Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

У листопаді 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до суду з позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] 73\~847,17\~грн заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що відповідач звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 06.03.2017\~року підписала заяву №б/н, якою підтвердила, що така заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає договір про надання банківських послуг. На підставі підписаної заяви відповідачу банком відкритий кредитний картковий рахунок, видана кредитна картка і надані у користування кредитні кошти у розмірі 20\~000,00\~грн. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, станом на 12.10.2020\~року заборгованість відповідача за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 06.03.2017\~року становить 73\~847,17\~грн, з яких 41\~913,99\~грн заборгованості за тілом кредиту; 16\~587,41\~заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625 ЦК України; 15\~345,77\~грн пені. Заочним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2020\~року позов банку задоволений і з [PERSON] стягнута заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 06.03.2017\~року в розмірі 73\~847,17\~грн і 2102,00\~грн судових витрат. 04 січня 2021\~року до суду надійшла заява відповідача про скасування заочного рішення у справі. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.01.2021\~року заява відповідача про перегляд заочного рішення задоволена, заочне рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2020\~року скасоване, а справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 26 лютого 2021\~року до суду надійшла заява відповідача про зупинення провадження у справі, яка обґрунтована тим, що на розгляді Верховного Суду перебуває аналогічна справа за позовом АТ\~КБ\~"Приватбанк" до чоловіка відповідача [PERSON] . Мотивуючи необхідністю взяття до уваги результат розгляду цієї справи при вирішенні спору у даній справі просила зупинити провадження у справі №345/4137/20 до вирішення Касаційним цивільним судом Верховного Суду справи №345/2633/20. Ухвалою суду від 26 лютого 2021\~року заява відповідача задоволена і провадження у справі №345/4137/20 зупинене до закінчення розгляду Касаційним цивільним судом Верховного Суду справи №345/2633/20. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.01.2024\~року задоволене клопотання АТ\~КБ\~"Приватбанк" і провадження у справі №345/4137/20 поновлене. 22 лютого 2024 року до канцелярії суду засобами поштового зв`язку надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої він просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 06.03.2017\~року в розмірі 54\~426,82\~грн, яка складається з 37\~839,41\~грн заборгованості за простроченим тілом кредиту, 16\~587,41\~грн заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625 ЦК України, а також стягнути понесені судові витрати. В судове засідання у справі сторони не з`явились, у матеріалах справи міститься клопотання позивача про розгляд справи без участі його представника. Відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, заяв чи клопотань від неї поступало, причини неявки суду невідомі. Вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків. 06.03.2017\~року відповідач підписала анкету-заяву №б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, якою вона надала згоду на те, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між відповідачем і банком договір про надання банківських послуг. На підставі підписаної 06.03.2017\~року заяви №б/н відповідачу був відкритий кредитний рахунок і видана кредитна картка № [NUMBER] зі строком дії до травня 2019 року без встановлення кредитного ліміту, що підтверджується копією довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої відповідачу. Відповідно до цієї ж довідки 11.06.2018\~року відповідачу встановлений кредитний ліміт 5000,00\~грн, який 12.06.2018\~року був збільшений до 20\~000,00\~грн. В подальшому 16.05.2019\~року кредитний ліміт був зменшений до 0,00\~грн. Згідно з наданою позивачем довідкою відповідачу 28.03.2017\~року видана картка № [NUMBER] зі строком дії до липня 2020\~року, а 27.04.2018\~року видана картка № [NUMBER] зі строком дії до квітня 2022\~року. До позовної заяви позивачем долучені також розрахунок заборгованості, виписка по рахунку відповідача, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" і "Універсальна GOLD", витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у редакції, що діяла на момент підписання відповідачем заяви, копія наказу банку про затвердження Умов та Правил надання банківських послуг у редакції, що діяла на момент підписання відповідачем заяви. До кредитного договору Банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Згідно з випискою по особовому рахунку відповідач користувалася кредитними коштами. За розрахунком позивача і з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог станом на 23.10.2020\~року заборгованість відповідача становить 54\~426,82\~грн, з яких 37\~839,41\~грн заборгованість за тілом кредиту і 16\~587,41\~грн заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625 ЦК України. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона\~ підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ "ПриватБанк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Матеріалами справи підтверджено, що позивачем 12.06.2018\~року відповідачу був наданий кредитний ліміт в розмірі 20\~000,00\~грн. Випискою по особовому рахунку відповідача підтверджується, що вона неодноразово здійснювала операції зі зняття готівки, оплачувала товари і послуги, проводила поповнення картки. Отримання і використання кредитних коштів у вказаному розмірі визнала і сама відповідач у заяві про перегляд заочного рішення. Разом з цим, доказів повернення отриманих кредитних коштів у розмірі 20\~000,00\~грн відповідачем суду не надано. Так як у суду відсутні докази отримання відповідачем і використання кредитних коштів у розмірі 37\~839,41\~грн, то вимога банку про стягнення з неї заборгованості за тілом кредиту підлягає частковому задоволенню у розмірі 20\~000,00\~грн, а у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 17\~839,41\~грн слід відмовити. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути заборгованість за процентами, нарахованими на прострочений кредит згідно зі статтею 625 ЦК України. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг з Тарифів банку та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті (https://privatbank.ua), як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Умов та правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: https://www.privatbank.ua, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначено, зокрема: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування. При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та Правил розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, інформація із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження №6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді цієї справи. Суд вважає, що в цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ\~КБ\~"Приватбанк" в період з часу виникнення спірних правовідносин (06 березня 2017 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (16 листопада 2020 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов та Правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. З урахуванням наведеного, матеріали справи не містять підтверджень, що саме доданий до позовної заяви витяг з Умов та Правил, які надав банк, відповідач розуміла та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19). Отже, вимога банку про стягнення з відповідача 16\~587,41\~грн заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625 ЦК України, не підлягає задоволенню. Відповідно до статей 264, 265 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання розподілу судових витрат відповідно до задоволених позовних вимог. За змістом статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору пропорційного до задоволених позовних вимог у розмірі 772,41\~грн (20000,00х2102,00/54426,82). На підставі наведеного,

Outcome: approved