Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 01 серпня 2014 року. В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Останнім часом подружнє життя не складається, відповідач самоусунувся від виховання сина, не хвилювався про матеріальний добробут сім`ї та почав зловживати шкідливими звичками. До середини грудня 2023 року жили як подружжя, однак увесь цей час супроводжувався постійними сварками та суперечками, що в свою чергу негативної впливає на їх сина [PERSON] який на теперішній день повністю знаходиться на її утриманні. Будь-якої допомоги від відповідача не отримує, а тому змушена звертатися до суду із позовом про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача аліментів на дитину в примусовому порядку, за рішенням суду, до досягнення дитиною повноліття. Позивач просить суд винести рішення яким: шлюб з відповідачем розірвати; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з січня 2024 року і до повноліття дитини; судові витрати но справі покласти на відповідача та стягнути з нього на її користь сплачений судовий збір. В судове засідання позивач та її представник не з`явились. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник відповідача подав суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі відповідача, в якій вказав, що відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. \~ \~ \~ \~Сторони зареєстрували шлюб 01 серпня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському реєстраційної служби Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, про що складено актовий запис №571. В шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] . Спільне життя сторін у шлюбі не склалося. В зв`язку із різними поглядами на життя, різними характерами в сім`ї часто виникали сварки та непорозуміння, що негативно впливало на їх сина. З грудня 2023 р. сторони припинили спільне проживання. Сторони миритися не бажають оскільки це суперечить їх інтересам, відповідач вимоги позивача щодо розірвання шлюбу визнав, про що вказав його представник в своїй заяві до суду. Відповідно \~ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування \~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч.3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи обставини справи, визнання відповідачем позову, суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому підстав для збереження \~сім`ї \~немає, в зв`язку із цим вимоги позивача щодо розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Малолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає із позивачем та перебуває на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги позивачу на утримання сина не надає. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Ч.2\~ст.182\~СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідач має задовільний стан здоров`я, є особою працездатного віку, інших утриманців не має, перебивається тимчасовими заробітками. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, враховуючи визнання відповідачем позову, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають до задоволення в повному розмірі також.

Outcome: approved