Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином. Свої вимоги мотивував тим, що 17 липня 2023 року близько 13 години 30 хвилин [PERSON] , перебуваючи у під`їзді будинку [ADDRESS] , побачив раніше знайомого [PERSON] . На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між [PERSON] та [PERSON] розпочався словесний конфлікт, під час якого у [PERSON] виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON] .. Реалізуючи свій злочинний умисел, [PERSON] підійшов до [PERSON] на відстань витягнутої руки та наніс один цілеспрямований удар кулаком правої руки в область обличчя [PERSON] , заподіявши йому тілесні ушкодження. Як вбачається з даних, що містяться у висновку експерта № 042-1345-2022 від 23 серпня 2023 року, при проведенні судово - медичної експертизи у потерпілого [PERSON] були виявлені тілесні ушкодження: а) синець навколо лівого ока з переходом в підочну ділянку, садно в тіла лівої брові; б) закрита травма кісток лицевого скелету: забійна рана на лівому скаті носа, перелом кісток носу. Відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок та початок відновлення порушеної функції по місцю утворення синців, саден у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб. Вказані строки відображають тривалість розладу здоров`я, як загальноприйнятого судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Саме тому, кожне з виявлених тілесних ушкоджень, вказаних в п. а) даних Підсумків відноситься до легкого тілесного ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я),відповідно п.п. 1.5.2, 2.3.5. та 4.6. «Правил». Рентгенологічні дані вказують на наявність перелому кісток носу, що дозволяє стверджувати, що термін відновлення анатомічної цілісності вказаної кістки і власно функції даної анатомічної ділянки спостерігається у строк понад 6 але менш ніж 21 добу, відновлення анатомічної цілісності та функції травмованих ділянок пор місцю утворення ран будь-якої етіології спостерігається у строк понад 6 але менш ніж 21 добу тобто, власно цей строк відображає тривалість розладу здоров1я, як судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Вивчена медична документація свідчить про відсутність явищ, небезпечних для життя, після спричинення тілесного ушкодження. За таких обставин, є підстави стверджувати, що тілесне ушкодження, вказане в п. б) даних Підсумків відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я), відповідно п.п. 4.6. та 2.3.3. «Правил». Таким чином, [PERSON] своїми умисними діями вчинив нанесення умисного тілесного ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а саме, кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України. 31 серпня 2023 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/12678/23 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду за фізичний біль та страждання у розмірі 60 000 грн, моральну шкоду за порушення нормальних життєвих зв`язків у розмірі 10 000 грн та судові витрати. Ухвалою суду від 29 вересня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 31 серпня 2023 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/12678/23 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України (а.с. 12). Позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду, завдану злочином, у загальному розмірі 70 000 грн. Підставою для задоволення позовних вимог позивачем зазначено, що неправомірними діями відповідача завдано позивачу фізичного болю та страждань, порушено нормальні життєві зв`язки. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів на підтвердження своїх заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦПК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частиною 1 ст. 1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. При з`ясуванні фактів, з якими закон пов`язує відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. 1167 ЦК України, яка визначає підстави покладання обов`язку по відшкодуванню такої шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності на підставі чого суд встановлює наявність факту заподіяння позивачу моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею). Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 19 березня 2020 року у справі № 686/13212/19. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.6 ст. 82 ЦПК України). Зі змісту вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 31 серпня 2023 року вбачається, що 17 липня 2023 року близько 13 години 30 хвилин [PERSON] , перебуваючи у під`їзді будинку [ADDRESS] , побачив раніше знайомого [PERSON] . На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між [PERSON] та [PERSON] розпочався словесний конфлікт, під час якого у [PERSON] виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON] .. Реалізуючи свій злочинний умисел, [PERSON] підійшов до [PERSON] на відстань витягнутої руки та наніс один цілеспрямований удар кулаком правої руки в область обличчя [PERSON] , заподіявши йому тілесні ушкодження. Як вбачається з даних, що містяться у висновку експерта № 042-1345-2022 від 23 серпня 2023 року, при проведенні судово - медичної експертизи у потерпілого [PERSON] були виявлені тілесні ушкодження: а) синець навколо лівого ока з переходом в підочну ділянку, садно в тіла лівої брові; б) закрита травма кісток лицевого скелету: забійна рана на лівому скаті носа, перелом кісток носу. Відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок та початок відновлення порушеної функції по місцю утворення синців, саден у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб. Вказані строки відображають тривалість розладу здоров`я, як загальноприйнятого судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Саме тому, кожне з виявлених тілесних ушкоджень, вказаних в п. а) даних Підсумків відноситься до легкого тілесного ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я),відповідно п.п. 1.5.2, 2.3.5. та 4.6. «Правил». Рентгенологічні дані вказують на наявність перелому кісток носу, що дозволяє стверджувати, що термін відновлення анатомічної цілісності вказаної кістки і власно функції даної анатомічної ділянки спостерігається у строк понад 6 але менш ніж 21 добу, відновлення анатомічної цілісності та функції травмованих ділянок пор місцю утворення ран будь-якої етіології спостерігається у строк понад 6 але менш ніж 21 добу тобто, власно цей строк відображає тривалість розладу здоров1я, як судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Вивчена медична документація свідчить про відсутність явищ, небезпечних для життя, після спричинення тілесного ушкодження. За таких обставин, є підстави стверджувати, що тілесне ушкодження, вказане в п. б) даних Підсумків відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я), відповідно п.п. 4.6. та 2.3.3. «Правил». Таким чином, [PERSON] своїми умисними діями вчинив нанесення умисного тілесного ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а саме, кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України. Суд дійшов висновку, що діями відповідача спричинені позивачу моральні страждання. Враховуючи роз`яснення, що містяться у п.9 постанови № 4 Пленуми Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи з характеру й обсягу фізичних, душевних і психічних страждань, що випробував позивач у зв`язку з пошкодженням автомобіля та необхідністю проведення ремонту, тяжкості вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, часу та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, інших обставин, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості. При визначенні розміру відшкодування,

Outcome: partial