Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] помер їх батько, [PERSON] , який на день смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла 1/5 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за вищевказаною адресою. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла його дочка [PERSON] та дружина, [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина на 3/10 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. 22.05.2022 [PERSON] склала заповіт, в якому все своє майно заповіла [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті матері, подавши заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Бобровицького районного нотаріального округу. 18.03.2023 їй було видане свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. У видачі свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Як вбачається з довідки про технічний стан нерухомого майна, право власності на вищевказаний житловий будинок не зареєстроване. Також позивачі мають право на 3/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за вищевказаною адресою як члени колгоспного двору, так як станом на 15.04.1991 року проживали в даному будинку, однак у здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно їм було відмовлено. Тому просять визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Позивачі в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подали заяву, в якій просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити (а.с. 60 ). Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності його представника, позовні вимоги визнає (а.с. 52). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Судом встановлено, що в домоволодінні (колгоспному дворі), розташованому в [ADDRESS] станом на 05.04.1991 року проживали: [PERSON] - голова двору; [PERSON] - дружина; [PERSON] - дочка; [PERSON] - син; [PERSON] - дочка (а.с.24). Відповідно до ч.1 ст. 120 ЦК УРСР, що була чинною на момент виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлювався виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ч.2 ст. 123 ЦК УРСР). Згідно роз`яснень, викладених в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Враховуючи викладене, всі члени сім`ї, які мешкали в житловому будинку по [ADDRESS] мали право на частку у майні, по 1/5 частині за кожним. [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 25-1). Відповідно до статті 527 ЦК УРСР, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч.1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/5 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за вищезазначеною адресою. Спадщину після його смерті в розумінні ст. 549 ЦК УРСР прийняла дружина, [PERSON] та дочка [PERSON] , які проживали разом із спадкодавцем на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті та фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Новобасанської сільської ради від 06.06.2023 (а.с. 26). Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] (а.с. 16). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі 3/10 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] ( належне їй право на 1/5 частину будинку як члену колгоспного двору та 1/10 частина, яку вона успадкувала після смерті чоловіка, [PERSON] ). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області Дегтяр Л.М. 22.05.2002, в якому все своє майно заповіла доньці, [PERSON] (а.с.28). Відповідно до ст. 346, 1216 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з приписами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері, подавши заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Щербини І.С. 18.10.2023 їй було видане свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] (а.с.27). Постановою нотаріуса від 18.10.2023, у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.38). Як убачається з довідки про технічний стан нерухомого майна від 14.04.2023 №206, право власності на вказаний житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами не зареєстроване (а.с.29). Рішеннями від 28 листопада 2023 року та від 29 грудня 2023 року, державним реєстратором прав на нерухоме майно позивачам в справі було відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок у зв`язку із ненаданням правовстановлюючих документів (а.с 39, 40). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи те, що позивачі як колишні члени колгоспного двору, мають право на 3/5 частини житлового будинку, по 1/5 частині за кожним, а рішенням державного реєстратора їм відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок, та те, що нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті батька та матері і вони не можуть в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за ними права власності на майно, реалізувати своє право, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved