Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

Позивач Харківська міська рада 01.07.2021 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів. Позовна заява обґрунтована тим, що 09.07.2004 між Харківською міською радою та ПП «Укрнафтаресурс» було укладено договір оренди землі № 8223/04 на земельну ділянку по [ADDRESS] з кадастровим номером 6310138200:06:001:0002, який було розірвано на підставі рішення Харківської міської ради від 06.03.2006 № 610/06 та угоди від 17.06.2008. Позивач вказував, що земельна ділянка площею 0,3274 га з кадастровим номером 6310138200:06:001:0002 по [ADDRESS] знаходиться у комунальній власності, згідно інформації з Державного реєстру речових пав на нерухоме майно та реєстру прав власності право власності на нежитлову будівлю літ «А-1» загальною площею 386,7 кв.м. по [ADDRESS] з 18.07.2018 по 10.02.2021 було зареєстровано за відповідачем [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 18.07.2018. Вважає, що в період з 01.08.2018 по 31.08.2020 земельна ділянка використовувалася [PERSON] без проведення державної реєстрації речових прав на неї та за відсутності правовстановлюючих документів, [PERSON] не зареєстрований платником земельного податку або платником орендної плати за землю. В поданій до суду позовній заяві позивач просив стягнути з [PERSON] на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 3751096 грн 81 коп. за використання земельної ділянки з кадастровим номером 6310138200:06:001:0002 за період з 01.08.2018 по 31.08.2020. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07.07.2021 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавав. Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова на Київський районний суд м. Полтави. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 02.05.2023 справу прийнято до провадження суду, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 15.09.2023 закрито підготовче провадження в справі та призначено судове засідання з розгляду справи по суті. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні в задоволенні позовних вимог просив відмовити повністю за їх безпідставністю. Вважає, що позивачем не надано витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за 2019 рік, не враховано наявності на земельній ділянці інших об`єктів нерухомого майна. Суд, заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] за період з 01.08.2018 по 31.08.2020, що є межами заявлених позовних вимог, є власником нежитлової будівлі літ. «А-1» загальною площею 386,7 кв.м. по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 18.07.2018, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1601596763101. Також судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,3274 га по [ADDRESS] з кадастровим номером 6310138200:06:001:0002, на якій розташований належний відповідачу об`єкт нерухомості, на праві комунальної власності належить Харківській міській раді Харківської області. Суд приходить\~до висновку,\~що у\~спірних правовідносинах\~Харківська міська\~рада,\~ як\~власник земельної\~ділянки,\~має повноваження\~на захист\~свого права\~на землю\~(спірну\~земельнуділянку). При цьому за умовами частини 2\~статті 152 ЗК України\~власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків. Відповідно до частин 1, 2\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цього\~Кодексу\~застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Правові підстави користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом\~глави 15 ЗК України\~реалізуються через право постійного користування або право оренди. Частиною 1 статті\~93\~і статтею\~125 ЗК України\~передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1\~статті 96 ЗК України). Принцип платного використання землі також передбачено\~статтею 206 ЗК\~\~ України, за змістом якої використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Водночас згідно зі\~статтями 122-124 ЗК України\~міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними\~статтею\~\~122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено частиною 1\~статті 21 Закону України "Про оренду землі". Водночас\~ЗК України\~регламентує перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду. Відповідно до частин 1, 2\~статті 120 цього Кодексу\~(у редакції, чинній на час набуття відповідачем права власності на нежитлову будівлю, розташовану на спірній земельній ділянці) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Верховний Суд, розглядаючи спори у подібних правовідносинах, у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Водночас Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі №\~\~200/606/18 зазначила, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди відомий ще за часів [PERSON] (лат.\~superficies solo cedit\~- збудоване приростає до землі). Цей принцип має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності. Звідси власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна. Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 15.12.2021 у справі № 924/856/20. Таким чином, положення глави\~15, статей\~120,\~125 ЗК України,\~статті 1212 ЦК\~\~України\~дають підстави вважати, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №\~\~629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №\~\~922/3412/17, від 13.02.2019 у справі №\~\~320/5877/17, у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі №\~\~ 912/1188/17, від 21.01.2019 у справі №\~\~902/794/17, від\~\~04.02.2019 у справі №\~\~922/3409/17, від\~\~12.03.2019 у\~\~справі №\~\~916/2948/17, від\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~09.04.2019 у\~\~справі № 922/652/18, від\~\~21.05.2019 у\~\~ справі №\~\~924/552/18, а також у постановах Верховного Суду України від\~\~30.11.2016 у справі №\~\~922/1008/15, від\~\~07.12.2016 у\~\~справі № 922/1009/15, від\~\~12.04.2017 у справах №\~\~22/207/15 і №\~\~922/5468/14 та у постанові Верховного Суду від\~\~17.03.2020 у\~\~справі №\~\~922/2413/19. Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини\~\~1\~статті\~\~1212 ЦК\~\~України. Такий самий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від\~\~23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц та від\~\~20.09.2018 у справі №\~\~925/230/17 . Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна відповідач [PERSON] , як власник цього майна став фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований об`єкт нерухомості по [ADDRESS] , тому із цього часу у нього виник обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими. З цих підстав позовні вимоги Харківської міської ради є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню. З відповідача [PERSON] на користь Харківської міської ради підлягають стягненню безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 3751096,81 грн. Твердження відповідача про те, що позивачем при визначенні розрахунку суми безпідставно збережених коштів не враховано наявність на земельній ділянці інших споруд не заслуговує на увагу. Як встановлено судом відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо нежитлової будівлі літ. «А-1» загальною площею 386,7 кв.м по [ADDRESS] , власником вказаного об`єкта нерухомого майна є [PERSON] в межах періоду, який є предметом розгляду в даній справі. Відсутність договору оренди не вказує на те, що відповідач не зобов`язаний сплачувати кошти за користування земельною ділянкою, адже у зв`язку із набуттям права власності на нежитлові приміщення (нерухоме майно), що розташоване на земельній ділянці, у нього автоматично виник обов`язок належним чином сплачувати за користування цією земельною ділянкою, враховуючи презумпцію оплатності використання земельних ділянок в України. Поданий Харківською міською радою позов про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати на підставі ст. ст. 1212 1214 Цивільного кодексу України стосується виключно об`єктів нерухомого майна, а саме нежитлової будівлі літ. «А-1», не стосується інших об`єктів. При вирішенні справи судом також враховується, що предметом спору в даній справі є фактичне користування відповідачем земельною ділянкою з кадастровим номером 6310138200:06:001:0002, а той факт, що інші об`єкти нерухомого майна мають адресу місцезнаходження [ADDRESS] , не спростовує обґрунтованість позовних вимог Харківської міської ради та не свідчить про те, що такі об`єкти знаходяться саме в межах земельної ділянки з кадастровим номером 6310138200:06:001:0002. Також дослідженими в справі доказами встановлено, що акт обстеження земельної ділянки комунальної форми власності по [ADDRESS] (кадастровий номер 6310138200:06:001:0002) виконано Харківською міською радою у порядку ч. 2 ст. 83 Земельного кодексу України як власником земельної ділянки, яку використовував відповідач. Рішенням 37 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 19.08.2020 № 2235/20 територіальній громаді м. Харкова погоджено технічні документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок комунальної власності по [ADDRESS] : - площею 0,3274 га (кадастровий номер 6310138200:06:001:0002) на земельну ділянку 1 площею 0,2477 га, земельну ділянку 2 площею 0,0797 га для обслуговування стаціонарної АЗС і кафе; - площею 0,0561 га (кадастровий номер 6310138200:06:001:0003) на земельну ділянку 1 площею 0,0473 га, земельну ділянку 2 площею 0,0088 га для обслуговування стаціонарного АГЗП. Разом з тим, періодом стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати з [PERSON] в даній справі є виключно період з 01.08.2018 по 31.08.2020, до поділу земельної ділянки. Судом враховано, що у межах вказаного періоду, який є предметом розгляду, земельна ділянка з кадастровим номером 6310138200:06:001:0002 використовувалась відповідачем, вимоги Харківської міської ради не охоплюють строк, з настанням якого було поділено земельну ділянку з кадастровим номером 6310138200:06:001:0002. Необґрунтованими є посилання відповідача на те, що матеріали справи не містять витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за 2019 рік. Зокрема, як встановлено судом, розрахунки суми безпідставно збережених [PERSON] коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6310138200:06:001:0002 по [ADDRESS] складались на підставі витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 483/0/45-18 від 04.05.2018, № 4069 від 20.05.2020 (а.с. 35-36), а також з урахуванням Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м. Харкові, затвердженим рішенням 19 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 27.02.2008 № 41/08, зі змінами (а.с.48-52). Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 483/0/45-18 від 04.05.2018 сума нормативної грошової оцінки складає 9301434 грн., у графі «Цільове призначення земельної ділянки» вказано про відсутність у відомостях Державного земельного кадастру коду Класифікації видів цільового призначення земель. Відповідно до примітки 1 додатку 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерство аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489 (в редакції до 16.07.2017) для земельних ділянок, інформація про які не внесена до відомостей Державного земельного кадастру, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 2,0. Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 162 від 27.03.2018, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.04.2018 № 432/31884, який набирав чинності з 17.07.2018, було внесено зміни до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 489 від 25.11.2016, а саме: в примітках 1 додатку 1 Порядку цифри «2,0» замінено цифрами «3,0». За таких обставин, оскільки відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 6310138200:06:001:0002 по просп. Героїв Харкова, 301-А у м. Харкові не було внесено до Державного земельного кадастру, то коефіцієнт Кф застосовується зі значенням 2,0 (у період до липня 2018 року) та 3,0 (у період з серпня 2018 року). Тому позивачем обґрунтовано відображено відповідні суми у розрахунку суми безпідставно збережених відповідачем коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6310138200:06:001:0002 по просп. Героїв Харкова, 301-А за період з 01.08.2018 по 31.12.2018. Відповідно до п. 289.2. ст. 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок. Згідно з п. 289.3. ст. 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель. Згідно інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, функції якого на цей час виконує Держгеокадастр, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 2014 рік 1,249, 2015 рік 1,433 (крім сільськогосподарських угідь), 2016 рік 1,06 для земель несільськогосподарського призначення, 2017 рік - 1,0, 2018 рік - 1,0, 2019 рік 1,0; 2020 рік 1,0; 2021 рік 1,1 для земель несільськогосподарського призначення. Індексація нормативної грошової оцінки земель за 2002, 2003, 2004 та 2006 роки не здійснювалася. Значення коефіцієнта індексації за певний рік застосовується в наступному році, який йде за роком, за який його встановлено, шляхом помноження розміру орендної плати на його значення. Оскільки розмір нормативної грошової оцінки у 2018 році становить 9301434,00 грн, а коефіцієнт індексації у 2018 році дорівнює 0, то сума нормативної грошової оцінки у 2019 році також становитиме 9301434,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позовних вимог з відповідача [PERSON] підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору на користь Харківської міської ради в розмірі 56266,45 грн.

Outcome: approved