Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається, в тому числі, з 51/100 частки житлового будинку [ADDRESS] , та належала померлому відповідно до ухвали Вінницького районного суду Вінницької області № 2-83/2006 від 22.11.2006. Ухвалою Вінницького районного суду № 2-83/2006 від 03.12.2007 року було виправлено описки. Вказує, що за життя [PERSON] склав заповіт на все своє майно на її ім`я, та вона фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріуса, якою було заведено спадкову справу № 124/2021. 19.10.2022 вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0, 1035 га, кадастровий номер 0520655900:02:007:0475. Разом з тим, 19.10.2022 року їй було видано нотаріусом постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 123/02-31 щодо частки вищевказаного житлового будинку, що належала померлому [PERSON] , оскільки не видалось можливим визначити склад спадкового майна. Позивач зазначає, що [PERSON] набув права власності на 51/100 частки житлового будинку [ADDRESS] з 07.06.2013, тобто з моменту державної реєстрації його права власності, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За таких обставин, позивач просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] в смт Стрижавка Вінницького району Вінницької області, право власності на 51/100 частки вищевказаного житлового будинку, що складається з кімнат, зазначених в технічному паспорті від 16.08.2011: комори 1-3 (поверх 1 літ. А), гаража 1-2 (поверх 1 літ. А), котельня 1-1 (поверх 1 літ. А), житлова кімната 1-11 (поверх II літ. А), туалет 1-10 (поверх II літ. А), ванна 1-9 (поверх II літ. А), житлова кімната 1-8 (поверх II літ. А), частина коридору (4 кв.м) 1-6 (поверх II літ. А), частина підвалу II (П/А літ. А), оглядова яма (О/А). Ухвалою Вінницького\~районного суду\~Вінницької області\~від 09.01.2023\~позовну заяву\~прийнято до\~розгляду та\~відкрито провадження,\~розгляд справи\~вирішено здійснювати\~за правилами\~загального позовного\~провадження.\~Даною ухвалою\~суду при\~відкритті провадження\~за клопотанням\~позивача витребувано\~докази по\~справі,\~а саме\~витребувано у приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Нідзельської Ірини Євгенівни копію спадкової справи № 124/2021, заведеної до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 46 47). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 01.02.2023 закрито підготовче провадження в справі та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.\~111). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 02.05.2023 зупинено провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступника [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 141). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 11.12.2023 поновлено провадження у справі. Витребувано в приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Довгалюк Л.Б. копію спадкової справи № 5/2023 до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] в м.\~Вінниця. Витребувано з Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради інформацію про те, які особи були зареєстровані з [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , станом на 23.03.2023 (а.с. 144). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 10.01.2024 залучено [PERSON] \~до участі\~в справі\~в якості\~правонаступникапозивача [PERSON] , продовжено розгляд справи. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, просила визнати за нею право власності на 51/100 частки житлового будинку, який було поділено в судовому порядку та в подальшому здійснено державну реєстрацію права власності кожним із співвласників саме на визначену частку в праві власності. Співвласник відповідної частки [PERSON] помер та за життя заповів все майно дружині, а саме її матері. Після смерті її матері інших спадкоємців, які претендують на спадщину, немає, тому вона має законне право на оформлення спадщини, яку за життя не оформила її матір. Представник [PERSON] , адвокат Тарасюк О.М. в судовому засіданні позов також підтримала та просила задовольнити заявлені позовні вимоги на користь [PERSON] , оскільки вона є правонаступником позивача [PERSON] . Спадкове майно становить саме 51/100 частка житлового будинку, оскільки саме так здійснено державну реєстрацію права власності спадкодавця [PERSON] . Та належним відповідачем є саме селищна рада, тому що інші спадкоємці, згідно копії спадкової справи, вважаються такими, що спадщину не прийняли. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, однак попередньо подала клопотання про розгляд справи за її відсутності за наявними матеріалами у справі. У вирішенні справи селищна рада покладається на розсуд суду. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. [INFO] у селищі Березина Вінницького району Вінницької області помер [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 202, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області 26.10.2021 (а.с. 11). [PERSON] та [PERSON] 30.08.2005 зареєстрували шлюб, актовий запис № 2014, та [PERSON] прізвище змінено на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 11 зі звороту). За життя [PERSON] 16.01.2017 зробив заповідальне розпорядження, за яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів своїй дружині [PERSON] (а.с. 12 13). Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.06.2013, [PERSON] належить на праві спільної часткової власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 342, 2 кв.м, житловою площею 84, 3 кв.м, за адресою : [ADDRESS] , розмір його частки 51/100. Підстава виникнення права власності ухвала Вінницького районного суду Вінницької області від 22.11.2006, справа №\~2-83/2006 (а.с. 14). Відповідно до копії реєстраційного посвідчення КП «ВООБТІ», 51/100 часток житлового будинку [ADDRESS] , зареєстровано на праві приватної власності за [PERSON] на підставі мирової угоди, визнаної ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 22.11.2006, ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 03.12.2007, справа №\~2-83/2006 (а.с. 15). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16.12.2022, земельна ділянка, кадастровий номер 0520655900:02:007:0479, площею 0, 102 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] . Житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , розмір частки 49/100, та [PERSON] , розмір частки 51/100 (а.с. 16 17). Згідно копії ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 22.11.2006, справа № 2-83/2006, копії мирової угоди та копії ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 03.12.2007, справа № 2-83/2006, а також копії уточненої мирової угоди від 30.11.2007, визнано мирову угоду по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , за якою сторони погодились розподілити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, в тому числі розподіл будинковолодіння [ADDRESS] за варіантом № 1, визначеним за результатами судової будівельно-технічної експертизи за ухвалою суду приватним підприємством «Подільський Ізумруд-ЕЛЬ», з виділенням кожному із співвласників вказаних приміщень. В тому числі зазначено, що частка [PERSON] складає 49/100 ідеальної частки будинку, а [PERSON] 51/100 ідеальної частки будинку (а.с. 18 25). Відповідно до копії довідки КП «ВООБТІ» № 75 від 30.09.2022, згідно матеріалів інвентаризаційної (реєстраційної) справи № 2723, станом на 31.12.2012, право власності на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] , 25.11.2009 зареєстровано: на 51/100 частку житлового будинку за [PERSON] , на підставі Мирової угоди, визнаної Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 22.11.2006 року, справа № 2-83/2006, Ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 03.12.2007 року, справа № 2-83/2006; на 49/100 часток житлового будинку за [PERSON] , на підставі Мирової угоди, визнаної Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 22.11.2006, справа № 2-83/2006, Ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 03.12.2007 року, справа № 2-83/2006 (а.с. 26). Згідно копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого КП «ВООБТІ» станом на 16.08.2011, зазначено об`єкти, як входять до складу будинковолодіння, в тому числі самочинно збудовані приміщення (а.с. 27 30). [PERSON] 19.10.2022 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається з земельної ділянки, площею 0, 1035 га, у межах згідно з планом, кадастровий номер 0520655900:02:007:0475, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса земельної ділянки: [ADDRESS] (а.с. 42). 19.10.2022 Приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Нідзельською І.Є. було винесено постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії, за якою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлого [INFO] [PERSON] , а саме на частку житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Постанова нотаріуса мотивована тим, що неможливо визначити склад спадкового майна (а.с. 43). Також судом було досліджено копію спадкової справи № 124/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] , згідно якої із заявами про прийняття спадщини звернулися: 11.11.2021 [PERSON] , 19.11.2021 [PERSON] (дочка спадкодавця) та [PERSON] (син спадкодавця). [PERSON] 19.10.2022 подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 0, 1035 га, кадастровий номер 0520655900:02:007:0475, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та отримала відповідне свідоцтво про право на спадщину, в оформленні спадкових прав на спірне майно їй було відмовлено (а.с. 52 102). Відповідно до копії Рішення виконавчого комітету Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 72 від 24.05.2016, на звернення [PERSON] щодо присвоєння поштової адреси житловому будинку, що знаходиться по [ADDRESS] , вирішено присвоїти поштову адресу житловому будинку: « [ADDRESS] , що належить [PERSON] (а.