Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

У 2022 році [PERSON] звернувся до суду\~із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) боржника, щомісячно до завершення навчання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є сином [PERSON] та продовжуває навчання. Після повноліття аліментів на своє утримання він не отримує. На момент звернення до суду, а саме 22 лютого 2022 року, продовжував навчання у державному професійно-технічному навчальному закладі «Краматорський центр професійно-технічної освіти» денної форми навчання, до 30 червня 2022 року. У зв`язку з денною формою навчання, можливості працевлаштуватися не мав, через що потребував допомоги батька, а тому відповідно до ст. 199 СК України, просить стягнути з [PERSON] аліменти на своє утримання, до закінчення навчання у навчальному закладі. Позивач у судове засідання не з`явився, надав письму заяву, в якій позовну заяву підтримав та просив її задовольнити та провести розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього 1/6 частки доходу на утримання повнолітнього сина, просив провести розгляд справи за його відсутності. Оцінивши надані в силу ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідачем визнано позов, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] . Згідно довідки навчального закладу «Краматорський центр професійно-технічної освіти» [PERSON] , [INFO] , є студентом 3-го курсу державного профейсійно-технічного навчального закладу «Краматорський центр професійно-технічної освіти» з 01 вересня 2019 року (наказ про зарахування № 4 «З-УДЗ» від 29 серпня 2019 року). Форма навчання денна, термін навчання до 30 червня 2022 року. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.\~199\~Сімейного кодексу\~України якщо\~повнолітні діти\~продовжують навчання\~і у\~зв`язку з\~цим потребують\~матеріальної допомоги,\~батьки зобов`язані\~утримувати їх\~до досягнення\~23\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право\~на утримання\~припиняється у\~разі припинення\~навчання.\~Право на\~звернення до\~суду з\~позовом про\~стягнення аліментів\~має той\~з батьків,\~з ким\~проживає дочка,\~син,\~а також\~самі дочка,\~син,\~які продовжують\~навчання. Таким чином, законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 \~ст. 200 Сімейного кодексу України\~ суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 цього Кодексу. У відповідності\~зі ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд повинен\~враховувати, стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~рухомого та\~нерухомого майна,\~грошових коштів; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З`ясовуючи наявність вищезазначених умов, судом встановлено, що на час звернення до суду [PERSON] продовжував навчання на денній формі навчання та потребував у зв`язку з цим матеріальної допомоги з боку батька, зокрема, на витрати, пов`язані з проїздом до навчального закладу, витратами на навчання, харчування, одяг та взуття, ліки, канцелярське приладдя, оплату за інтернет та засоби зв`язку. Оскільки позивач, навчаючись на денній формі навчання, позбавлений можливості працювати, будь-якого іншого самостійного доходу він не має. Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, судом враховується часткове визнання позову зі сторони відповідача, а також наступні обставини, зокрема: відповідач є особою працездатного віку, з матеріалів справи не вбачається даних про поганий стан здоров`я відповідача чи наявність інших істотних обставин, які б перешкоджали йому у виконанні його батьківських обов`язків щодо його повнолітньої дитини. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч.1 ст.182 та ч.2 ст. 200 Сімейного кодексу України, які підлягають застосовуванню до даних правовідносин в силу ст. 200 цього Кодексу. Із урахуванням вище наведеного, суд прийшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи із дня пред`явлення даного позову до суду і на період навчання сина, оскільки стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Визначений розмір аліментів, є реальним і дає змогу підтримати повнолітнього сина для забезпечення його життєдіяльності. Щодо розподілу судових витрат, суд врахує, що позивач в силу закону звільнений від сплати судового збору, а тому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання (ст. 430 ЦПК України). На підставі ст. ст.\~182, 183, 199, 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial