Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. В обгрунтування вимог посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який до дня смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті батька залишилось спадкове майно у вигляді квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Апальковим Є.В. 21 серпня 2009 року, реєстровий № 3-134. За життя батько належним йому майном не розпорядився, заповіту не залишив. Позивачка, будучи дочкою [PERSON] , є спадкоємицею першої черги за законом після його смерті. Крім неї, до спадкоємців першої черги також відносяться син спадкодавця [PERSON] (її рідний брат), та дружина спадкодавця [PERSON] (її мати) - відповідачі по справі, які не заперечують, щоб спадщину після смерті батька в повному обсязі вона оформлювала на себе. Тому відповідачі по справі до нотаріальної контори не подавали заяв про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . 24 лютого 2022 року розпочалась повномасштабна війна російської федерації проти України. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні було введено воєнний стан. Стрімкий наступ російських загарбницьких військ з кількох напрямків, ракетні обстріли інфраструктури частково «паралізували» життя країни. В Україні, з метою забезпечення безпеки, були закриті всі електронні реєстри, в тому числі, реєстр речових прав на нерухоме майно, реєстр держгеокадастру, спадковий реєстр та інші. Декілька місяців від початку війни нотаріуси в Україні, в тому числі, в Нікополі Дніпропетровської області, у зв`язку з цим не працювали. В засобах масової інформації та інтернет ресурсах повідомлялось, що, у зв`язку з введенням воєнного стану, перебіг строків для вчинення юридично значущих дій призупиняється. Починаючи з 12 липня 2022 року, російські війська почали систематично здійснювати обстріли м.Нікополя та прилеглих сел з важкої артилерії та РСЗВ з протилежного берегу Каховського водосховища. З 27 липня 2022 року, згідно рішення Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, м.Нікополь Дніпропетровської області внесено до переліку територій, на яких здійснюються бойові дії. З 30 грудня 2022 року в м.Нікополь та Нікопольському районі як населених пунктах, які знаходяться в зоні бойових дій, знову було закрито всі електронні реєстри, в тому числі, спадковий реєстр, реєстр речових прав на нерухоме майно, реєстр ДЗК. Згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» № 164 від 28 лютого 2022 року та Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження змін до деяких нормативно-правових актів у сфері нотаріату» № 1118/5 від 11 березня 2022 року, було внесено зміни в Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та визначено, що перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше, ніж на 4 місяці. Таким чином, для подання заяв про прийняття спадщини на час дії воєнного стану було визначено строк в 10 місяців. Враховуючи дані норми законодавства, строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] спливав 15 вересня 2023 року, тому, як вона вважала, вчасно, а саме - 08 вересня 2023 року - подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини за законом після смерті батька. Приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Апальков Є.В., переглянувши її документи, повідомив, що строк для подання неї заяви про прийняття спадщини після смерті батька нею пропущено. У зв`язку з пропуском нею строку для подання заяви про прийняття спадщини, приватний нотаріус Апальков Є.В. надав їй роз`яснення по спадщині від 08 вересня 2023 року, в якому роз`яснив, що строк для подання заяви про прийняття спадщини нею пропущено та рекомендував для визначення додаткового строку звернутись до суду. Враховуючи вищевикладені обставини, воназмушена звернутись до суду та просить визначити їй додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась [INFO] після смерті батька [PERSON] . Позивачка в судове засідання не з`явилась, від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала та просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.35). Відповідачі про розгляд справи були повідомлені належним чином, однак, своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористалися, при цьому, на адресу суду від них надійшли заяви, в яких вони просять розгляд справи проводити за своєї відсутності, позовні вимоги визнають та проти задоволення позову не заперечують (а.с.22). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини по поважній причині, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. При цьому, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Як встановлено судом, [INFO] помер [PERSON] , який до дня смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Як вбачається з матеріалів справи, померлий позивачці доводиться батьком, про що свідчить актовий запис № 686 (а.с.9). Згідно довідки № 99 віл 23 лютого 2024 року, виданої КП «МБТІ», [PERSON] належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Апальковим Є.В. 21 серпня 2009 року, реєстровий № 3-134 (а.с.37). Згідно матеріалів справи, за життя померлий належним йому майном не розпорядився, заповіту не залишив. При цьому, після його смерті позивачка по справі прийняла спадщину, а відповідачі, які входять до першої черги спадкування, від спадщини відмовились та з заявами до нотаріуса не звертались. Згідно з матеріалами справи, в тому числі, спадкової справи, яка була заведена на підставі заяви [PERSON] , приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Апальковим Є.В. постановою від 08 вересня 2023 року у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для подання заяви (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи, позивачка, в обґрунтування заявлених позовних вимог щодо звернення до суду, послалась на те, що строк для прийняття спадщини нею було пропущено з поважної причини, а саме: в зв`язку з повномасштабною війною російської федерації проти України. Суд, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як зазначено у постанові нотаріуса, п.3 постанови КМУ від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше, ніж на 4 місяці. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався і який діє на час розгляду справи. Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану, статей 7 і 34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року прийняв Постанову № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». З 29 червня 2022 року діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Так, п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше, ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Разом з тим, 25 січня 2023 року Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив висновок, що основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються, відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України (ч.2 ст.4 ЦК України). Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в статті 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином, можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (ст.1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви які про прийняття спадщини (ст.1272 ЦК України). Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч.1 ст.1273 ЦК України). Установити, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що: правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст.ст.1270, 1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте, в законі, вочевидь, з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч.2 ст.1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч.3 ст.1272 ЦК України). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Отже, виходячи із зазначених правових висновків щодо застосування норм права, які, відповідно до вимог ч.4 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», є обов`язковими для застосування, позивачка, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька, який помер [INFO] , пропустила шестимісячний строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч.3 ст.1272 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивачка з вищевказаних поважних причин пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, а тому суд визначає позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась [INFO] після смерті [PERSON] , тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved