Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. 22.12.2023 [PERSON] звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Предметом позовних вимог є визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви до нотаріальних органів про прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] , померлого [INFO] в с. Нові Вороб`ї Коростенського району Житомирської області. В обґрунтування поданого до суду позову [PERSON] зазначив, що 17.01.1996 його дід [PERSON] склав заповіт на користь онука [PERSON] , яким заповів йому все своє майно. [INFO] померла баба позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на все належне їй за життя майно. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її чоловік (дід позивача) [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на все належне спадкодавцю за життя майно. При зверненні до нотаріуса, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті діда, [PERSON] було відмовлено у прийнятті заяви у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини. У зв`язку з цим позивач змушений звернутися з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, разом з матеріалами справи подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача Малинської міської ради в судове засідання не з`явився, 22.01.2024 року до суду надійшла заява за підписом [PERSON] , який діє в інтересах органу місцевого самоврядування на підставі довіреності №27 від 17.01.2024, згідно з якою представник просив проводити розгляд справи без його участі, не заперечив щодо задоволення позовних вимог [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, вважає необхідним відмовити у\~задоволенні позовних\~вимог [PERSON] , виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що [INFO] в с. Нові Вороб`ї Малинського (нині Коростенського) району Житомирської області народилася мати позивача [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження № [NUMBER] , актовий запис№19 (а.с.22). Батьками [PERSON] згідно з свідоцтвом про народження є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . 19.06.1971 між [PERSON] та [PERSON] , 1949 р.н., виконавчим комітетом Нововороб`ївської сільської ради Малинського району Житомирської області було зареєстровано шлюб, актовий запис №10. Прізвище « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] », що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб індексний номер 00043055482 від 10.01.2024 (а.с.23-24). Від даного шлюбу [INFO] народився позивач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.25). 29.11.1994 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що зроблено актовий запис №1505. Прізвище після розірвання шлюбу мати позивача залишила « [PERSON] ». Вказане підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу індексний номер 00043055781 від 10.01.2024 (а.с.26-27). Згідно з Свідоцтвом про переміну прізвища, імені, по батькові серії [NUMBER] , позивач [PERSON] 02.12.1999 змінив прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.10). 10.08.2005 між матір`ю позивача та [PERSON] , 1946 р.н., було укладено шлюб, про що вчинено актовий запис №1241. Прізвище « [PERSON] » вона змінила на « [PERSON] », що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб індексний номер 00043055648 від 10.01.2024 (а.с.28-29). За життя 01.02.1997 бабі позивача [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №016800 на земельну частку (пай) із земель реформованого КСГП імені Ватутіна, розміром 5,05 в умовних кадастрових гектарах (а.с.8). [INFO] померла баба позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на все належне спадкодавцю за життя майно. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори Житомирської області 22.02.2007, зареєстрованого в реєстрі за №805, [PERSON] (дід позивача) є спадкоємцем [PERSON] та отримав дане свідоцтво на спадкове майно, а саме: право на земельну частку (пай) із земель реформованого КСГП імені Ватутіна, розміром 5,05 в умовних кадастрових гектарах (а.с.7). Також 17.01.1996 [PERSON] склав заповіт, який посвідчений секретарем Нововороб`ївської сільської ради Малинського району Житомирської області, згідно з яким зробив наступне розпорядження: усе своє майно та належний йому житловий будинок в с. Нові Вороб`ї він заповідав своєму онуку [PERSON] (а.с.11). [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , про що вчинено актовий запис №20118 (а.с.30). [INFO] помер дід позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , про що вчинено актовий запис про смерть №89 (а.с.9). Відповідно до довідки виконкому Малинської міської ради Житомирської області №507 від 21.11.2023, [PERSON] , 1924 р.н., на день своєї смерті [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Крім нього за даною адресою були зареєстровані, але не проживали: онука [PERSON] , 1973 р.н., онук [PERSON] , 1968 р.н., правнучка [PERSON] , 1991 р.н., правнучка [PERSON] , 1993 р.н., правнучка [PERSON] , 2009 р.н. (а.с.12). Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому за життя майно, а строк на прийняття спадщини для спадкоємців закінчувався 23.07.2013. З метою реалізації своїх спадкових прав після смерті діда та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивач звернувся до нотаріуса, проте 05.12.2023 державним нотаріусом Іваненко О.М. була винесена постанова №02-14/858 про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що заявником пропущений встановлений законодавством шестимісячний термін для подання заяви про прийняття спадщини, а тому видати даний документ не представляється можливим (а.с.13). Також, за заявою [PERSON] Малинською державною нотаріальною конторою Житомирської області 05.12.2023 заведена спадкова справа №261/2023 до майна померлого [PERSON] (а.с.36-38). Отже, з вищезазначених підстав позивач звернувся до суду. Мотиви та застосовані норми права. Відповідно до ч.1 ст. 16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною другою вказаної статті. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України). Відповідно до статей 1216,1217\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст.\~1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї. Згідно зі ст.\~1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Отже, закон розрізняє факти, які свідчать про прийняття спадщини особою, яка на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, та особою, яка на час відкриття спадщини не проживала (постійно не проживала) зі спадкодавцем. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може лише спадкоємець, який на час відкриття спадщини постійно не проживав зі спадкодавцем. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 січня 2021 року у справі №752/11156/18-ц (провадження № 61-14082св20). Водночас, відповідно до ч.3 ст.\~1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом зазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3\~ст.1272\~ЦК України можуть бути застосовані, якщо:1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними. Отже, лише якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Такий строк у даному спорі для позивача був визначений з 23 січня 2013 року до 23 липня 2013 року. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Водночас необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Крім того, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку, з урахуванням конкретних фактичних обставин справи, можуть визнаватись, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо. За правилами доказування, визначеними статтями 12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст. 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] взагалі не зазначив жодної причини пропуску строку для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Тому доказів на підтвердження того, що в період часу з 23 січня 2013 року до 23 липня 2013 року у позивача існували причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними для нього труднощами на вчинення у визначений законом шестимісячний строк дій щодо прийняття спадщини, позивачем не надано. За змістом статей\~12,\~13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed