Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

\~Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 07.07.2008 року Акціонерно - комерійний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого є Акціонерне Товариство "Альфа-Банк", згідно рішення № 5/2019 АТ "Укрсоцбанк" від 15.10.2019 року, щодо припинення АТ "Укрсоцбанк" шляхом приєднання до АТ "Альфа-Банк" (22.08.2022р. загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк»), та [PERSON] уклали Кредитний договір № Ф080913П. Відповідно до кредитного договору кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 111\~970,00доларів США. Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 25.02.2013 року стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № Ф080913П від 07.07.2008р., який склався станом на 31.01.2023 р. у загальній сумі 1\~017\~099,50грн. та стягнуто на користь ПАТ «Укрсоцбанк» по 1609,50грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору. Відповідачі не виконують належним чином зобов`язання за договором по сьогоднішній день, в результаті чого виникла заборгованість розрахована на підставі ч.2\~ст.625 ЦК України\~за невиконання грошового зобов`язання встановленого рішенням суду яка станом на 26.07.2021 року становить 325\~447,72 грн. та складається з суми заборгованості за ставкою 3 відсотки на кредитну заборгованість 91\~532,18 грн та суми заборгованості за інфляційними витратами в розмірі 233\~915,54 грн. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідачів вищевказану заборгованість та судовий збір. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.11.2021 року прийнято до провадження справу за вищезазначеним позовом та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив провести заочний розгляд справи ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 07.07.2008 року Акціонерно - комерійний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк" та [PERSON] уклали Кредитний договір № Ф080913П. На забезпечення умов кредитного договору № Ф080913П від 07.07.2008 року з [PERSON] було укладено договір поруки № 02-23-Ф080913П1286 від 07.07.2008 року. Відповідно до кредитного договору кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 111 970,00 доларів США. Згідно рішення № 5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року прийнято рішення щодо припинення АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа Банк» де в п.п.1.2 визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа Банк» з 15.10.2019 року. Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 25.02.2013 року стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № Ф080913П від 07.07.2008р., який склався станом на 31.01.2023 р. у загальній сумі 1\~017\~099,50грн. та стягнуто на користь ПАТ «Укрсоцбанк» по 1609,50грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору. У подальшому акціонерне товариство «Альфа-Банк» змінила назву на акціонерне товариство «Сенс Банк», Ідентифікаційний номер 23494714, місце реєстрації: 03150, Україна, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100, без зміни ідентифікаційних даних, без зміни організаційно-правової форми та форми власності, а також місця реєстрації. Матеріали справи не містять доказів виконання вказаного судового рішення. В результаті невиконання умов договору у відповідача виникла заборгованість розрахована на підставі ч.2\~ст. 625 ЦК України, яка станом на 26.07.2021 року становить 325\~447,72 грн. та складається з суми заборгованості за ставкою 3 відсотки на кредитну заборгованість 91\~532,18 грн та суми заборгованості за інфляційними витратами в розмірі 233\~915,54 грн. Відповідно\~ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Положеннями\~ст. 611 ЦК України\~передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1ст. 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом У статті 625\~Цивільного кодексу\~України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто приписи цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначене відповідає правовому висновку, наведеному у постанові Верховного Суду України від 06 липня 2016 року у справі № 6-1946цс15, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), у постановах Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 459/3560/15-ц, від 11 липня 2018 року у справі № 753/23612/15-ц, від 05 вересня 2018 року у справі № 461/479/16-ц, від 22 листопада 2018 року у справі № 761/43507/16-ц. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625\~ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом якого грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема і з факту завдання шкоди особі. Оскільки на підставі судового рішення між сторонами виникло грошове зобов`язання, то його невиконання зумовлює застосування положень частини другої статті 625 Цивільного кодексу України. Зазначений правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 06 липня 2016 року № 6-1946цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18. Правовий аналіз положень статей526,599,611,625\~ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та три проценти річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим. Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625\~ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року (справа №127/15672/16-ц, провадження № 14-254цс19). Відповідач [PERSON] належним чином не виконувала своїх зобов`язань за Договором кредиту №Ф080913П від 07.07.2008 року у зв`язку із цим банк звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитом, яка становить 1017099,50коп. На цій підставі, AT «Альфа банк» здійснено нарахування 3 % річних та індексу інфляції, що полягає в компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати. Згідно розрахунку 3% річних від простроченої заборгованості на період з 26.07.2018 р. по 26.07.2021р., відповідно наданого розрахунку, становить 91532 грн. 18 коп., сума розрахунку інфляційних збитків на період ухвалення рішення до моменту подання позовної заяви, становить 233915 грн. 54 коп. Наданий позивачем розрахунок суд приймає до уваги, оскільки останній відповідає нормам закону та не спростований відповідачем контр розрахунком, відповідачами не спростовано правильність проведених нарахувань . Суд враховує висновки Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах № 910/16945/14 та № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі №924/312/18, про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі\~статті 625 ЦК України\~виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Підсумовуючи викладене в постанові Верховного Суду України, вимоги про стягнення грошових коштів передбачених\~ст. 625 ЦК України\~не є додатковими вимогами, в розумінні\~ст. 266 ЦК України, а тому закінчення перебігу строку позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення строку позовної давності за вимогою про стягнення 3% річних та інфляційних витрат. Стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливо до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. На підставі вищезазначеного, суд дійшов до висновку про наявність спірних право відносин між сторонами, які належать до договірних зобов`язань, а саме випливають з договору кредиту, встановив, що права позивача відповідачами\~ [PERSON] та [PERSON] порушені, а тому вони підлягають захисту, тобто позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, необхідно стягнути з\~ [PERSON] , [PERSON] на користь\~Акціонерного Товариства «Сенс Банк» судовий збір у розмірі 4881,72 по 2\~440,86 грн. з кожного. На підставі ст. ст.\~526,\~599,\~611,\~625 ЦК України,

Outcome: approved