Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

[PERSON] 22.11.2023 року звернувся до суду з позовом [PERSON] , третя особа без самостійних вимог Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він народився [INFO] . Згідно актового запису його батьками є [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. Його батьки перебували в зареєстрованому шлюбі з 19 квітня 2008 року по 12 жовтня 2010 року, оскільки 01 жовтня 2010 року їх шлюб був розірваний на підставі рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області (справа №2-2974/2010р.). В кінці жовтня 2010 року відповідач по справі залишила сім`ю та переїхала на постійне місце проживання в росію. У вересні 2013 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та відповідно змінила прізвище на « [PERSON] », в неї утворилася нова сім`я та народилося ще двоє діточок з якими відповідач проживає і займається їхнім утриманням та виховання. Починаючи з жовтня 2010 р. по теперішній час відповідач по справі, по місцю їх спільного проживання не приїжджала, матеріальної допомоги по його утриманню батькові не надавала .і не надає на сьогоднішній час, фактично не цікавилася його життям, навчанням, його потребами. Відповідно не купляла і не надсилала одягу, засобів гігієни, продуктів харчування, не цікавилася його станом здоров`я. Практично перестала спілкуватися як із ним так і його з батьком. Позивач просить суд на підставі п.2 ч. 1ст. 164 Сімейного кодексу України винести рішення яким позбавити відповідача батьківських прав відносно нього. В суді позивач та його представник заяву підтримали, просять її задовольнити, не заперечили щодо винесення заочного рішення по справі. Суду позивач пояснив, що мати взагалі не пам`ятає так як був маленький коли мати їх з батьком покинула, певний час дзвонив їй по телефону до війни, вона з ним зв`язок не підтримувала, матеріальної допомоги на утримання не надавала, його життям, навчанням не цікавилася. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи неодноразово повідомлялася через оголошення в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов суду не подала. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без її участі на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив в суді позивач та його представник. Представник третьої особи в суді не заперечив щодо задоволення позову, суду пояснив, що рішенням органу опіки та піклування від 24.01.2024 р. № 49 затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно її неповнолітнього сина - позивача по справі. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач по справі - [PERSON] народився [INFO] в м.Кам`янець-Подільський Хмельницької області. На день звернення з позовом до суду 22.11.2023 р. йому виповнилося п`ятнадцять років. Відповідно до копії свідоцтва про його народження його батьками є: [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. Батьки позивача проживали в зареєстрованому шлюбі з 19 квітня 2008 року по 01 жовтня 2010 р. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.10.2010 р. шлюб між батьками позивача було розірвано, рішення суду набрало законної сили 12.10.2020 р.(а.с.5). Після розірвання шлюбу батьків позивач залишився жити із батьком. Мати позивача - відповідач по справі після розірвання шлюбу з [PERSON] виїхала на постійне місце проживання в російську федерацію де 07.11.2013 р. зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу(а.с.6). З часу розірвання шлюбу відповідач сином не цікавиться, не приймає участі у його вихованні та матеріальному забезпеченні, не цікавиться станом здоров`я, розвитком дітей. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадку, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ст. 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З наданих позивачем та його представником доказів видно, що відповідач як мати з 2012 року сином не цікавиться, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не провідує сина, не цікавиться його розвитком, матеріально не забезпечує, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що порушує нормальні самоусвідомлення сина; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання сином освіти. Зазначені обставини підтверджуються: довідкою директора ДЮСШ № 2 від 17.11.2023 р.(а.с.20), довідкою сімейного лікаря КНП «Центр ПМСД» КПМР [PERSON] від 17.11.2023 р.(а.с.21), листом - відповіддю директора Кам`янець-Подільського ліцею № 13 від 17.11.2023 р. на запит адвоката (а.с.23); довідкою директора Кам`янець-Подільського ліцею № 13 від 08.11.2023 р.(а.с.25), а також поясненнями в суді свідків [PERSON] та [PERSON] , які суду пояснили, що після розлучення відповідач залишила сина проживати із батьком, ніякої участі у вихованні сина не приймала, виїхала за кордон звідки не приїжджала. Згідно висновку органу опіки та піклування Кам`янець-Подільської міської ради, затвердженого рішенням № 49 від 24.01.2024 р. виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради (а.с.43), визнано доцільним позбавити батьківських прав гр. [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] . З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав підлягають до задоволення. Відповідач не позбавлений права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в порядку ст.169 СК України у випадку зміни поведінки та свого ставлення до своїх синів.

Outcome: approved