Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості відповідно до кредитного договору № 26293-02/2022 від 24.02.2022 в розмірі 27580,80 грн та понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що що між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] 24.02.2022 укладено кредитний договір № 26293-02/2022. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки, про що свідчить п.7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. 08.12.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №08122022, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №08122022 від 08.12.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 27580,80 грн. Всупереч вимогам кредитного договору, відповідачка не виконала свого зобов`язання після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки та не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості, тому позивач просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість та судовий збір. Представниця позивача у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі, просила позов задовольнити. Проте, у поясненнях зазначила, що відповідачка в добровільному порядку здійснювала сплату заборгованості, а саме 21.06.2022 сплачено 500,00 грн (а.п.105-108). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, проте подала до суду заяву, згідно з якою просила провести розгляд справи без її участі та не заперечувала проти часткового задоволення позовних вимог, а саме стягнення боргу в розмірі 3100,00 грн, оскільки 5000,00 грн вона сплачувала. Крім того, [PERSON] категорично заперечувала проти стягнення заборгованості за відсотками, посилаючись на те, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. Відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що між [PERSON] та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» 24 лютого 2022 року укладено кредитний договір № 26293-02/2022, підписаний електронним підписом відповідачки, згідно з яким [PERSON] отримала кредит в сумі 8800,00 грн строком на 30 днів, тобто до 25.03.2022, зі сплатою процентів в розмірі 547.5% річних від суми кредиту в розрахунку 1.50% на добу, проте не виконала своїх зобов`язань за вказаним договором, суму заборгованості не сплатила\~ (а.п.6-9). 08 грудня 2022 року ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» на підставі договору факторингу за №08122022 відступило право вимоги за даним кредитним\~договором ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (а.п.10-12). Відповідно до реєстру боржників від 08.12.2022, доданого до договору відступлення права вимоги №08122022, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідачки\~ [PERSON] в загальному розмірі 27580,80 грн, що складається\~із заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 8800,00 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 18780,80 грн\~( а.п.14). Як вбачається з матеріалів справи, з часу отримання позивачем права вимоги до [PERSON] , а саме\~з 08.12.2022, нарахування жодних штрафних санкцій та відсотків не здійснювалося. З копії розрахунку заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №26293-02/2022 від 24.02.2022 вбачається, що 21.06.2022 [PERSON] в добровільному порядку сплатила борг в сумі 500,00 грн (а.п.66-69). Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторонни домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторонни домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторонни домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторонни домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Ч.1 ст.1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Особа діє у цивільних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист (ст.12,13,20 ЦК України, ст. 2,13,44 ЦПК України). Таким чином, у судовому засіданні представницею позивача було беззаперечно доведено, що [PERSON] не виконувала свої зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором. Крім того, посилання відповідачки на безпідставне нарахування суми заборгованості за відсотками є хибним, оскільки у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування, у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення, зокрема від обов`язків сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені), що не стосується стягнення процентної ставки, тому нарахування процентної ставки за користування позикою є законним. Проте, враховуючи, що відповідачкою в добровільному порядку було сплачено 500,00 грн в рахунок погашення боргу, що підтвердила представниця позивача, суд вважає за необхідне частково задовольнити позов та стягнути з [PERSON] на користь позивача 27080,80 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідачки на користь позивача в розмірі 2630,32 гривень.

Outcome: partial