Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] . Вона спадщину після померлого [PERSON] прийняла, написавши про це відповідну заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Толстіхіною Ніною Дмитрівною заведено спадкову справу №163/2023. 18.11.2023 року вона звернулася до нотаріуса для оформлення свідоцтва про право на спадщину на належну померлому квартиру, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. Позивач просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 11 січня 2024 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 12 лютого 2024 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач до суду надіслала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача, Хорошівської селищної ради, в судове засідання не з`явився,\~селищний голова подав до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності представника селищної ради за наявними документами, зазначив що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, суд дійшов наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13.11.2016 року. Позивач є дружиною [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 23.04.1977 року. Технічний паспорт на квартиру за адресою [ADDRESS] 28.09.2023 року виготовлено на ім`я [PERSON] . Згідно короткої характеристики об`єкта нерухомості, жилий будинок побудований 1927 року, власником кв. [ADDRESS] є [PERSON] . Із довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №286 від 22.09.2023 року слідує, що право власності на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] не зареєстровано. Відповідно до звіту про оцінку майна №231213/13-Л вартість квартири у будинку квартирного типу, що знаходиться в [ADDRESS] становить 39940 гривень. Згідно довідок виконавчого комітету Хорошівської селищної ради №1596 і №1597 від 14.09.2023 року [PERSON] , який помер [INFO] на момент смерті був зареєстрований і проживав за адресою: в [ADDRESS] та разом з ним на день смерті і протягом 6 місяців після смерті була зареєстрована та проживала його дружина [PERSON] , [INFO] . Згідно відповіді приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. за №13 від 18.01.2024 року, та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 75469510 від 18.01.2024, до майна [PERSON] спадкова справа ніким не заводилась , заповіти від його імені не посвідчувались. Відповідно до Архівного витягу виданого архівним відділом Житомирської районної війської адміністрації за №35С/07-10 від 07.02.2024 року та згідно протоколу №2 зборів уповноважених колгоспників колгоспу ім. Кутузова смт. Володарсько-Волинський Володарсько-Волинського району Житомирської області від 11 травня 1990 року, [PERSON] продали одну другу частину колгоспного жилого двухквартирного «так у документі» жилого будинку в [ADDRESS] за [ADDRESS] . Із рішення виконавчого комітету Хорошівської селищної ради №44 від 17.02.2022 «Про присвоєння, та внесення змін до поштової (юридичної) адреси об`єктам нерухомого майна та витягу із Списку громадян яким присвоєно поштові адреси для об`єктів нерухомого майна, [PERSON] присвоєно поштову адресу для багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] . Із довідки виданої виконкомом Хорошівської селищної ради за №323 від 12.02.2024 року слідує, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] та будинок за даною адресою рахується за її чоловіком [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Згідно рішення Хорошівської селищної ради №871 від 16.06.2022 « Про перейменування [ADDRESS] . Відповідно до листа приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. №398/02-14/163/2023 від 18.11.2023 року [PERSON] , яка є спадкоємцем за законом щодо майна померлого [INFO] [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно спадкодавця [PERSON] , а саме квартиру [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Згідно\~ст. 1216 ЦК України\~спадкування є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно\~ст. 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як убачається з ч. 5\~ст. 1268 ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. В судовому засіданні встановлено, що позивач, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] , позивач не може оформити свої спадкові права. Відповідно до статті 1 першого Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права. Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Як спадкоємець, що прийняв спадщину, позивач має право на оформлення спадкових прав, порушене право позивача підлягає судовому захисту. Визнання права власності за позивачем на квартиру [ADDRESS] буде відповідати принципу пропорційності в питанні захисту права власності позивача, як спадкоємця.

Outcome: approved