Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

29 січня\~ 2024 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ТОВ «ФК «ЄАПБ» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заява обґрунтована тим, що 24 жовтня\~ 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] \~ було укладено кредитний договір № 2502657 за умовами якого на платіжну картку відповідача були перераховані кредитні кошти. 19 липня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19072023 за умовами якого остатнє набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2502657 в сумі 27442,89 грн., з яких 8100 грн. сума основної заборгованості за кредитом, 19342,89 грн. сума заборгованості за процентами. В супереч умовам договору, незважаючи на повідомлення про заміну кредитора, відповідач свої зобов`язання з повернення кредитної заборгованості не виконує. В зв`язку з цим, посилаючись на норми ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у вищенаведеному розмірі. Ухвалою суду від 29 січня 2024 року відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї були направлені судом на адресу реєстрації відповідача, однак повернулись з відміткою відділення поштового зв`язку про відсутність\~ відповідача за вказаною адресою, що відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 та п.4 ч.6 ст. 272 ЦПК України вважається належним повідомленням. Заяв по суті справи від сторін не надходило. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проведено судом без повідомлення сторін за наявними матеріалами позовної заяви. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що 24 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (Товариство) та [PERSON] \~\~ (Клієнт) в електронному вигляді укладено договір № 2502657 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Даний договір був підписаний електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (а.с.5-12). За умовами даного договору Товариство надає Клієнту споживчий\~ кредит в розмірі 8100 грн. строком на 30 днів, тобто до 23.11.2021, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, в порядку та на умовах, визначених договором. Відсоткова ставка є фіксованою та складає 1,99% вдень (стандартна процента ставка).\~ Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 Кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. Згідно з п.п. 2.4. п. 2 Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування Товариством\~ суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.п. 2.1. п. 2 Кредитного договору. Підписанням Кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (п.п. 10.9. п. 10 Кредитного договору), які розміщені на веб-сайті. Клієнт\~ підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. Товариство виконало свої зобов`язання за кредитним договором та перерахувало Клієнту (відповідачу) на картку № [NUMBER] грн. 19.07.2023 між ТОВ «ФК «ЄАПБ»\~ (Фактор) та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (Клієнт) укладено договір факторингу № 19072023 у відповідності до умов якого Клієнт відступає Фактору Права грошової вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі Боржників (а.с. 15-17). Згідно акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 19.07.2023 та витягу є Реєстру Боржників до договору факторингу № 19072023 від 19.07.2023 до ТОВ «ФК «ЄАПБ», як нового кредитора перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 2502657 (боржник [PERSON] ) в сумі 27442,89 грн., з яких 8100 грн. заборгованість по основному боргу (тіло кредиту), 19342,89 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 18-19). Однак, за твердженнями позивача вищевказана кредитна заборгованість відповідачем дотепер не погашена, а її розмір підтверджується відповідним розрахунком (а.с.20). Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч.ч. 1-2,4 ст. 8 Закону України «Про електронну комерцію» покупець (замовник, споживач) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції за обсягом своїх прав та обов`язків прирівнюється до споживача у разі укладення договору поза торговельними або офісними приміщеннями та у разі укладення договору на відстані відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів». Покупець (замовник, споживач) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення. Фізична особа повинна надати інформацію про себе, необхідну для вчинення електронного правочину, створення електронного підпису, ідентифікації в інформаційній системі суб`єкта електронної комерції, шляхом введення (створення) особою спеціального набору електронних даних, а також вчинення інших дій у такій системі. Перелік інформації, необхідної для вчинення електронного правочину, визначається законодавством України або за домовленістю сторін. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; 2) електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Отже будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно приписів\~ ст.ст. 514 та 516 ЦК\~ України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що внаслідок укладання договору факторингу позивач набув права вимагати від відповідача сплати суми непогашеної заборгованості за кредитним договором № 2502657 від 24 жовтня 2021 року в сумі 27442,89 грн., яка складається\~ з 8100 грн. заборгованості по основному боргу (тіло кредиту) та 19342,89 грн. заборгованості за відсотками. Незважаючи на обов`язки визначені законом та встановлені кредитним договором відповідач свої зобов`язання, а ні перед первинним, а ні перед новим кредиторами належним чином не виконує. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.3 ст. 12, ч.ч.1, 5 ст. 81\~ ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд вважає, що обставини на які посилається позивач підтверджуються належними та допустимими доказами дослідженими судом в судовому засіданні, в той же час відповідачем не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог. Так само відповідач не висловив й жодних заперечень щодо змісту позовних вимог, а також доказів якими вони обґрунтовуються. За таких обставин позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Документально підтверджені судові витрати у справі становлять 3028 грн. сплаченого позивачем судового збору, які суд відповідно до приписів ч.1 ст. 141 ЦПК України покладає на відповідача\~ в зв`язку із повним задоволенням позовних вимог повність. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved