Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", за участі третьої особи - Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення майна з-під арешту. Позовні вимоги мотивує тим, що 15.12.2006 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11096020000, за умовами якого [PERSON] було надано кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у сумі 33 000,00 доларів США з відсотковою ставкою 12,3% річних, строком користування кредитом з 15.12.2006 року по 15.12.2016 року. В забезпечення належного виконання зобов`язань за зазначеним кредитним договором із [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір іпотеки, посвідчений 15.12.2006 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кушнерик Н.П., зареєстрований в реєстрі за №5169, за умовами якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 37,9 кв.м. 11.06.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено Договір факторингу №4 та Договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 11.06.2012 року, згідно яких право вимоги за вказаним кредитним договором та іпотечним договором перейшло до ТОВ «Кей-Колект». Зазначає, що зобов`язання за кредитним договором №11096020000 [PERSON] не виконані. Позивачу стало відомо, що на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором накладений арешт: реєстраційний номер обтяження: 16925594, Підстава обтяження постанова про відкриття виконавчого провадження з арештом, серія та номер [NUMBER], виданий 16.01.2014, видавник: Франківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, об`єкт обтяження: квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Станом на дату звернення з позовом, майно залишається під арештом. Однак, як зазначаєтьсяу позовній заяві, іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Боржник не виконав взяте на себе зобов`язання, а саме обов`язок сплачувати грошові кошти відповідно до умов кредитного договору, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом. Враховуючи вищевикладене, просить звільнити з-під арешту однокімнатну квартиру, загальною площею 37,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1056265946101), власником якої є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , накладеного постановою про арешт майна боржника серія та номер ВП [NUMBER] від 16.01.2014 року Франківським відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції (реєстраційний номер обтяження 16925594 від 16.01.2014 року) та стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява такого про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення суду не заперечив. Відповідач [PERSON] впродовж перебування на розгляді у суді даної цивільної справи жодного разу в судові засідання, які судом призначались на 21.02.2022, 19.04.2022, 01.06.2022, 22.06.2022, 15.09.2022, 16.12.2022, 26.01.2023, 01.02.2023, 02.03.2023, 11.04.2023, 24.05.2023, 21.06.2023, 27.09.2023, 31.10.2023, 04.12.2023, 28.12.2023, 03.01.2024 та 28.02.2024 не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про такі. В дане судове засідання [PERSON] , вкотре, не з`явилась хоча й належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи шляхом скерування судової повістки про виклик до суду на електронну адресу такої, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 10.01.2024 року. До суду вкотре надійшло клопотання від відповідачки [PERSON] про відкладення розгляду справи на час дії воєнного стану, з підстав, зазначених в попередніх клопотаннях, а саме: необхідності пошуку кваліфікованого представника у даній цивільній справі, відсутністю у неї юридичної освіти, відсутність доступу до технічних засобів, що унеможливило нею повною мірою реалізувати право на захист інтересів у суді. Порядок та умови відкладення розгляду справи врегульовано положеннями ст. 223 ЦПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний або ж має право відкласти розгляд справи. Згідно статей 1, 2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях уразі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та праві законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України. Відповідно до змісту статті 7 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан на всій території України або в окремих її місцевостях припиняється після закінчення строку,на який його було введено. До закінчення строку, на який було введено воєнний стан, та за умови усунення загрози нападу чи небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності Президент України може прийняти указ про скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях, про що має бути негайно оголошено через засоби масової інформації. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та який діє станом на даний момент. За загальним правилом при вирішенні питання щодо можливості відкладення розгляду справи в період дії воєнного стану на підставі поданої учасниками судового процесу заяви суд залежно від інтенсивності бойових дій на певній території, загальної воєнної ситуації як в країні, так і в певному регіоні, де знаходиться суд, або учасник справи (його представник), поведінки суб`єктів владних повноважень, що мають компетенцію в сфері повідомлень щодо ризиків перебування на певній території (об`єкті нерухомості) та ін., має дотримуватися балансу між безпекою суддів, працівників апарату, учасників справи та дотриманням процесуальних прав учасників справи і засад судочинства. При цьому врахуванню підлягають попередня поведінка учасника справи, можливість розгляду справи за відсутності представників сторін, можливість прибути у судове засідання та скористатися правом участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Процесуальний закон не визначає обов`язок та право суду відкладати судове засідання до припинення бойових дій та військового стану в Україні, та неможливість розгляду справи у зв`язку з перебуванням сторони за кордоном, тому підстав для відкладення розгляду по даній справі не існує, а тому в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи суд відмовляє за наведених вище обставин. Також, слід зазначити, що дана справа перебуває в провадженні суду близько 2,5 років і за цей час відповідачка не скористалась правом на подання відзиву, проведення судового засідання в режимі відеоконференції, правом на залучення іншого представника чи скерування до суду письмових пояснень, хоча таке їй неодноразово роз`яснювалось в постановлених ухвалах суду та надавався строк для того, щоб така скористалась наданим їй правом. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 03.01.2024 року клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" про залучення правонаступника відповідача - задоволено; залучено до участі у справі правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (код ЄДРПОУ 36799749, місцезнаходження: м.Київ, вул.Кудрявський Узвіз, буд.5-Б). Вказане мотивовано тим, що ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 13.02.2019 року замінено сторону стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю ОТП «Факторинг Україна» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у виконавчому листі №2-3402/11. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" в судове засідання не з`явився, хоча й належним чином повідомлвся про дату, час та місце проведення такого шляхом скерування копії ухвали Франківського районного суду м.Львова від 03.01.2024 року, копії позовної заяви з доданими до неї документами та судової повістки про виклик до суду засобами поштового зв`язку рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0600242875106, яке отримано представником 17.01.2024 року. Правом на подання відзиву або будь-яких заяв чи клопотань представник відповідача не скористався. В судове засідання представник третьої особи Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом скерування судової повістки про виклик до суду на їх електронну адресу, про що свідчить довідка про доставку електронного листа від 10.01.2024 року. Суд, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. Відповідно до ст.ст.55, 124 Конституції України та статті ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 15 грудня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11096020000, відповідно до умов якого банк зобов`язується надати позичальнику, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в розмірі 33 000 доларів США в порядку та на умовах, визначених цим договором, з кінцевим терміном повернення не пізніше 15 грудня 2016 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 12,3 % річних. 15 грудня 2006 року у забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань перед банком між АКІБ «УкрСиббанк», [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] був укладений іпотечний договір, відповідно до умов якого в іпотеку банку було передано нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру, загальною площею 37,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кушнерик Н.П. та зареєстрований в реєстрі за №5169. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №273063478 від 02.09.2021 року, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до запису про обтяження: 16925594 від 16.01.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною внесено запис: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний №31889864 від 17.10.2016 року, вид обтяження: арешт нерухомого майна [PERSON] ; підстава для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: [NUMBER], виданий 16.01.2014 року, видавник: Франківський ВДВС ЛМУЮ. 11 червня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» укладено договір факторингу №4, за яким клієнт зобов`язався передати у власність фактору, а фактор - прийняти права вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження банку (клієнту) за плату та на умовах, визначених цим договором. За пунктом 1.5 договору факторингу, передання прав банку за договорами забезпечення, що були посвідченні нотаріально, відбувається на підставі окремого договору, що укладається сторонами одночасно з укладенням цього договору і підлягає нотаріальному посвідченню. 11 червня 2012 року між Публічним Акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» було укладено договір відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В. та зареєстрований в реєстрі за №2459-2460. За умовами вказаного договору Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» прийняло права вимоги за договорами іпотеки, в тому числі і за договором іпотеки від 15.12.2006 року, укладеного для забезпечення договору про надання споживчого кредиту №11096020000, укладеного із [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст.1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Доказ переходу прав вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №11096020000 від 15.12.2006 року та Договору іпотеки від 15.12.2006 року від ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «Кей-Колект» підтверджується копією Договору факторингу № 4 та копією договору відступлення прав вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2459-2460. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст.3 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна. Відповідно до ст.11 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження майна реєструються в Державному реєстрі в порядку встановленому цим Законом. Відповідно до ст.14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Звертаючись до суду з позовом ТОВ «Кей-Колект» зазначав, що суть порушеного права позивача полягає в тому, що іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Відповідно до ч. 6 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 7 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до ч.1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ч. 2 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] укладено з АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ТОВ «Кей-Колект» іпотечний договір, яким передано в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] , 15.12.2006 року. Арешт на вказану квартиру, який позивач просить зняти, накладено постановою Франківського відділу державною виконавчою службою Львівського міського управління юстиції від 16.01.2014 року про арешт майна боржника, серія та номер [NUMBER], тобто після передання зазначеної квартири в іпотеку. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації. Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, висловлених в постанові 61-16095св18 від 16 травня 2018 року. Таким чином, за наявності іпотечного договору від 15.12.2006 року, укладеного з метою забезпечення виконання відповідачем [PERSON] кредитних зобов`язань за кредитним договором, та зареєстрованого в реєстрі заборон відчуження 15.12.2006 року, іпотекодержатель, позивач, має пріоритетне право, у разі не виконання відповідачем своїх зобов`язань, звернути стягнення на передане в іпотеку майно, оскільки арешт квартири, який позивач просить зняти, було накладено постановою Франківського ВДВС ЛМУЮ від 16.01.2014 року, серія та номер [NUMBER] та зареєстровано в реєстрі заборон відчуження 16.01.2014 року, тобто після передання зазначеної квартири в іпотеку. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної заяви та зняття арешту з кватири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , накладеного постановою про арешт майна боржника серія та номер ВП [NUMBER] від 16.01.2014 року Франківським відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції (реєстраційний номер обтяження 16925594 від 16.01.2014 року). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідачів, у рівних частинах, на користь позивача слід стягнути понесені витрати зі сплати судового збору у сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved