Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

ПАТ «Запоріжжяобленерго» звернулось до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] в якому просить суд стягнути з відповідача на їх користь борг за спожиту електричну енергію у розмірі 6529,03 грн. та судового збору у розмірі 2684 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» у період з 01.04.2018 р. до 01.01.2019 р. здійснювало постачання електричної енергії на об`єкт, розташований за адресою [ADDRESS] на підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Правовідносини між енергопостачальником та побутовими споживачами електричної енергії регулювалися Правилами користування електричної енергії для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357 із змінами та доповненнями (дані за текстом ПКЕЕН). Згідно з абзацом 2 пункту 1 ПКЕЕН, ці Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форми власності. Відповідно до пункту 42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати використану електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідач в порушення зазначених умов ПКЕЕН та ПРРЕЕ не виконує свої обов`язки належним чином, не здійснює оплату використаної електричної енергії щомісяця та у повному обсязі. У зв`язку з невиконанням споживачем своїх обов`язки виникла заборгованість за спожиту електричну енергію на суму 6529,03 грн., за період з 01.04.2018 р. по 01.01.2019 р. Ухвалою від 10.01.2024 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до\~ст. 274 ЦПК України\~вирішив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, просить суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач повідомлений судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Правовідносини між енергопостачальником та побутовими споживачами електричної енергії до 11.06.2018 року регулювалися Правилами користування електричної енергії для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357 із змінами та доповненнями (дані за текстом ПКЕЕН). Згідно з абзацом 2 пункту 1 ПКЕЕН, ці Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форми власності З 11.06.2018 року набрали чинності Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 р. № 312. Правовідносини між енергопостачальником та споживачем електричної енергії регулюється Правилами користування електричної енергії для населення затверджених\~Постановою КМУ від 26.07.1999 року за № 1357. Пунктом 42 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 25.07.1999 р., закріплений обов`язок споживача сплачувати спожиту електричну енергію. Пунктом 42 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 25.07.1999 р., обумовлено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Відповідно до ст. 26 Закону України\~«Про електричну\~енергію» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України. Відповідно п.7\~Правил користування електричною енергією\~для населення, затверджених\~Постановою Кабінету міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року\~для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об`єкту повинен звернутися до енергопосточальника для укладення договору про користування електричною енергією. ПАТ «Запоріжжяобленерго» до 01.01.2019 р. здійснювало постачання електричної енергії на об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі укладеного договору про користування електричною енергією від 03.12.2012 року та відкритого особового рахунку № [NUMBER] на [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості за адресою [ADDRESS] наявна заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 6529,03 грн. за період з 01.04.2018 року по 01.01.2019 рік (а.с.3, 4-5). Пунктом 2 частини 1\~статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено, що комунальні послуги - це послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до\~ст.322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів за комунальні послуги незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено законом. Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами справи, відповідач [PERSON] немає поточної реєстрації у м.Запоріжжі. Місце попередньої реєстрації [ADDRESS] . Окрім того, згідно відповіді №401718 від 10.01.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна [PERSON] не зазначений власником буд. [ADDRESS] . Власниками будинку є [PERSON] , [PERSON] (по 21/300 частки). Пунктом 6 ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає індивідуального споживача як фізичну або юридичну особу, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач комунальних послуг це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. За змістом частини другої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідно до статей 156, 162 ЖК УРСР саме власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Будь-яких доказів про те, що відповідач [PERSON] був або є власником будинку та користувачем наданих послуг у період з 01.04.2018 року по 01.01.20219 рік, матеріали справи не містять. Аналізуючи наведені норми права, суд вважає, що оскільки відповідач [PERSON] не є власником будинку та учасником правовідносин з приводу постачання електричної енергії, у задоволенні позовних вимог відносно останньої слід відмовити. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на позивача, з огляду на відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed