адресою: [ADDRESS] або власником вказаного домоволодіння, не надані, а, отже, в позові в частині вимог, пред`явлених до [PERSON] , слід відмовити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд виходить із наступного. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України). Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Із матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» здійснювали адвокати Замкова І.А. та Василенко О.О. на підставі договору № 210-ДЕ про надання правової допомоги від 08 січня 2021 року, укладеного між АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» та АО «Перший радник»; додаткової угоди № 4 від 27 квітня 2021 року до договору № 210-ДЕ про надання правової допомоги від 08 січня 2021 року; додаткової угоди № 20 від 31 грудня 2021 року до договору № 210-ДЕ про надання правової допомоги від 08 січня 2021 року; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 3956 від 08 листопада 2018 року; довіреності № 115/2022 від 16 березня 2022 року (а.с. 18-23, том 1). В акті № 20 наданих послуг від 23 січня 2023 року за період з 05.08.2022 р. по 23.01.2023 р. за Договором № 210-ДЕ про надання правової допомоги від 08.01.2021 зазначений обсяг робіт, наданих адвокатом, на суму 9\~000,00 грн. (а.с. 92, том 1). Судом також враховано правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Отже, матеріалами справи підтверджується факт отримання АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» послуг адвоката щодо надання правової допомоги в цій справі. Також позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. (а.с. 4, том 1). З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 11 481,00 грн., з яких: 2 481,00 грн. судовий збір, 9 000,00 грн. витрати на правничу допомогу. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: partial