Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами, який зареєстрований 05.05.2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №585; визначити місце проживання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , та малолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] . При цьому посилається на те, що сторони припинили фактичні шлюбні відносини, спільно не проживають, подальше збереження шлюбу неможливе. Позивач проживає за межами України, а діти проживають разом з батьком, який опікується їхнім утриманням, станом здоров`я та розвитком. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 29.01.2024 року у справі відкрито загальне позовне провадження. В підготовче засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій підтримала позов та просила його задовольнити. Представник відповідача в підготовчому засіданні надав заяву про визнання позову, щодо задоволення якої не заперечував представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Вислухавши пояснення представника відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 05.05.2007\~року сторони\~уклали шлюб,\~зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №585, від якого у сторін є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , та малолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 112 СК України, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~статті 160\~СК України місце проживання\~дитини,\~яка не\~досягла десяти\~років,\~визначається за\~згодою батьків. Місце\~проживання дитини,\~яка досягла\~десяти років,\~визначається за\~спільною згодою\~батьків та\~самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи визнання представником відповідача позову і таке визнання в частині розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову в цій частині. Позовна вимога про визначення місця проживання неповнолітнього сина суперечить закону та не підлягає до задоволення, оскільки місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Outcome: partial