Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до Оболонського районного суду м. Києва з вказаною заявою, в якій просила встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначено, що на початку червня 2019 року [PERSON] , під час несення служби у лавах ЗСУ, познайомилась із [PERSON] та з 07.02.2020 вони почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] [PERSON] загинув під час виконання бойового завдання в районі проведення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації. [INFO] у них народилася донька - [PERSON] . Оскільки [PERSON] загинув до народження дитини, запис про батька [PERSON] у Книзі реєстрації народжень здійснено відповідно до ч.1 ст.135 СК України, тобто зі слів матері. Встановлення факту батьківства заявнику необхідно для внесення змін в актовий запис про народження її доньки [PERSON] , [INFO] , а також призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Враховуючи викладені обставини заявник вимушена звернутись з вказаною заявою до суду. Ухвалою від 18.09.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду. Представник заявника та заявник у судовому засіданні заяву підтримали з викладених у ній підстав, просили заявлені вимоги задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтримали вказану заяву, просили її задовольнити. Представник органу опіки та піклування - Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, та представник Оболонського відділу ДРАЦС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явилися, справу просили розглянути без їх участі. Представник ГУ ПФУ в м. Києві у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що з загиблим [PERSON] вони товаришували, разом проходили військову службу. З заявницею знайомий з 2019 року, оскільки вони разом проходили військову службу у військовій частині [NUMBER] ОМБр « [INFO] ». Йому відомо, що у 2019 році [PERSON] познайомилась з [PERSON] , вони стали зустрічатися, а з 2020 року почали жити разом та планували одружитись. У червні 2022 року [PERSON] сказав йому, що [PERSON] вагітна та вони планують поїхати до батьків, щоб розповісти про це, проте не встигли, у липні 2022 року [PERSON] загинув. Заслухавши заявника, її представника, заінтересованих осіб та свідка, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи по суті, суд приходить до наступного. Зі свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого 03.03.2023 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 412, вбачається, що в графі «батько» вказано « [PERSON] », мати « [PERSON] ». Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00038717858 від 02.03.2023 відомості про батька [PERSON] , [INFO] , внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно зі свідоцтвом про смерть від 15.07.2022, виданим Лозівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , у віці 27 років у с. Дібрівне Ізюмського району Харківської області. Як вбачається зі свідоцтва про народження [PERSON] , серії № [NUMBER] , виданого Верхнєгерасимівською сільською радою Краснодонського району Луганської області, батьками останнього є [PERSON] та [PERSON] . Висновком генотипоскопічного експертного дослідження № 39153 від 21.08.2023 встановлено, що ймовірність того, що [PERSON] , [PERSON] є біологічною бабусею та біологічним дідусем [PERSON] , [INFO] , складає 99,999%. Результати даного аналізу також свідчать, що біологічний син [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] з ймовірністю 99,999%. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч.1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Як роз`яснено в п. 15 вказаної Постанови Пленуму, суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Відповідно до змісту ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно п.3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.02.2020 року у справі №643/9245/18 (провадження №61-16732св19) зроблено висновок щодо застосування ст.130 СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved