Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-29 00:00:00

Заявник звернулась до суду із зазначеною заявою, в якій просила суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки с.Верховка Теремнівського району Волинської області, яка померла [INFO] та перебувала по день смерті за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви вказувала, що [INFO] , на тимчасово окупованій території України, померла її бабуся по материній лінії споріднення [PERSON] [INFO] , уродженка села Верховка, Теремнівського району, Волинської області, яка була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . До моменту окупації Херсонської області України, зокрема села міського типу Брилівка, Олешківського району Херсонської області, бабуся заявника перебувала в гостях у своїх рідних, а згодом, після 24 лютого 2022 року в зв`язку зі своїм віком, станом здоров`я, та військовими діями не змогла покинути територію Херсонської області. 13 лютого 2024 року, за адресою: [ADDRESS] , окупаційною владою було зафіксовано смерть бабусі заявника [PERSON] , про що складено медичний висновок, та видано свідоцтво про смерть. Після того часу, як заявник про це дізналася, та після встановлення на скільки це можливо всіх обставин справи, 23 лютого 2024 року остання звернулася до Лозуватської сільської ради з заявою про видачу свідоцтва про смерть, у відповідь на яку 23 лютого 2024 року надано відмову за в зв`язку з тим, що надані фотокопії документів, підтверджують факт смерті на тимчасово окупованій території України громадянки України [PERSON] [INFO] , але документи видані органами окупаційної влади, не відповідають за формою та змістом вимогам українського законодавства, та не можуть бути підставою для проведення реєстрації смерті особи в органах державної реєстрації актів цивільного стану. У зв`язку з цим заявник не може зареєструвати смерть бабусі та реалізувати спадкові права. Сторони в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до роз`яснень, наданих в пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Судом встановлено, що заявник по справі - [PERSON] є онукою [PERSON] , про що свідчать свідоцтво про народження [PERSON] , (а.с.11), яка після реєстрації шлюбу (а.с.13) змінила прізвище на « [PERSON] », батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . В свою чергу матір`ю [PERSON] , яка до моменту укладення шлюбу мала прізвище « [PERSON] », є [PERSON] (а.с.12, 29). З 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на території України введено воєнний стан, який діє станом на дату розгляду справи. Про смерть бабусі заявник дізналась від родичів, які надіслали їй засобами телефонного зв`язку копії свідоцтва про смерть [INFO] , відповідно до якого [PERSON] [INFO] , помела [INFO] , місцем смерті вказано смт.Брилівка, Херсонської області. Після того часу, як заявник дізналася, про смерть бабусі, 23 лютого 2024 року остання звернулася до Лозуватської сільської ради з заявою про видачу свідоцтва про смерть, у відповідь на яку 23 лютого 2024 року надано відмову за в зв`язку з тим, що надані фотокопії документів, підтверджують факт смерті на тимчасово окупованій території України громадянки України [PERSON] [INFO] , але документи видані органами окупаційної влади, не відповідають за формою та змістом вимогам українського законодавства, та не можуть бути підставою для проведення реєстрації смерті особи в органах державної реєстрації актів цивільного стану. Виноградівська сільська територіальна громада Херсонської області на території якої розташоване смт.Брилівка, Херсонського району, віднесена до числа територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 01 березня 2024 року, що слідує зі змісту Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 року № 75. У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що заявник дійсно позбавлена можливості отримати оригінал свідоцтва про смерть бабусі, оскільки воно знаходиться на тимчасово непідконтрольній території України, території де ведуться бойові дії, що призводить до відсутності можливості поштового листування та унеможливлює відвідування вказаної території заявником без ризику для його життя та здоров`я. Частиною 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч.1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Згідно статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженого наказом № 52/5 18.10.2000 року «Про затвердження Правил державної реєстрації актів цивільного стану», підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Ці документи додаються до другого примірника актового запису про смерть. Отже, для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] в органах державної реєстрації актів цивільного стану заявнику необхідно мати оригінал лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/0), отримати який вона не має можливості у зв`язку з перебуванням місця смерті [PERSON] та відповідно місця знаходження вказаного документа на території України, що у зв`язку зі збройною агресією росії проти України, є територією, що перебуває в тимчасовій окупації та на якій введено воєнний стан, ведуться бойові дії. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що перед судом доведено неможливість отримання заявником оригіналів вищевказаних документів та відповідно неможливості реєстрації смерті бабусі в позасудовому порядку, адже орган реєстрації актів цивільного стану уповноважений проводити реєстрацію смерті особі лише на підставі оригіналу лікарського свідоцтва про смерть, який долучається до другого примірник актового запису про смерть. Вказане підтверджено й відмовою органу РАЦС. Беручи до уваги встановлені судом обставини, доведення факту смерті [PERSON] та неможливості проведення реєстрації йїї смерті в органах реєстрації актів цивільного стану в позасудовому порядку, що перешкоджає реалізації права заявника на спадкування, суд вважає за необхідне встановити факт смерті [PERSON] , визнавши датою її смерті [INFO] та місцем смерті: [ADDRESS] . Відповідно до ч.2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ч.4 ст. 317, п. 8 ч.1 ст. 430 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Таке рішення може бути оскаржено в загальному порядку, але оскарження не зупиняє його виконання. Судові витрати підлягають віднесенню на рахунок держави, на виконання положень ст. 141 ЦПК України та п. 21 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved