Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованності за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 13.06.2014 у сумі 62369,54 гривен, а саме 50421,22 грн - заборгованність за кредитом,11948,32 грн - заборгованність за відсотками за користування кредитом та судові витрати у справі у сумі 2684 гривен судового збору. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач [PERSON] є клієнтом АТ КБ "ПриватБанк" та користувався послугами банку відповідно до Умов і правил надання банківських послуг згідно з Заявою № б/н від 13.05.2014 року. В якості доказів суми боргу позивач представив розрахунок та виписку по рахунку. Відповідач направив до суду зустрічну позовну заяву, в редакції збільшених позовних вимог просив зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» відновити залишок кредитних коштів на рахунку [PERSON] у сумі 29 949,00 грн. безпідставно списаних (перерахованих) 02.08.2022 з карткового рахунку за № [NUMBER] ( [NUMBER] ) належного [PERSON] ; визнати всі нараховані АТ КБ «Приватбанк» з 02.08.2022 проценти, штрафи і пені за картковим рахунком [NUMBER] ( [NUMBER] ), який належать [PERSON] , недійсними та зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» їх списати; стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь [PERSON] безпідставно списані (перераховані) кошти з карткового рахунку за № [NUMBER] ( [NUMBER] ) у сумі 53 968,50 грн. Позовні вимоги за зустрічною позовною заявою відповідач обгрунтовує тим, що внаслідок шахрайських дій, з карткових рахунків позивача за зустрічним позовом, відкритих в АТ КБ "ПриватБанк", неправомірно списано грошових коштів на рахунок невідомих осіб, з урахуванням комісії банку, всього 83 917,50 гривен. 02.08.2022, на мобільний телефон відповідача, прив`язаний до додатку "Приват24", почали надходити безперервно телефонні дзвінки від з АТ КБ "ПриватБанк" про те, що грошові кошти, розміщені на карткових рахунках відповідача бути перераховані на страховий рахунок банку, нібито з метою захисту грошових коштів клієнта від незаконних дій третіх осіб. Зазначена інформація викликала підозру, і [PERSON] зателефонував на гарячу лінію банку 3700, після чого з телефону відповідача повідомили, що операції здійснюються працівниками банку, зазначені дії відповдають дійсності. Відповідачу вдалося зайти у мобільний додаток "Приват24", де він виявив, що з карткових рахунків відповідача списані грошові кошти. Цього ж дня відповідач вернувся до відділення банку з метою з;ясування вищевказаних обставин, де йому було повідомлено в усному порядку, що банку невідомо, яким чином шахраї отримали доступ до додатку "Приват24"; що надати інформацію про зловмисників, співробітники банку не спромоглися. Одночасно, 02.08.2022 на електронну пошту відповідача: [INFO] з електронної пошти АТ КБ "ПриватБанк" info@pb.ua, після неправомірного списання грошових коштів з карткових рахунків відповідача, відкритих в банку, надійшов електронний лист, за змістом якого відповідача повідомили про блокування його карток внаслідок списання коштів з його рахунків третіми особами. Цього ж дня, 02.08.2022, відповідач повідомив поліцію про зазначену подію, внаслідок чого 03.08.2022 ГУНП в Одеській області внесено до ЄРДР відомості про скоєне кримінальне правопорушення за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 Кримінального кодексу України. Номер кримінального провадження 12022164480000564. За інформацією Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області від 10.04.2023 № 60/93і матеріали кримінального провадження, відомості про яке, згідно зі ст. 214 КПК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12022164480000564, від 03.08.2022, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Відповідно до матеріалів кримінального провадження, 03.08.2022 [PERSON] вручена пам?ятка про процесуальні права та обов?язки потерпілого та того ж дня допитано в якості потерпілого. Станом на теперішній час, досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження № 12022164480000564 від 03.08.2022 триває. 08.08.2022 відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з заявою про проведення службового розслідування по факту незаконного списання грошових коштів з карткових рахунків та вимогою про повернення безпідставно списаних грошових коштів. Про результати проведеного службового розслідування до цього часу - не повідомлено. Відповідач наголошує, що не розголошував третім особам інформацію про номери карткових рахунків, пін-коди та іншу конфіденційну інформацію. Картки не губилися, доступу до них треті особи не мали. Банком не було доведено, що вона своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номеру або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Позивач АТ КБ «Приватбанк» направив до суду заперечення на зустрічну позовну заяву, заперечує на проти задоволення зустрічного позову, зазначаючи про відсутність доказів щодо шахрайських дій щодо списання грошових коштів з рахунків відповідача. До судового засідання сторони не з`явились. Матеріали справи містять заяву представників позивача та відповідача щодо розгляду справи за їх відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідач користувався послугами банку АТ КБ «Приватбанк» по обслуговуванню платіжних карток «Універсальна» та «Для виплат» № № [NUMBER] та [NUMBER] , - відповідно. За карткою «Універсальна» № [NUMBER] ( [NUMBER] ) банком визначений кредитний ліміт для потреб клієнта у розмірі 50000,00 грн. 02.08.2022 з кредитної карти позивача № [NUMBER] ( [NUMBER] ) внаслідок шахрайських дій невідомих осіб відбувся неправомірний переказ кредитних коштів в сумі 29 800,00 грн. на рахунок невідомих осіб. З урахуванням комісії списано з карткового рахунку відповідача 29 949,00 грн. (29 800.00 грн сума переказу + 149,00 грн - комісія банку). Одночасно, 02.08.2023 з карткового рахунку відповідача «Для виплат» [NUMBER] ( [NUMBER] ) внаслідок шахрайських дій невідомих осіб відбувся неправомірний переказ власних коштів, всього на суму 53700,00 грн. на рахунок невідомих осіб. З урахуванням комісії списано з карткового рахунку відповідача «Для виплат» 53 968,50 грн. (24 000.00 грн сума переказу + 29 700,00 сума переказу + 268,50 грн - комісія банку). Факт перерахування грошових коштів з рахунків відповідача підтверджується як платіжними документами, так і виписками по рахункам відповідача. За інформацією Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області від 10.04.2023 № 60/93і матеріали кримінального провадження, відомості про яке, згідно зі ст. 214 КПК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12022164480000564, від 03.08.2022, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Відповідно до матеріалів кримінального провадження, 03.08.2022 [PERSON] вручена пам?ятка про процесуальні права та обов?язки потерпілого та того ж дня допитано в якості потерпілого. Станом на теперішній час досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження № 12022164480000564 від 03.08.2022 триває. Згідно листа від 08.08.2022 відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з заявою про проведення службового розслідування по факту незаконного списання грошових коштів з карткових рахунків та вимогою про повернення безпідставно списаних грошових коштівВ свою чергу, позивач не надав жодної інформації про результати проведеного службового розслідування . Відповідач наголосив, що не розголошував третім особам інформацію про номери карткових рахунків, пін-коди та іншу конфіденційну інформацію. Картки не губилися, доступу до них треті особи не мали. Банком не було доведено, що він своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номеру або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. В свою чергу, позивач за первісним позовом не надав суду жодного доказу на простування обставин, викладених у зустрічному позові, з урахуванням того, що чинне законодавство покладає тягар надання таких доказів саме на фінансову установу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Ст. 1073 ЦК України визначає, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі статтею 1 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Відповідно до пункту 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Згідно з пунктом 2 розділу VI Положення № 705 про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 (далі - Положення № 705, в редакції на час виникнення спірних правовідносин), емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу. Відповідно до пункту 3 розділу VI Положення № 705 банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором, повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу. Банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій. Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення № 705 користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які ним не виконувалися. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів (пункт 6 розділу VI Положення № 705). Пунктами 7, 8 розділу VI Положення № 705 визначено, що емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення № 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Банк зобов`язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача, що стосуються використання електронного платіжного засобу або незавершеного переказу, ініційованого з його допомогою, надати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, установлений договором, але не більше строку, передбаченого Законом України «Про звернення громадян» (пункт 10 розділу VI Положення № 705). Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Відповідно до частин 7, 8, 9 розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення її до цивільно-правової відповідальності. Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер, й інші джерела правового регулювання, насамперед, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, виявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства. Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм ( постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі N 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі N 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі N 209/3085/20). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі N 753/8671/21 (провадження N 61-550св22). Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Аналіз наведених норм вказує, що крім функцій розрахунково-касового обслуговування клієнта, банк також виконує й функцію зберігання його грошових коштів, які перебували на поточному рахунку, і несе відповідальність за безпеку власної платіжної системи, а значить і грошових коштів. Також прямий обов`язок банку в разі виявлення незаконного списання коштів повернути їх на рахунок клієнта - відповідача у справі.. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення її до цивільно-правової відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15. від 14 лютого 2018 року у справі № 127/23496/15-ц (касаційне провадження № 61-3239св18) постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2018 року у справі №699/16-ц (провадження №61-16504св18) та від 05.12.2018 року у справі № 754/15020/15-ц (провадження № 61-22283св18) постанові Верховного Суду України від 13.05.2015 року у справі № 6-71цс15 та в постанові Верховного Суду від 21.02.2019 року у справі №489/1649/17. З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» не підлягають задоволенню. Суд вважає, що зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме в частині позовних вимог [PERSON] щодо зобов`язання АТ КБ «Приватбанк» відновити залишок кредитних коштів на рахунку [PERSON] у сумі 29 949,00 грн. безпідставно списаних (перерахованих) 02.08.2022 з карткового рахунку за № [NUMBER] ( [NUMBER] ); стягнення з АТ КБ «Приватбанк» на користь [PERSON] безпідставно списані (перераховані) кошти з карткового рахунку за № [NUMBER] ( [NUMBER] ) у сумі 53 968,50 грн. Що стосується позовних вимог відповідача - позивача за зустрічним позовом щодо визнання всіх нараховані АТ КБ «Приватбанк» з 02.08.2022 проценти, штрафи і пені за картковим рахунком [NUMBER] ( [NUMBER] ), який належать [PERSON] , недійсними та зобов`язання АТ КБ «Приватбанк» їх списати, суд вважає, що такі вимоги підлягають задоволенню частково - в частині щодо визнання всіх нарахованих АТ КБ «Приватбанк» з 02.08.2022 процентів недійсними та зобов`язання АТ КБ «Приватбанк» їх списати, В частині визнання всіх нарахованих АТ КБ «Приватбанк» з 02.08.2022 штрафів і пені за картковим рахунком [NUMBER] ( [NUMBER] ), який належать [PERSON] , недійсними та зобов`язання АТ КБ «Приватбанк» їх списати- такі позовні вимоги банком не заявлялись, доказів щодо їх нарахування відповідачем не представлені, що є підставою для відмови [PERSON] у задоволенні таких позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч. 3ст. 12ЦПК України). Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частиною першоюстатті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною п`ятоюстатті 81 ЦПК Українидоказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial