Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

До Ірпінського міського суду звернулося ТОВ "ЕС.ДІ.СІ.ГРУП" із позовом до [PERSON] , ДП "Сетам", приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В., приватного нотаріуса Ірпінського нотаріального округу Кінащук М.А., третя особа: [PERSON] про визнання недійсними електронних торгів. В позові зазначає, що 26 грудня 2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» було укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. за реєстровим №1921, у відповідності до умов якого права вимоги за кредитним договором № 61-06-И/02 від 25.12.2006 року, з усіма додатками та додатковими угодами, що укладений між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] та права вимоги за іпотечним договором від 25.12.2006 року, з усіма додатками та додатковими угодами, що укладений між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Щербою Л.О. за реєстровим № 3996, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, перейшли до нового кредитора, а саме: ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП», код за ЄДРПОУ 42231930. Відомості \~ \~ \~ \~про заміну іпотекодержателя та обтяжувача були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відтак право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки повністю перейшли до ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП), код за ЄДРПОУ 42231930. Предметом іпотеки згідно договору іпотеки є квартира за адресою: [ADDRESS] . Квартира за адресою: [ADDRESS] , є предметом іпотеки ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» та розташована на земельній ділянці площею 0,0218 га. кадастровий номер: 3210945300:01:122:1631, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] , а відтак в силу ст.ст. 5, 6 Закону України «Про іпотеку» на вказану земельну ділянку поширюється іпотека ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП». яка виникла на підставі Іпотечного договору від 25.12.2006 року, з усіма додатками та додатковими угодами, що укладений між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербою Л.О. за реєстровим № 3996. Крім того, 01.04.2020 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кінащук М.А. ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» було видано свідоцтво про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що електронні торги з продажу вказаного майна не відбулися і стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, а також зареєстровано право власності на вказане майно за ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП». 20 червня 2020 року Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» стало відомо, що на 22 червня 2020 року о 09:00 призначено проведення електронних торгів лот № 424880 «Земельна ділянка площею 0,0218 га, кадастровий номер: 3210945300:01:122:1631, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 08.07.2020 року Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» стало відомо, що електронні торги лот № 424880 «Земельна ділянка площею 0,0218 га, кадастровий номер: 3210945300:01:122:1631, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , які призначені на 22 червня 2020 року о 09:00 не відбулися через відсутність допущених учасників торгів. Вказані торги були третіми електронними торгами в розумінні ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження». Вищевказана земельна ділянка, що належить [PERSON] , була описана та арештована в межах виконавчого провадження № 61124605, що перебуває на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича, де стягувачем значиться [PERSON] , а боржником [PERSON] . 16.07.2020 року ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» подало приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Говорову Павлу Володимировичу заяву про залишення за собою нереалізованого майна, в якій просило: прийняти та розглянути дану заяву; передати стягувачу TOB «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» за ціною третіх електронних торгів земельну ділянку площею 0,0218 га, кадастровий номер: 3210945300:01:122:1631, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , про що винести постанову та скласти акт, що буде відповідати вимогам Глави 13 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5; зняти всі арешти та заборони не пізніше наступного робочого дня після передачі стягувачу ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» за ціною третіх електронних торгів земельної ділянки, площею 0,0218 га, кадастровий номер - 3210945300:01:122:1631, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В задоволенні вказаної заяви ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» приватним виконавцем було відмовлено. Натомість земельну ділянку площею 0,0218 га, кадастровий номер - 3210945300:01:122:1631, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] було передано [PERSON] про що було винесено відповідну постанову та складено акт про передачу майна стягувачу. 15.09.2020 \~ \~ \~ \~ року приватним нотаріусом Ірпінського нотаріального округу Кінащук Мариною Аркадіївною Богуцькій Наталії Юріївні було видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія та номер: 806 та зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,0218 га, кадастровий номер: 3210945300:01:122:1631, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (номер запису про право власності / довірчої власності: 38177433). Вважає, що електронні торги лот № 424880 «Земельна ділянка площею 0,0218 га, кадастровий номер: 3210945300:01:122:1631, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] », що були призначені 22 червня 2020 року на 09:00 та не відбулися згідно протоколу № 486046 проведення електронних торгів від 22 червня 2020 року є недійсними, постанова та акт про передачу майна стягувачу [PERSON] земельної ділянки площею 0,0218 га, кадастровий номер 3210945300:01:122:1631 винесені в рамкам виконавчого провадження № 61124605 є незаконними, виданими з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), а відповідно свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 806 видане 15.09.2020 року приватним нотаріусом Ірпінського нотаріального округу Кінащук Мариною Аркадіївною та державна реєстрація прав земельної ділянки площею 0,0218 га, кадастровий номер №3210945300:01:122:1631, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] проведеної на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 54057832 від 15.09.2020 11:50:20, номер запису про право власності /довірчої власності: 38177433 3 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є недійсними та підлягають скасуванню. Просить суд визнати недійсними електронні торги лот № 424880 «Земельна ділянка площею 0,0218 га, кадастровий номер: 3210945300:01:122:1631, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] », що були призначені 22 червня 2020 року на 09:00 та не відбулися згідно протоколу № 486046 проведення електронних торгів від 22 червня 2020 року. Визнати незаконною постанову про передачу стягувачу [PERSON] в рахунок погашення боргу земельної ділянки площею 0,0218 га, кадастровий номер 3210945300:01:122:1631 винесену приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим Павлом Володимировичем в рамкам виконавчого провадження №61124605. Визнати незаконним акт про передачу стягувачу [PERSON] в рахунок погашення боргу земельної ділянки площею 0,0218 га, кадастровий номер 3210945300:01:122:1631 винесену приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим Павлом Володимировичем 09.07.2020 \~ \~ \~ \~року в рамкам виконавчого провадження № 61124605. Визнати недійним та скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 806 видане 15.09.2020 року приватним нотаріусом Ірпінського нотаріального округу Кінащук Мариною Аркадіївною Богуцькій Наталії Юріївні земельної ділянки площею 0,0218 га, кадастровий номер: 3210945300:01:122:1631, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Скасувати державну реєстрацію прав щодо земельної ділянки площею 0,0218 га, кадастровий номер: 3210945300:01:122:1631, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] проведеної на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 54057832 від 15.09.2020 11:50:20, номер запису про право власності/довірчої власності: 38177433 3 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Судові витрати покласти на Відповідачів. Відповідач\~приватний нотаріус\~Ірпінського нотаріального\~округу Кінащук\~М.А.,\~подала через\~канцелярію суду\~відзив,\~в якому\~зазначає,\~що нотаріус\~є публічною\~особою,\~якій державою\~надано повноваження\~щодо посвідчення\~прав і\~фактів,\~які мають\~юридичне значення,\~та вчинення\~інших нотаріальних\~дій з\~метою надання\~їм юридичної\~вірогідності.\~Вчиняючи нотаріальні\~дії,\~нотаріус діє\~неупереджено,\~він не\~може діяти\~в інтересах\~жодної з\~осіб -\~учасника нотаріальної\~дії.\~Нотаріус не\~стає учасником\~цивільних правовідносин\~між цими\~особами,\~а отже,\~не \~може порушувати\~цивільні права,\~які є\~змістом цих\~відносин.\~Відсутня і\~процесуальна заінтересованість\~нотаріуса в\~предметі спору\~та реалізації\~прийнятого рішення.\~Основною ознакою\~сторін цивільного\~процесу є\~їхня особиста\~і безпосередня\~заінтересованість;\~саме сторони\~є суб`єктами\~правовідношення,\~з приводу\~якого виник\~спір. У справі за позовною заявою ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» про визнання недійсними електронних торгів до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кінащук Марини Аркадіївни, встановити належного відповідача. Судові витрати покласти на позивача. Відповідачем ДП "Сетам"\~подано відзив\~на позовну\~заяву,\~в якому\~зазначає,\~що 22.06.2020\~у зв`язку\~з відсутністю\~допущених учасників\~не відбулися\~електронні торги\~з реалізації\~наступного майна:\~земельна ділянка\~площею 0,0218\~га,\~кадастровий номер\~-3210945300:01:122:1631,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~реєстраційний номер\~лота:\~424880,\~за результатами\~яких складено\~протокол проведення\~електронних торгів\~№ 486046.\~ДП СЕТАМ\~відповідно до\~наказу Міністерства\~юстиції України\~від 29\~березня 2019\~року №\~1008/5\~Про визначення\~організатора електронних\~торгів,\~торгів за\~фіксованою ціною\~та Порядку\~реалізації арештованого\~майна,\~затвердженого наказом\~Міністерства юстиції\~України від\~29\~вересня 2016\~року №\~2831/5\~(далі\~ Порядок),\~є організатором\~електронних торгів\~та уповноважене\~на забезпечення\~здійснення заходів\~із створення\~та супроводження\~програмного забезпечення\~системи електронних\~торгів,\~технологічного забезпечення,\~збереження та\~захисту даних,\~що містяться\~у системі,\~здійснення організації\~та проведення\~електронних торгів,\~забезпечення збереження\~майна,\~а також\~виконання інших\~функцій,\~передбачених Порядком.\~Щодо дій\~приватного виконавця\~та підприємства\~під час\~реалізації нерухомості.\~З огляду\~на ч.\~1\~ст.\~61\~Закону України\~Про виконавче\~провадження,\~реалізація арештованого\~майна (крім\~майна,\~вилученого з\~цивільного обороту,\~обмежено оборотоздатного\~майна та\~майна,\~зазначеного у\~частині восьмій\~статті 56\~то Закону)\~здійснюється шляхом\~електронних торгів\~або за\~фіксованою ціною.\~Таким чином,\~з урахуванням\~наведеного вище\~припису майно\~повинно було\~бути реалізованим\~саме на\~електронних торгах. Приватним виконавцем\~було подано\~заявку на\~реалізацію Нерухомості\~разом із\~відповідними документами.\~За змістом\~абз.\~4\~п.\~4\~розділу II\~Порядку,\~перевірка змісту\~заявки на\~відповідність вимогам\~законодавства організатором\~не здійснюється.\~За відповідність\~документів,\~на підставі\~яких вноситься\~інформація до\~системи,\~а також\~за достовірність\~інформації,\~зазначеної у\~заявці,\~відповідають посадові\~особи відділу\~державної виконавчої\~служби приватний\~виконавець.\~Відтак,\~за наявних\~обставин винятково\~приватний виконавець\~мав необхідні\~документи та\~інформацію для\~вчинення дій\~(прийняття\~рішення)\~щодо подання\~заявки.\~Організатор перевіряє\~повноту заповнення\~заявки.\~У разі\~невідповідності заявки\~вимогам,\~передбаченим пунктом\~2\~цього розділу,\~організатор через\~особистий кабінет\~відділу державної\~виконавчої служби\~(приватного\~виконавця)\~повідомляє начальника\~відділу державної\~виконавчої служби\~(приватного\~виконавця)\~про необхідність\~усунення недоліків\~протягом трьох\~робочих днів\~(абз.\~5\~п.\~4\~розділу II\~Порядку).\~Отже,\~ДП СЕТАМ\~виконує функції\~організатора електронних\~торгів,\~який діє\~винятково в\~межах повноважень,\~визначених Порядком,\~розміщуючи інформацію\~в системі\~електронних торгів\~на підставі\~документів,\~поданих приватним\~виконавцем.\~Більше того,\~жодним нормативно-правовим\~актом не\~передбачено обов`язку\~організатора торгів\~перевіряти законність\~дій приватного\~виконавця щодо\~передачі майна\~на реалізацію\~та достовірність\~інформації,\~зазначеної у\~заявці на\~реалізацію.\~Таким чином\~у підприємства,\~як організатора\~електронних торгів,\~відсутні повноваження\~надавати правову\~оцінку діям\~приватного виконавця,\~зокрема,\~шляхом перевірки\~відомостей,\~котрі наведені\~у заявці,\~окрім повноти\~заповнення заявки.\~З \~інформації в\~автоматизованій системі\~виконавчого провадження\~вбачається,\~що 31.01.2020\~приватним виконавцем\~Валявським O.A.\~відкрито виконавче\~провадження №\~61124605,\~в якому\~боржником є\~ [PERSON] ,\~а стягувачем\~ [PERSON] .\~Водночас,\~до підстав\~для визнання\~спірних електронних\~торгів недійсними\~позивач відносить,\~зокрема,\~те,\~що іпотекодержателем\~нерухомості є\~Товариство,\~а тому\~на його\~думку саме\~вимоги Товариства\~повинні були\~бути задоволеними\~у першу\~чергу,\~позаяк такі\~вимоги забезпечені\~іпотекою майна.\~Однак такі\~твердження позивача\~є хибними\~з урахуванням\~наступного.\~За змістом\~ч.\~1\~ст.\~48\~Закону про\~виконавче провадження,\~звернення стягнення\~на майно\~боржника полягає\~в його\~арешті,\~вилученні (списанні\~коштів з\~рахунків)\~та примусовій\~реалізації.\~Про звернення\~стягнення на\~майно боржника\~виконавець виносить\~постанову.\~На виконання\~вказаного вище\~припису Закону\~про виконавче\~провадження приватним\~виконавцем було\~винесено постанову\~про опис\~та арешт\~майна боржника.\~З огляду\~на ч.\~3\~ст.\~51\~Закону про\~виконавче провадження,\~про звернення\~стягнення на\~заставлене майно\~для задоволення\~вимог стягувачів,\~які не\~є заставодержателями,\~виконавець повідомляє\~заставодержателю не\~пізніше наступного\~дня після\~накладення арешту\~на майно\~або коли\~йому стало\~відомо,\~що арештоване\~майно боржника\~перебуває в\~заставі.\~Якщо заставодержатель\~не є\~стягувачем у\~виконавчому провадженні,\~йому виплачуються\~кошти після\~належного підтвердження\~права на\~заставлене майно.\~У разі\~задоволення в\~повному обсязі\~вимог заставодержателя\~залишок коштів\~використовується для\~задоволення вимог\~інших стягувачів\~у порядку,\~встановленому цим\~Законом (ч.\~5\~ст.\~51\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження»).\~Відтак,\~саме на\~заставодержателя (іпотекодержателя)\~покладається обов`язок\~належно підтвердити\~право на\~заставлене майно\~(нерухомість),\~однак Товариство\~не надало\~жодного доказу,\~котрий би\~підтвердив факт\~звернення до\~приватного виконавця\~для підтвердження\~наявності у\~нього прав\~іпотекодержателя майна.\~Крім того,\~незважаючи на\~те,\~що існує\~законодавча вимога\~державної реєстрації\~обтяження Майна\~іпотекою,\~іпотека Нерухомості\~не була\~зареєстрована,\~що підтверджується\~інформаційною довідкою\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна щодо\~об`єкта нерухомого\~майна від\~10.04.2020,\~№ 206614327.\~За таких\~обставин твердження\~Товариства про\~незаконність дій\~приватного виконавця\~є хибними,\~позаяк пересвідчившись\~у відсутності\~державної реєстрації\~обтяження Майна\~іпотекою,\~приватний виконавець\~правомірно звернув\~стягнення на\~нерухомість.\~Щодо неможливості\~визнання недійсними\~електронних торгів,\~котрі не\~відбулися. В свою чергу, у позовній заяві визнається та обставина, що спірні електронні торги не відбулися внаслідок відсутності допущених учасників, а тому відповідний договір-купівлі продажу за результатами електронних торгів не було укладено. За таких обставин неукладений договір не може бути визнаним недійсним. Більше того, неможливість визнання недійсними електронних торгів, котрі не відбулися, свідчить про те, що підприємство не може бути відповідачем у цій справі, оскільки інші позовні вимоги не стосуються ДП СЕТАМ. Просить суд відмовити в повному обсязі товариству з обмеженою відповідальністю "ЕС.ДІ.СІ. ГРУП" в задоволені позову до [PERSON] , державного підприємства СЕТАМ, приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича, приватного нотаріуса Ірпінського нотаріального округу Кінащук Марини Аркадіївни, за участі третьої особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову: [PERSON] , про визнання електронних торгів недійсними. Представник\~відповідача [PERSON] \~ адвокат\~Ліпаткіна Е.В.\~подала через\~канцелярію суду\~відзив на\~позовну заяву\~по справі\~№ 367/7789/20\~,\~в якому\~зазначає,\~що позовну\~заяву ТОВ\~«ЕС.ДІ.СІ.ГРУП»\~відповідач [PERSON] \~не визнає\~у повному\~обсязі,\~вважає її\~необґрунтованою та\~безпідставною з\~наступних підстав.\~ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП»\~в позові\~зазначає,\~що нормативною\~підставою визнання\~електронних торгів\~недійсними є\~підстави зазначені,\~в ч.\~1\~ст.\~215\~ЦК України\~(недодержання\~в момент\~вчинення правочину\~стороною (сторонами)\~вимог,\~які встановлені\~частинами першою\~-\~третьою,\~п`ятою\~та шостою\~статті 203\~цього Кодексу.)\~При цьому\~в позові\~зазначено,\~що зміст\~правочину не\~може суперечити\~Цивільному Кодексу,\~іншим актам\~цивільного законодавства,\~а також\~інтересам держави\~і суспільства,\~його моральним\~засадам,\~що відповідає\~ч.\~1\~ст.\~203\~Цивільного Кодексу\~України,\~тобто позивач\~посилається на\~підстави,\~передбачені ч.\~1\~ст.\~203\~ЦК України.\~На інші,\~зазначені в\~ст.\~203\~ЦКУ підстави,\~позивач у\~позові не\~посилається.\~Позивач вважає,\~що земельна\~ділянка,\~площею 0,0218га,\~кадастровий номер:\~3210945300:01:122:1631,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~була начебто\~незаконно виставлена\~на електронні\~торги приватним\~виконавцем Говоровим\~П.П.\~та після\~проведення торгів\~незаконно передана\~ [PERSON] ,\~оскільки на\~зазначену земельну\~ділянку,\~на думку\~позивача,\~поширюється іпотека,\~яка була\~укладена щодо\~квартири [ADDRESS] \~25.12.2006\~року між\~власником квартири\~ [PERSON] \~та ТОВ\~Банк «Фінанси\~і кредит»,\~правонаступником якого\~є позивач\~в даній\~справі ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП».\~Дане твердження\~є абсурдним\~та таким,\~що не\~заслуговує на\~увагу з\~огляду на\~наступне:\~у червні\~2013\~року [PERSON] \~звертався до\~суду з\~позовом до\~ПАТ «Банк\~«Фінанси та\~Кредит» про\~визнання договору\~іпотеки недійсним,\~посилаючись на\~те,\~що 25\~грудня 2006\~року між\~ним та\~ВАТ «Банк\~«Фінанси та\~Кредит» укладено\~кредитний договір\~№61-06-И/02,\~за яким\~банк надав\~йому кредитні\~кошти у\~сумі 198\~000\~доларів США\~зі сплaтoю\~12%\~річних строком\~до 24\~грудня 2026\~року.\~Також було\~укладено іпотечний\~договір,\~за яким\~ [PERSON] \~передав банку\~в іпотеку\~трикімнатну квартиру\~ [ADDRESS] .\~Посилався на\~те,\~що відповідно\~до іпотечного\~договору він\~передав в\~іпотеку лише\~вказану квартиру,\~а земельна\~ділянка площею\~0,0218\~га,\~яка обслуговує\~нерухоме майно\~передана в\~іпотеку не\~була.\~Рішенням Ірпінського\~міського суду\~Київської області\~від 06\~серпня 2013\~року позов\~ [PERSON] \~було задоволено.\~Визнано недійсним\~договір іпотеки,\~укладений 25\~грудня 2006\~року між\~ПАТ «Банк\~«Фінанси та\~Кредит» та\~ [PERSON] \~про передачу\~в іпотеку\~квартири [ADDRESS] .\~На вказане\~рішення ПАТ\~«Банк «Фінанси\~та Кредит»\~подало апеляційну\~скаргу,\~посилаючись на\~те,\~що було\~передано в\~іпотеку квартиру,\~яка окремо\~від земельної\~ділянки,\~тобто в\~іпотеку земельна\~ділянка не\~передавалася.\~Суд апеляційної\~інстанції 25.11.2013\~року,\~скасувавши рішення\~суду першої\~інстанції та\~ухваливши нове\~рішення про\~відмову в\~позові по\~справі №\~367/5176/13-ц\~вказав,\~що задовольняючи\~позов про\~визнання іпотечного\~договору недійсним,\~суд першої\~інстанції виходив\~із того,\~що під\~час укладання\~іпотечного договору,\~за яким\~позивач передав\~в іпотеку\~трикімнатну квартиру\~ [ADDRESS] \~земельна ділянка,\~яка обслуговує\~дане нерухоме\~майно,\~в іпотеку\~не передавалась.\~Однак,\~з такими\~висновками суду\~першої інстанції\~суду апеляційний\~суд не\~погодився та\~зазначив,\~що між\~ПАТ «Банк\~«Фінанси та\~Кредит» та\~ [PERSON] \~укладений іпотечний\~договір,\~за яким\~позивач передав\~банку в\~іпотеку належну\~йому на\~праві власності\~квартиру [ADDRESS] .\~При цьому\~іпотечний договір\~щодо земельної\~ділянки площею\~0,0218\~га,\~яка розташована\~за тією\~ж адресою,\~між сторонами\~не укладався.\~Зі змісту\~вказаного іпотечного\~договору вбачається,\~що сторони\~на свій\~розсуд визначили\~всі істотні\~умови договору,\~в тому\~числі і\~предмет іпотеки,\~які не\~суперечать вимогам\~ЦК України\~та Закону\~України «Про\~іпотеку».\~Заявляючи у\~позові вимогу\~про визнання\~недійсним електронних\~торгів вказаної\~вище земельної\~ділянки,\~позивач посилається\~на те,\~що передача\~у власність\~ [PERSON] \~вказаної земельної\~ділянки,\~що не\~була реалізована\~на торгах\~у виконавчому\~провадженні про\~стягнення з\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] ,\~боргу за\~договором позики,\~нібито є\~незаконною,\~оскільки на\~думку позивача,\~на земельну\~ділянку площею\~0,0218га\~також поширюється\~іпотека,\~однак судом\~,\~в якій\~брали участь\~ті самі\~особи (\~ [PERSON] \~та ПАТ\~«Банк «Фінанси\~і кредит»\~,\~правонаступником якого\~є ТОВ\~«ЕС.СІ.ДІ.ГРУП»\~було встановлено,\~що вказана\~земельна ділянка\~у іпотеку\~не передавалась,\~тобто не\~є предметом\~іпотеки.\~Отже,\~позовні вимоги\~є безпідставні,\~в іпотеку\~була передана\~квартира,\~а не\~домоволодіння,\~що було\~встановлено судом,\~рішення якого\~набрало законної\~сили.\~Позивач є\~іпотекодержателем предмета\~іпотеки -\~квартири.\~Жодні права\~позивача не\~були порушені\~взагалі,\~тим більше,\~що позивач\~оформив своє\~право власності\~на квартиру\~таким самим\~шляхом,\~як і\~ [PERSON] \~шляхом передання\~стягувачу права\~власності на\~нерухоме майно,\~яке не\~було реалізоване\~на торгах.\~Яке відношення\~має земельна\~ділянка,\~яка реалізувалась\~на електронних\~торгах за\~іншим виконавчим\~провадженням до\~предмета іпотеки\~-\~квартири не\~зрозуміло.\~Оскільки,\~земельна ділянка\~не була\~реалізована на\~третіх електронних\~торгах,\~стягувач [PERSON] \~залишила за\~собою нереалізоване\~майно і\~земельну ділянку\~приватним виконавцем\~за актом\~було передано\~стягувачу в\~рахунок погашення\~боргу,\~що є\~абсолютно законним.\~Посилання позивача\~у позові\~на ст.\~6\~Закону України\~«Про Іпотеку»,\~яка передбачає,\~що якщо\~будівля (споруда),\~що передається\~в іпотеку,\~розташована на\~земельній ділянці,\~яка належить\~іпотекодавцю на\~праві власності,\~така будівля\~(споруда)\~підлягає передачі\~в іпотеку\~разом із\~земельною ділянкою,\~на якій\~вона розташована,\~є безпідставним.\~Оскільки,\~рішенням суду,\~яке набрало\~законної сили\~встановлено,\~що на\~момент укладення\~іпотечного договору\~від 25\~грудня 2006\~року [PERSON] \~не отримав\~державний акт\~на право\~власності на\~земельну ділянку,\~тобто не\~набув права\~власності на\~неї у\~встановленому чинним\~земельним законодавством\~порядку. Для визнання\~судом електронних\~торгів недійсним\~необхідним є:\~наявність підстав\~для визнання\~прилюдних торгів\~недійсними (порушення\~правил проведення\~електронних торгів);\~встановлення,\~чи порушується\~(не\~визнається або\~оспорюється)\~суб`єктивне цивільне\~право або\~інтерес особи,\~яка звернулася\~до суду.\~На цьому\~наголосив Верховний\~Суд у\~складі колегії\~суддів Третьої\~судової палати\~Касаційного цивільного\~суду у\~справі №\~372/3161/18.\~ВС підкреслив,\~що правова\~природа продажу\~майна з\~публічних торгів\~дає підстави\~для можливості\~визнання торгів\~недійсними за\~правилами визнання\~недійсними правочинів,\~зокрема на\~підставі норм\~цивільного законодавства\~(статей\~203,\~215\~ЦК України)\~про недійсність\~правочину як\~такого,\~що не\~відповідає вимогам\~закону,\~у разі\~невиконання вимог\~щодо процедури,\~порядку проведення\~торгів,\~передбачених Порядком\~реалізації арештованого\~майна,\~затверджених наказом\~Міністерства юстиції\~України від\~29\~вересня 2016\~року №\~2831/5.\~який діяв\~на час\~проведення оспорюваних\~електронних торгів. В даному випадку, в справі № 367/7789/20, яка розглядається, позивач взагалі не наводить доводів щодо порушень Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів, (процедури проведення торгів) а також позивач не зазначає чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; та не зазначає в чому саме є порушення прав і законних інтересів позивача при проведенні електронних торгів, враховуючи ту обставину, що позивач не є учасником виконавчого провадження. Таким чином, позовні вимоги, викладені у позові є повністю безпідставними, необґрунтованими та не підкріпленими жодними доказами. Просить суд в задоволенні позову ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» до приватного нотаріуса Ірпінського нотаріального округа Кінащук М.Л., приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В., ДП «СЕТАМ» та [PERSON] , третя особа [PERSON] про визнання недійсними електронних торгів, визнання незаконними постанови й акта про передачу майна стягувачу, визнання недійсним та скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, скасування державної реєстрації. - відмовити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Позивач ТОВ "ЕС.ДІ.СІ.ГРУП" в судове засідання не забезпечив явку свого представника, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Гапон С.В. подав до суду клопотання в якому просить розглядати справу за відсутності відповідачки [PERSON] та її представника, проти позовних вимог заперечують та просять відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач - ДП "Сетам" в судове засідання не забезпечив явку свого представника, в поданому до суду відзиві просив справу розглядати у відсутності представника підприємства. Відповідач - приватний виконавця виконавчого округу Київської області Говоров В.П. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач - приватний нотаріус Ірпінського нотаріального округу Кінащук М.А. в судове засідання не з`явилася, в поданому відзиві на позовну заяву зазначає, що не є належним відповідачем по справі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Судом встановлено,\~що згідно\~іпотечного договору\~від 25\~грудня 2006\~року між\~ТОВ «Банк\~«Фінанси та\~Кредит» (іпотекодержатель)\~та [PERSON] \~ (іпотекодавець),\~посвідченого приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Щербою\~Л.О.,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№ 3996,\~договору про\~зміну умов\~іпотечного договору\~від 06.08.2007\~року укладеного\~між ВАТ\~«Банк «Фінанси\~та Кредит»\~та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербою Л.О., зареєстрованого в реєстрі за № 2177, вбачається, що було укладено іпотечний договір, згідно якого на умова передбачених цим договором, в забезпечення повернення кредитних ресурсів, виданих за кредитним договором № 61-06-И/02 від 25.12.2006 року на суму 244 343,42 доларів США строком до 24.12.2026 року, передано в іпотеку квартиру під номером [ADDRESS] та належить іпотекодавцю на праві приватної власності. 26.12.2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» було укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. за реєстровим №1921, у відповідності до умов якого права вимоги за кредитним договором №61-06-И/02 від 25.12.2006 року, з усіма додатками та додатковими угодами, що укладений між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] та права вимоги за іпотечним договором від 25.12.2006 року, з усіма додатками та додатковими угодами, що укладений між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербою Л.О. за реєстровим № 3996. Згідно свідоцтва від 01 квітня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кінащук М.А., зареєстровано в реєстрі за № 202, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.04.2020 № 205882117 вбачається, що ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» належить на праві власності майно, що складається із трикімнатної квартири, загальною площею 203,0кв.м., житловою площею 95,7кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки торги не відбулися і стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕС.ДІ.СІ.ГРУП", виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало [PERSON] , підстава виникнення права власності: свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів Згідно протоколу № 486046 про проведення електронних торгів вбачається, що 22.06.2020 року торги не відбулися; реєстраційний номер лота: 424880; найменування майна: земельна ділянка площею 0,0218га, кадастровий номер 3210945300:01:122:1631, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; продавець [PERSON] ; торги не відбулися на підставі: відсутність допущених учасників торгів; протокол сформовано 22.06.2020 11:00:28; протокол не містить ні печатки ні підпису організатора торгів. З заяви\~про залишення\~за собою\~нереалізованого майна\~від 15.07.2020\~вих.\~№ 136596\~приватному виконавцю\~виконавчого округу\~Говорову П.В.\~вбачається,\~що ТОВ\~«ЕС.ДІ.СІ.ГРУП»\~ звернулося\~до виконавця\~з вирішення\~питань:\~передати стягувачу\~TOB\~«ЕС.ДІ.СІ.ГРУП»\~за ціною\~третіх електронних\~торгів земельну\~ділянку \~площею 0,0218\~га,\~кадастровий номер\~-\~3210945300:01:122:1631,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~про що\~винести постанову\~та скласти\~акт,\~що буде\~відповідати вимогам\~Глави 13\~Розділу II\~Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України,\~затвердженого Наказом\~Міністерства юстиції\~України від\~22.02.2012\~року №\~296/5\~та зняти\~всі арешти\~та заборони\~не пізніше\~наступного робочого\~дня після\~передачі стягувачу\~ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП»\~за ціною\~третіх електронних\~торгів земельної\~ділянки,\~площею 0,0218\~га,\~кадастровий номер\~-\~3210945300:01:122:1631,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~ В\~заяві зазначає,\~що на\~виконанні в\~приватного виконавця\~виконавчого округу\~Київської області\~Говорова Павла\~Володимировича перебуває\~виконавче провадження\~№ 61124605,\~де стягувачем\~значиться [PERSON] ,\~а боржником\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за договором\~позики 10000\~доларів США,\~що еквівалентно\~станом на\~22.04.2010\~року 79\~260\~грн.,\~яке відкрито\~31.01.2020\~року.\~В той\~же час,\~на виконанні\~в Бучанському\~міському відділі\~державної виконавчої\~служби ГТУЮ\~у Київській\~області перебуває\~виконавче провадження\~№ 49035515\~відкрите на\~підставі виконавчого\~листа №\~2-186/2010\~виданого 09.03.2011\~року Деснянським\~районним судом\~м.\~Києва про\~стягнення з\~ [PERSON] на\~користь ТОВ\~«ЕС.ДІ.СІ.ГРУП»\~заборгованості у\~розмірі 2\~620\~166,\~71\~грн.,\~також судовий\~збір в\~розмірі 1700\~грн.,\~витрати на\~інформаційно-технічне\~забезпечення розгляду\~цивільних справ\~-\~250\~грн.,\~а всього\~2\~622\~166\~грн.\~71\~коп.,\~яке відкритого\~ще 16.10.2015\~року. У разі наявності кількох стягувачів, які виявили бажання залишити за собою нереалізоване майно, воно передається в порядку черговості, визначеної статтею 46 цього Закону (у разі наявності застави та/або іпотеки декількох стягувачів щодо такого майна - також з урахуванням відповідних норм Закону України "Про заставу" та/або Закону України "Про іпотеку"), а в межах однієї черги, визначеної статтею 46 цього Закону. - у порядку надходження виконавчих документів на виконання. Згідно відповіді приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича від 22.07.2020 № 18416 адресованої ТОВ«ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» вбачається, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 61124605 про стягнення боргу з [PERSON] па користь фізичної особи. В ході примусового виконання приватним виконавцем проведено опис майна, що належить боржнику на праві власності, а саме: земельної ділянки загальною площею 0,0218га, кадастровий номер 3210945300:001:122:1631, за адресою: [ADDRESS] , про що винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 07.02.2020. Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, запис з типом обтяження «заборона на нерухоме майно» та запис з типом «іпотека» щодо земельної ділянки загальною площею 0,0218 га, кадастровий номер 3210945300:001:122:1631 до зазначених реєстрів не вносились. Відповідно, на зазначене майно боржника звернуто стягнення у загальному порядку та передано на реалізацію як майно, що не є предметом іпотеки (без урахування Закону України «Про іпотеку»). ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.Груп» не є стягувачем у виконавчому провадженні № 61124605. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 212787422 від 17.06.2020 нерухоме майно, кадастровий номер земельної ділянки: 3210945300:01:122:1631, площею: 0,0218га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в розділі актуальна інформація про державну реєстрацію обтяження мітиться номер запису про обтяження: 35281833 від 31.01.2020: вид обтяження: арешт нерухомого майна; підстава для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника , серія та номер 61124605 від 31.01.2020, виданого приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В., в розділі відомості з державного реєстру іпотек інформації не значиться. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 226677501 від 02.10.2020 нерухоме майно кадастровий номер земельної ділянки: 3210945300:01:122:1631, площею: 0,0218га, на праві приватної власності належить [PERSON] , підстава для державної реєстрації свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 806, виданий 15.09.2020, видавник: приватний нотаріус Ірпінського МНО Київської області Кінащук М.А.. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17). У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань). Частина друга статті 16 ЦК України визначає основні способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких, зокрема, належить визнання правочину недійсним. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 202 ЦК України). За нормою частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Згідно із частиною четвертою статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. З аналізу змісту частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець. Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином, який може визнаватися недійсним у судовому порядку. Дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх добровільно, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи. Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх добровільно. Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.04.2014 за № 427/25204, що був прийнятий для виконання Розпорядження Кабінету Міністрів України від 01.04.2014 № 332-р «Про проведення експеременту із запровадження нової системи реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів», що діяв на час проведення торгів та яким було запроваджено нову систему реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів. Електронні торги є одним із різновидів прилюдних торгів та мають свою окремо визначену процедуру проведення. Порядок реєстрації учасників електронних торгів, порядок проведення та оформлення результатів електронних торгів, а також визначення переможця електронних торгів регулюється спеціальним нормативно- правовим актом, а саме вищевказаним Тимчасовим порядком. Відповідно до п.1 Розділу І Тимчасового порядку державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України є організатором електронних торгів, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком. Організатор забезпечує постійний доступ органів державної виконавчої служби, учасникам та спостерігачам до системи з метою отримання відомостей про хід електронних торгів. Відповідно до вимог Тимчасового порядку електронні торги проводяться у системі електронних торгів арештованим майном. Відповідно до п.1 Розділу 1 Тимчасового порядку система - інформаційна система, що забезпечує здійснення в електронній формі процесів подання II обробки, заявок на участь в електронних торгах, проведення електронних торгів з реалізації арештованого державними виконавцями майна, обробку інформації про електронні торги. Електронні торги проводяться за допомогою засобів мережі Інтернет на веб-сайті електронних торгів. Відповідно до п. 1 Розділу І Тимчасового порядку даний веб-сайт працює у цілодобовому режимі та є доступним усім користувачам мережі Інтернет. Відповідно до II. 1 Розділу Тимчасового порядку реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58 Закону України «Про виконавче провадження«. Частиною 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення вартості майна борожника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Державний виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після закінчення 10- денного строку подачі заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна у разі відсутності таких заперечень готує і направляє до відповідного структурного підрозділу головного територіального управління юстиції у місті Києві та областях, що забезпечує реалізацію повноважень з питань державної виконавчої служби пакет документів, визначений в п.2 розділу 11 Тимчасового порядку: 1) копію виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідку державного виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними; 2) копію акта опису й арешту майна; 3) копії документів, що характеризують майно, та копії правовстановлювальних документів, що підтверджують право власності або право користування майном; 4) копії документів, що підтверджують вартість майна (експертний висновок, акт оцінки майна); 5) у разі продажу майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, - довідку про розмір частки державної власності в статутному фонді підприємства-боржника та копію повідомлення Фонду державного майна України про накладення арешту на майно такого боржника; 6) інші необхідні документи, передбачені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року N 512/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за N 489/20802 (зі змінами). Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). ДП «СЕТАМ» розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби. Обов`язок організатора торгів перевіряти законність дій державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна, у тому числі наявність рішень щодо заборони органу ДВС вчиняти дії по виконанню виконавчого провадження чинним законодавством не передбачений. Державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення електронних торгів, а самі електронні торги з реалізації рухомого майна організовує і проводить організатор електронних торгів. Процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів за плату. Така процедура полягає в укладенні та виконанні договору купівлі-продажу. На підтвердження його укладення складається відповідний протокол, а на підтвердження виконання з боку продавця - акт про проведені прилюдні торги. Такі висновки сформульовані у пункті 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19). У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16 зроблено висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц також викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути встановлені й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, від 29 червня 2016 року у справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 24 вересня 2020 року у справі №372/3161/18 (провадження №61-86св20), виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином, який може визнаватися недійсним у судовому порядку. Дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину. Аналогічний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №678/301/12 (провадження №14-524цс18), зі змісту якого вбачається, що правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (ст.ст.203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури та порядку проведення торгів. При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмових повідомлень державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також початкову ціну реалізації майна; правил, які регулюють сам порядок проведення торгів; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів тощо). Тобто, для визнання судом електронних торгів недійсним необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Підставою для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (частина перша статті 203, частина перша статті 215 ЦК України. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин. Тому відчуження майна з прилюдних торгів за правовою природою відноситься до угод купівлі-продажу, й така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину за статтями 203, 215 ЦК України. При розгляді справи судом встановлено, що електронні торги по реалізацію лота 424880 земельна ділянка, площею 0,0218 га, кадастровий номер 1210945300:01:122:1631, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , продавець ПВ [PERSON] , за відсутністю допущених часників торгів 22.06.2020 не відбулися, тому відсутній правочин, угода щодо відчуження майна з прилюдних торгів що може визнаватися недійсною на підставі норм цивільного законодавства. За таких обставин неукладений договір не може бути визнаний недійсним. Подібні висновки зробив Верховний Суд у постанові від 24 січня 2018 року в справі № 10/8052/17, зазначивши, що з неукладеного правочину не виникає договірних зобов`язань і він не породжує жодних цивільних правовідносин, в той час, коли недійсний правочин не породжує тих правових наслідків, які притаманні правочинам цього виду, але він породжує правові наслідки, які випливають з його недійсності. Як встановлено судом, правовстановлюючого документа про власність ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» на нерухоме майно, а саме: земельної ділянки, площею 0,0218 га, кадастровий номер 1210945300:01:122:1631, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на час проведення електронних торгів не було. Крім того, на час проведення електронних торгів не було і інформації про те, що земельна ділянка, площею 0,0218 га, кадастровий номер 1210945300:01:122:1631, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , перебувала в іпотеці у ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП». Позивачем не було подану до суду жодних доказів, які б спростовували пояснення відповідача [PERSON] , про те, що земельна ділянка, площею 0,0218 га, кадастровий номер: 1210945300:01:122:1631, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не перебувала в іпотеці у ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП». Крім того, у відзиві відповідач [PERSON] , зазначає про те, що даний факт був і підтверджений рішенням апеляційної інстанції від 25 листопада 2013 року при перегляді рішення суду першої інстанції по справі № 367/5176/13 за позовом [PERSON] до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання договору іпотеки недійсним. Згідно якого апеляційним судом встановлено, що при цьому іпотечний договір щодо земельної ділянки площею 0,0218 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , між сторонами не укладався. Зі змісту вказаного іпотечного договору вбачається, що сторони на свій розсуд визначили всі істотні умови договору, в тому числі і предмет іпотеки, які не суперечать вимогам ЦК України та Закону України «Про іпотеку». Твердження позивача про те, що ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» мало першочергове право на залишення за собою нереалізованого майна, а саме: земельної ділянка площею 0,0218га кадастровий номер 3210945300:01:122;1631, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , також не найшло підтвердження в суді, оскільки, саме в ході виконавчого провадження № 61124605 про стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON] державним виконавцем було проведено опис майна (вищезазначеної земельної ділянки), що належало боржнику на праві власності та накладено на арешт, в подальшому було виставлено на електронні торги; ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» не виступало стягувачем у вказаному виконавчому провадженні. Таким чином, позивачем не було подано суду жодних належних доказів, про те, що при проведенні електронних торгів: лот № 424880 22 червня 2020 року були порушені його права і законні інтереси, враховуючи ту обставину, що ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» не є учасником виконавчого провадження, при виконання якого проводилися торги, також суду не подано жодного належного доказу про те, що мало місце невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, який діяв на час проведення оспорюваних електронних торгів. Що стосується вимог позивача щодо визнання незаконною постанови про передачу стягувачу [PERSON] в рахунок погашення боргу земельної ділянки площею 0,0218 га, кадастровий номер 3210945300:01:122:1631 винесеної приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим Павлом Володимировичем в рамках виконавчого провадження № 61124605; визнання незаконним акту про передачу стягувачу [PERSON] в рахунок погашення боргу земельної ділянки площею 0,0218га, кадастровий номер 3210945300:01:122:1631 винесену приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим Павлом Володимировичем 09.07.2020 року в рамкам виконавчого провадження № 61124605; визнання недійним та скасування свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 806 видане 15.09.2020 року приватним нотаріусом Ірпінського нотаріального округу Кінащук Мариною Аркадіївною Богуцькій Наталії Юріївні земельної ділянки площею 0,0218га, кадастровий номер №3210945300:01:122:1631, що знаходиться за адресою: Київська область, місто Буча, вулиця Нове Шосе, 42-б. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ст. 16 ЦК України. Таким способом може бути, зокрема визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (ч. 2 ст. 16 ЦК України). Статтею 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. За змістом частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Положеннями статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Разом з тим Закон допускає, що реалізація арештованого майна на прилюдних торгах може не відбутися. У такому випадку з метою забезпечення права стягувача учасника виконавчого провадження Закон передбачає відповідний порядок дій, які повинен вчинити державний виконавець, а саме: повідомити стягувача про те, що арештоване майно не було реалізоване на прилюдних торгах після проведення повторної оцінки, та запропонувати стягувачу залишити це майно за собою (частина шоста статті 62 Закону). Якщо стягувач своєчасно і письмово не заявить про таке своє бажання, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові (частина сьома статті 62 Закону). Якщо ж стягувач заявить про бажання залишити нереалізоване на прилюдних торгах майно за собою, державний виконавець виносить постанову про передачу майна стягувачу, а за фактом такої передачі складає відповідний акт. При цьому майно передається саме стягувачу в рахунок погашення боргу, а відповідні постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно (частина дев`ята статті 62 Закону). З огляду на зазначене передбачена статтею 62 Закону процедура передачі державним виконавцем стягувачу нереалізованого на прилюдних торгах арештованого майна боржника в рахунок погашення його боргу оформлюється шляхом прийняття державним виконавцем постанови та складення акта про передачу майна стягувачу, які можуть вважатися юридичними фактами, що є законними підставами виникнення цивільних прав та обов`язків (пункт 4 частини другої статті 11 ЦК України). Однак за своєю правовою природою така процедура разом з відповідними постановою та актом державного виконавця не можуть бути ототожнені з процедурою відчуження майна з прилюдних торгів тільки тому, що за результатами проведення прилюдних торгів державний виконавець також складає акт. Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно. Отже, і в разі залишення стягувачем за собою нереалізованого майна оформлення та підписання договору купівлі-продажу майна як окремого документа законодавством не передбачено. Натомість такий договір укладається шляхом звернення виконавця до стягувача з пропозицією вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна з одночасним припиненням права вимоги стягувача до боржника в межах вартості нереалізованого майна (оферта) та виявлення стягувачем волі залишити за собою це майно (акцепт). Виконання договору з боку покупця (стягувача) полягає у внесенні на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різниці між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на користь стягувача, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. На підтвердження виконання договору з боку покупця виконавець виносить постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу. Подальші дії покупця (стягувача) та виконавця спрямовані на передання нерухомого майна у володіння покупця. З цією метою виконавець складає акт та видає або надсилає його покупцю, покупець отримує свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо вони не відбулися (стаття 72 Закону України «Про нотаріат»), звертається до державного реєстратора з метою державної реєстрації права власності за покупцем. Таким чином, передача державним виконавцем стягувачу нереалізованого на прилюдних торгах арештованого майна в рахунок погашення боргу, постанова, прийнята державним виконавцем у результаті цієї процедури, та складений державним виконавцем акт про передачу майна стягувачу не можуть визнаватися недійсними на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину за статтями 203, 215 ЦК України. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності проводиться, зокрема, на підставі виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів. Отже, свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, не є правовстановлюючим документом, а лише підтверджує вчинення сторонами дій, спрямованих на передання нерухомого майна у володіння покупцю. Видача свідоцтва не тягне переходу права власності на нерухоме майно від боржника до покупця. Відповідно до частини четвертої статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Абзац 2 пункту 8 розділу X Порядку, відповідно до якого у випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги, не відповідає зазначеній нормі закону, а тому не підлягає застосуванню згідно з частиною сьомою статті 10 ЦПК України. Тому свідоцтво є лише підставою для державної реєстрації права власності за покупцем, але не є правовстановлюючим документом, і вичерпує свою дію із здійсненням такої реєстрації. Абзацом 1 частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, що діяла на момент ухвалення судових рішень судами попередніх інстанцій, було встановлено, що у разі скасування на підставі рішення суду, зокрема, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Абзацом 2 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у чинній редакції встановлено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. За змістом цих положень вони застосовуються в разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування не будь-яких, а правовстановлюючих документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до яких свідоцтво про придбання нерухомого майна з торгів не належить. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження №14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 (провадження № 12-46гс19) та багатьох інших. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження №14-125цс20) зазначено, що за загальним правилом якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Близькі за змістом висновки наведені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункти 115, 116), від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18, п.98), від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18 (провадження №12-135гс19, п. 80) та багатьох інших. При цьому, як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Такий висновок сформульований, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (провадження № 12-158гс18, п. 5.6). Таким чином, ані позовна вимога про визнання недійсним акта державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, а ні позовна вимога про визнання недійсним свідоцтв про придбання майна з прилюдних торгів, не призвели б до захисту прав позивача та не відповідають належному способу захисту у цій справі. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, п. 6.21), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20, п. 52). За таких обставин суд дійшов до висновку про те, що вимоги про визнання недійсними акта, та визнання недійсним виданого на його підставі свідоцтва є неефективним способом захисту порушеного права, а тому відмовляє в задоволенні цих вимог. Враховуючи те, що відсутні підстави для визнання недійсним акта та свідоцтв на спірне нерухоме майно, суд вважає за необхідне відмовити і в задоволенні позовних вимог про скасування рішення про державну реєстрацію речового права власності за відповідачем. Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд звертає увагу на те, що оспорені постанова, акт про передачу стягувачу [PERSON] в рахунок погашення боргу земельної ділянки площею 0,0218 га, кадастровий номер 3210945300:01:122:1631 винесені приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим Павлом Володимировичем в рамкам виконавчого провадження №61124605 та свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 806 видане 15.09.2020 року приватним нотаріусом Ірпінського нотаріального округу Кінащук Мариною Аркадіївною Богуцькій Наталії Юріївні земельної ділянки площею 0,0218га, кадастровий номер №3210945300:01:122:1631, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , позивачем суду не надано. Тому важливим є встановлення факту порушення, невизнання або оспорювання прав позивача, зокрема наявність перешкод у реалізації своїх повноважень щодо належного йому майна. Натомість саме лише припущення недотримання відповідачами законодавства, без доведення факту порушення, невизнання, оспорювання прав, свобод чи законних інтересів позивача, при вирішенні цивільного позову власника майна не є підставою для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed