Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування позову зазначає, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Талалаївського районного суду 29 вересня 2021 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , 2011 року народження. Під час шлюбу сторони за спільні сумісні кошти придбали житловий будинок загальною площею 70, 6 кв. м, житловою площею 31, 9 кв.м та прилеглу до нього земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0, 1500 га по [ADDRESS] . Майно було зареєстроване за відповідачем [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку № 1119 та договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1120, посвідчених 13 вересня 2019 року приватним нотаріусом Бахмацького районного нотаріального округу Дорошенко Н.В. укладення даних договорів було здійснене відповідачем в інтересах сім`ї та за нотаріально посвідченою письмовою згодою позивачки. Після припинення сімейних відносин та розірвання шлюбу відповідач змінив місце проживання, а позивач залишилась проживати у спірному будинку [ADDRESS] . У будинку позивач за свої особисті кошти провела ремонтні роботи, а саме встановила 8 пластикових вікон, замінила міжкімнатні двері в кількості 5 шт, поклала плитку у ванній кімнаті, замінила підлогу в житлових кімнатах, встановила натяжні стелі у ванній кімнаті та кухні. На даний час сторони не можуть досягти згоди щодо поділу будинку чи сплати грошової компенсації, оскільки відповідач заперечує право власності позивачки на частку в спільному майні подружжя. Окрім цього, відповідач має велику заборгованість по аліментах і погрожує позивачці, а тому з метою захисту своїх прав позивачка і подала даний позов до суду. Тому позивач [PERSON] просить суд визнати за нею право приватної власності на 1/2 частину житлового будинку «А-1» по [ADDRESS] загальною площею 70, 6 кв.м, житловою площею\~ 31, 9 кв. м з прибудовою а-1, сараєм Б-1, погребом пг, сараєм В-1, літньою кухнею Г-1, навісом Д-1, навісом Ж-1, огорожею №1, воротами №2, колодязем І, та право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер 7425355100601:001:0337 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд\~ по [ADDRESS] з одночасним припиненням права спільної сумісної власності на житловий будинок та земельну ділянку та стягнути з відповідача понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просила задовольнити, так як вона з колишнім чоловіком не дійшла добровільної згоди щодо поділу майна, яке було придбано ними в шлюбі, але було оформлено одноособово на відповідача. На даний час вона проживає в будинку, проводить ремонтні роботи за власні кошти, відповідач після розірвання шлюбу в будинку не проживає, хоча залишається бути зареєстрований. Представник відповідача [PERSON] адвокат Ткаченко Н.М. в судовому засіданні позов визнала, дійсно, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого за спільні кошти придбали житловий будинок по [ADDRESS] . В подальшому шлюб був розірваний і відповідач проживає в іншому місці. Але відповідач не визнає ту обставину, що ним не визнається право позивача на частку у спільному майні, ні усних ні письмових звернень від позивача відповідач не отримував, до позовної заяви не долучені\~ докази щодо спроб досудового врегулювання спору. Тому з огляду на відсутність спору представник відповідача з позовом в частині визнання будинку спільним сумісним майном подружжя погоджується. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи,\~ зваживши доводи позовної заяви, з`ясувавши обставини справи в межах заявлених позовних вимог, а також дослідивши представлені сторонами\~ докази, приходить до наступного висновку.\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 29 вересня 2021 року, яке набрало законної сили 01 листопада 2021 року,\~ шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. З тексту даного рішення вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 02 листопада 2002 року (а.с.9-10). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] , в графі «Батько» зазначено [PERSON] , в графі «Мати» - [PERSON] (а.с.11) Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 13 вересня 2019 року продавець [PERSON] та покупець [PERSON] уклали договір про те, що продавець [PERSON] передає за плату, а покупець\~ [PERSON] приймає та оплачує належний продавцю житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами під [ADDRESS] . Відчужуваний житловий будинок належить продавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.08.2019 року.\~ Предметом цього договору є житловий будинок загальною площею 70, 6 кв.м, житловою площею\~ 31, 9 кв. м, зазначений на плані А1. Опис об`єкта нерухомого майна\~ - прибудова а-1, сарай Б-1, погріб пг, сарай В-1, літня кухня Г-1, навіс Д-1, навіс Ж-1, огорожа №1, ворота №2, колодязь І.\~ відчужуваний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0, 1500 га, кадастровий номер 7425355100601:001:0337 (а.с.23-27) Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13 вересня 2019 року продавець [PERSON] та покупець [PERSON] уклали договір про те, що продавець [PERSON] продає покупцю [PERSON] за плату земельну ділянку, а покупець приймає у власність земельну ділянку і сплачує за неї обумовлену грошову суму на умовах цього договору. Земельна ділянка, що відчужується за цим договором, розташована в смт Талалаївка площею 0, 1500 га в межах згідно з планом, кадастровий номер 7425355100601:001:0337.\~ Відчужувана земельна ділянка належить продавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 серпня 2019 року. На земельній ділянці розташований житловий будинок, що належить продавцю на підставі свідоцтва про право на\~ спадщину за законом від 09.08.2019 року. (а.с.18-21)\~ Права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0, 15 га, кадастровий номер 7425355100601:001:0337, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 13.09.2019 року (а.с.22) При вирішенні даної справи судом застосовуються наступні норми права.\~\~\~ Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту у відповідності до ст. 61 СК України. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними у відповідності до ч.1, 2 ст 71\~ СК України, або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки згідно ч.2 ст 364 ЦК України. Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи абз.1 п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 р. № 11. Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК. При цьому суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя. Також, суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі ст. 60 СК України.\~\~\~ В ході судового розгляду було встановлено, що за час шлюбу подружжям був придбаний житловий будинок з надвірними будівлями та земельна ділянка по [ADDRESS] , право власності оформлено на відповідача. Даний житловий будинок і земельна ділянка\~ відповідно до ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу. Таким чином в ході розгляду справи суд прийшов до висновку про наявність законних підстав для визнання відповідачем [PERSON] позову [PERSON] та винесення рішення про задоволення позову [PERSON] в повному обсязі. Крім того, ч.5 ст. 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про\~ розподіл судових витрат. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в ході судового розгляду суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, то з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню сума судового збору 968 грн 44 коп, сплачена позивачем при подачі позову до суду та документально підтвердженою квитанцією від 23.01.2024 року.

Outcome: approved