с. 106). Згідно копії спадкової справи № 5/2023 до майна померлої [INFO] [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини 10.04.2023 звернулась її дочка [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, за яким зробила заповідальне розпорядження, а саме на випадок своєї смерті належні їй на праві власності 63/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під номером [ADDRESS] , та земельну ділянку, кадастровий номер 0510100000:02:022:0309, за вказаною адресою заповіла своїй дочці [PERSON] . Нотаріусом було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказані будинок та земельну ділянку. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні (а.с. 151 184). Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру Вінницької міської територіальної громади від 18.12.2023 № 84583, за адресою: [ADDRESS] , була зареєстрована лише [PERSON] (а.с. 191). Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до роз`яснень п. 11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). З аналізу наведених норм процесуального та матеріального права можна дійти висновку, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Так, позивач [PERSON] , а згодом правонаступник її прав [PERSON] зазначає про наявність спору з відповідачем Стрижавською селищною радою щодо її спадкових прав на вказане в позовній заяві спадкове майно, оскільки вважає, що інші спадкоємці, які претендують на спадщину, відсутні. Згідно зі ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ст. 1218\~ЦК України,\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.\~1223\~ЦК України,\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Згідно ст.\~1296\~ЦК України,\~спадкоємець,\~який прийняв\~спадщину,\~може одержати\~свідоцтво про\~право на\~спадщину. Якщо\~спадщину прийняло\~кілька спадкоємців,\~свідоцтво про\~право на\~спадщину видається\~кожному з\~них із\~визначенням імені\~та часток\~у спадщині\~інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.\~За\~наявності\~умов для\~одержання\~в\~нотаріальній конторі\~\~свідоцтва\~про право\~на\~спадщину\~вимоги про\~визнання\~права\~на спадщину\~судовому\~розглядові\~не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом\~статті 392 ЦК України\~право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється\~або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Тобто визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення прав на таке спадкове майно в нотаріальному порядку. Суд зауважує, що дійсно, згідно постанови нотаріуса від 19.10.2022 (а.с. 43), в позивача існують перешкоди в оформленні права власності на спадкове майно, а саме на відповідну частку житлового будинку в смт Стрижавка, в зв`язку з неможливістю визначити, яка частка в праві власності на вказаний житловий будинок належить спадкодавцю, через протиріччя в наданих нотаріусу документах, а отже неможливо визначити склад спадкового майна. Водночас, суд враховує правові позиції, викладені в постанові Верховного Суду від 19.01.2022 в справі № 280/4/18, якою відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування через неналежний склад відповідачів у справі, а саме незалучення спадкоємця до участі в справі. Так, у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 березня 2021 року в справі № 226/817/19 (провадження\~№ 61-6327св20) вказано, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному\~ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року в справі № 759/19779/18 (провадження № 61-4523св21) вказано, що: «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину,\~а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування». Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі №\~523/9076/16-ц зазначила, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. З наданих суду доказів встановлено, що позивач [PERSON] була спадкоємцем за заповітом померлого [PERSON] та спадщину прийняла, водночас іншими спадкоємцями [PERSON] за законом є його діти, які звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк (а.с. 67, 74), тобто вважаються такими, що спадщину прийняли та претендують на неї, оскільки за відсутності спадкування за заповітом, таке спадкування здійснюється за законом, та лише за відсутності будь-яких інших спадкоємців, як за заповітом, так і за законом, на спадщину може претендувати орган місцевого самоврядування в порядку визнання спадщини відумерлою (ст.ст. 1223, 1277 ЦК України). Таким чином, за наявності відомостей про наявність інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , відповідний орган місцевого самоврядування, а саме Стрижавська селищна рада, не є належним відповідачем за вимогами про визнання права власності на спадкове майно. При цьому діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] , які вчасно прийняли спадщину, взагалі не залучені до участі в справі. Отже, за викладених обставин справи, в ході судового розгляду встановлено неналежний склад відповідачів за заявленими позовними вимогами про визнання права власності в порядку спадкування, в зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed