Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

[PERSON] подала до суду позовну заяву до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 вересня 2021 року Зміївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис\~№\~217. На обґрунтування\~позову [PERSON] зазначила,\~що вона перебуває у шлюбі з [PERSON] з 25.09.2021. До укладення шлюбу вони проживали разом з серпня 2011\~року однією сім`єю, мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] ; дочку [PERSON] , [INFO] . В грудні 2023 року шлюбні відносини між ними припинилися, вона переїхала жити до своїх батьків. Спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття любові та поваги один до одного, відсутності взаєморозуміння. Різні погляди на життя, спільний побут та питання щодо виховання дітей остаточно вплинули на їх стосунки, і сім`я розпалася. У\~2019 році спроба зберегти шлюб не надала позитивного результату. Спору про поділ майна між ними у цій справі не має. Подальше збереження шлюбу неможливе, що суперечить її інтересам, та інтересам дітей. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 14.02.2024 прийнято позовну\~заяву та\~відкрито провадження\~у справі\~у порядку\~спрощеного позовного\~провадження з\~повідомленням учасників\~справи,\~призначено справу\~до розгляду\~у відкритому\~судовому засіданні\~в залі\~суду на 12.03.2024. 12.03.2024 належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] \~засобами телефонного\~зв`язку повідомив про неможливість прибуття до суду, просив проводити судовий розгляд за його відсутності, проти позову заперечував, оскільки це потрібно позивачу. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Даними свідоцтва\~про шлюб\~Серія [NUMBER] ,\~копій свідоцтв\~про народження\~Серія [NUMBER] ,\~та Серія\~ [NUMBER] \~підтверджується,\~що сторони\~перебувають в\~зареєстрованому шлюбі\~з 25.09.2021,\~мають спільних\~дітей:\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ;\~дочку [PERSON] ,\~ [INFO] (а. с. 3, 5, 6). З копії паспорта № [NUMBER] від 27.10.2021, довідки відділу реєстраційних послуг Зміївської міської ради № 07-16/1283 від 09.11.2021 вбачається, що позивач [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а. с. 4, 7). З Довідки відділу надання адміністративних послуг Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 220 від 13.02.2024 вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 13). Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі змінами, внесеними Протоколом № 11, стаття 5, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно до частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідністю зі статтею 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З позовної заяви слідує, що після фактичного припинення сторонами шлюбних стосунків подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідачем зазначені обставини не заперечувалися. За змістом встановлених судом обставин, фактично сторони припинили шлюбні стосунки, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дітей між сторонами у цій справі немає. За таких обставин, оскільки позивач у заяві наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач відзив проти позовної заяви не надав, засобами телефонного зв`язку висловив свою незгоду з позовом без будь-якого обґрунтування та просив розглянути справу за його відсутності, подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам позивача, суд дійшов висновку, що позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, питання щодо розподілу судових витрат суд не вирішував.

Outcome: approved