Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

Позивач у січні 2024р. звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини на час навчання, мотивуючи тим, що вона уклала шлюб з відповідачем. Подружнє життя у них не склалось і шлюб між ними було розірвано. Під час перебування у шлюбі у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . На даний час вона з донькою знімають квартиру в м.Івано-Франківську, оскільки спільне проживання з відповідачем неможливе. Відповідач ухилявся від утримання доньки, матеріальної допомоги не надавав, у зв`язку з чим вона звернулась до суду про стягнення аліментів. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.02.2022 року позов задоволено, та стягнено з відповідача аліменти на утримання дитини в сумі 2500.00грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття. [INFO] донька досягла повноліття. На даний час вона навчається в Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника на факультеті іноземних мов спеціальності 035 Філологія 035.041 германські мови та літератури (переклад включно), перша-англійська (освітня програма «Англійська мова і література та друга іноземна мова») 2-го курсу освітнього рівня «Бакалавр» денної контрактної форми навчання. Вартість навчання з кожним роком зростає, і в місяць становить 2 753.33 грн., а врік 33 040.00грн. Вважає, що відповідач в змозі оплачувати аліменти на час навчання, оскільки працює і має можливість оплачувати. Просить позов задовольнити в повному обсязі. 28.02.2024 року представник відповідача подав суду відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити, та встановити розмір стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1400.00грн. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак подала суду заяву, в якій позовні вимоги зменшила та просила задовольнити в розмірі 4000.00 грн. та розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву за змістом якої вимоги позову вже визнав частково в сумі 4000.00грн. (яка є зменшеною за заявою позивача) до досягнення дочкою 23 років, просив розгляд справи здійснювати без його участі. Отже, вимоги позову визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.02.2022 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково, та стягнено з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] щомісячно аліменти в сумі 2500грн. Відповідно до довідки від 09 січня 2024 року виданою Деканом факультету іноземних мов Н.ЯЦКІВ, [PERSON] , [INFO] є студентом другого курсу денної контрактної форми навчання. Передбачуваний термін закінчення навчання 30.06.2026 року. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дітей регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати, шляхом сплати аліментів (стаття 198 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За правилами частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі. Таким чином, враховуючи майновий стан як відповідача, так і позивача, які є працездатними як за віком, так і за станом здоров`я, оскільки протилежного під час судового розгляду не доведено, а отже, обоє можуть надавати допомогу повнолітній дитині, яка навчається, а також те, що відповідач позов визнав, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4000.00грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою з 18 січня 2024 року і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2026 року, але не довше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років, оскільки аліменти в даному розмірі суд вважає необхідними та достатніми для забезпечення потреб повнолітньої дитини з боку батька та співмірним з майновим станом відповідача, а їхня сплата не поставить його у скрутне матеріальне становище. Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 1211 гривні 20 копійок судового збору на користь держави.

Outcome: approved