Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

01.09.2023 позивачка звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою про розірвання шлюбу. З метою встановлення територіальної юрисдикції, суд звернувся до відповідного органу для отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача у справі. 27.09.2023 відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання надали відповідь, якою повідомили, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 19.10.2023 справу було направлено до Володарського районного суду Київської області, в межах територіальної юрисдикції якого зареєстровано місце проживання відповідача. 03.11.2023, ознайомившись з матеріалами цивільної справи, суддя встановила, що при передачі зазначеної справи до Володарського районного суду Київської області, не було дотримано вимог ст. 259 ЦПК України, зокрема ухвала від 29.09.2023 не містить підпису головуючого судді ( а.с.20-21). 07.11.2023 справу було направлено до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з метою приведення її у відповідність до вимог ст. 259 ЦПК України. 26.12.2023 справа повернулася до Володарського районного суду Київської області. У позовній заяві позивачка зазначає, що 30 червня 2021 року вона уклала шлюб з [PERSON] углі, який зареєстровано Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) , актовий запис № 709. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюб існує лише формально. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивачка, посилаючись на викладені обставини, та на ст. ст. 104, 105, 110 СК України, просить суд розірвати шлюб укладений 30 червня 2021 року між [PERSON] углі та [PERSON] , зареєстрований Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), актовий запис № 709. 02.01.2024 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Судовий розгляд справи по суті призначено на 02.02.2024. 30.01.2024 на адресу суду надійшло клопотання позивачки, яким вона повідомляє, що підтримує позовні вимоги та просить розгляд справи проводити за її відсутності ( а.с. 34). 02.02.2024 судовий розгляд справи не відбувся, оскільки відповідач не був повідомлений про відкриття провадження у справі та про час і місце розгляду справи. Суд відклав судовий розгляд справи на 12.02.2024 та вжив відповідних заходів для повідомлення відповідача, шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному вебсайті «Судова влада України». 12.02.2024 про відкриття провадження та про визначену судом дату розгляду справи позивачка та відповідач належним чином повідомлені на що вказують поштові відправлення, довідка про доставку електронних повідомлень ( а.с. 39). Відповідач про відкриття провадження у справі та про час і місце розгляду справи повідомлений шляхом розміщення відповідного оголошення на вебсайті «Судова влада»( а.с. 38). Сторонам роз`яснено їх права передбачені ст. 278 ЦПК України, щодо порядку та строків подання відзиву, заперечень тощо. Станом на час розгляду справи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із викликом сторін до суду не надходило. З огляду на зазначене суд, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу проходив за відсутності учасників справи. Суд, ознайомившись із позовною заявою, розглянувши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивачки викладену у позові, за відсутності відзиву, оскільки відповідач своїм правом про заперечення проти позову не скористався, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] углі та [PERSON] , 30 червня 2021 року уклали шлюб, зареєстрований Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) за номером № 709 ( а.с.7). Після укладення шлюбу позивачка залишила собі прізвище « [PERSON] ». Подружжя спільних дітей не має, сімейно-шлюбні стосунки не підтримують. Шлюб існує лише формально, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Ст. 112 ч. 2 СК України зазначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Взявши до уваги викладене, обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу і ту обставину, що подружжя не підтримує сімейно-шлюбні стосунки, небажання сторін примиритися, суд вважає, що причини, що спонукають [PERSON] наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам як чоловіка так і дружини. Вирішуючи питання судових витрат, які в цій справі складаються з судового збору, суд виходить з наступного. Пунктом 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачка при зверненні до суду сплатила судові витрати у виді судового збору у розмірі - 1073,60 гривень, отже з відповідача на користь позивачки стягуються судові витрати у розмірі судового збору, визначеного державою для розгляду справ даної категорії.

Outcome: approved