Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Представник ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 01.11.2018 року між АТ «Ідея Банк» (первісний кредитор) та [PERSON] був укладений кредитний договір №Z06.00201.004494675. 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія ««Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №07072023, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 07.07.2023 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 90 781,35 грн., з яких: 34071,22 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 56710,13 грн. - сума заборгованості за відсотками. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК «ЄАПБ», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості в розмірі 90 781,35 грн. та сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2684,00 грн. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 29 грудня 2023 ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Позивач просить розгляд справи проводити у його відсутності, про що вказав у своїй позовній заяві. Відповідачка згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги визнає частково, згідна сплатити заборгованість за основним боргом, щодо стягнення з неї заборгованості за відсотками заперечує. Разом з тим, відзиву на позовну заяву не подала. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 01.11.2018 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Z06.00201.004494675. Пунктами 1.1. - 1.2. договору передбачено, що сума кредиту складає 34405,00 грн., кредит надається строком на 36 місяців. Пунктом 1.4. передбачено, що за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти за ставкою 21,99% Згідно п. 6.1 погоджено графік платежів, за період з 01.12.2018 по 01.11.2021 передбачено види платежів: сума кредиту 24405,00 грн. та проценти за користування кредитом за цей період 15 286,53 грн. (а.с.4-5) Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.6). [PERSON] отримала кредитні кошти в сумі 34405,00 грн., що підтверджується ордером - розпорядженням №1 про видачу кредиту від 01.11.2018 (а.с.9). 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія ««Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №07072023, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 07.07.2023 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 90 781,35 грн., з яких: 34071,22 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 56710,13 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.13-15). Розрахунок заборгованості за кредитним договором надано позивачем станом на 30.11.2023 за період з 07.07.2023 по 30.11.2023, згідно якого вбачається, що після відступлення права вимоги ТОВ ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань (а.с.12). IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України). Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статті 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За положеннями ст.1046, 1049 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження №4-154цс18, від 31.10.2018 року у справі №202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Таким чином, новий кредитор - позивач відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд робить висновок, що 01.11.2018 виникли договірні відносини між первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачем. Даний факт також підтвердила відповідач, частково визнавши позовні вимоги. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті. [PERSON] була повідомлена про умови, правила та відсотки банку, однак не виконала обов`язок з повернення кредитних коштів і правонаступник первісного кредитора вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів, тому суд дійшов висновку про наявність заборгованості відповідача за основним тілом кредиту. Доказів повної або часткової сплати заборгованості за тілом кредиту суду не надано. Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення суми заборгованості за відсотками, суд зазначає наступне. На підтвердження наявності заборгованості за відсотками по Кредитному Договору суду наданий Розрахунок заборгованості за період з 07.07.2023 по 30.11.2023, тобто після отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги до відповідача за Договором факторингу№07072023 від 07.07.2023. Однак, суду не були надані детальні розрахунки заборгованості, здійснені первісними кредиторами, а отже суд вважає не підтвердженою заборгованість за відсотками, її розмір та період утворення. Арифметичним шляхом вирахувати, за який саме період нараховані відсотки та перевірити правильність їх нарахування, не вбачається можливим. Разом з тим, Договором визначений строк дії Договору - 36 місяців, тобто до 01.11.2021. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 21,99% річних від суми кредиту в розрахунку. В матеріалах справи міститься додаток до Договору, згідно якого проценти за користування кредитом за період з 01.12.2018 по 01.11.2021 року складають 15286,53 грн. Даний розрахунок здійснений первісним кредитором АТ «Ідея Банк». При нарахуванні процентів враховувалися всі умови договору із поняттям строку дії договору. З урахуванням наведеного суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення відсотків за користування кредитом підлягають частковому задовленню, а саме у розмірі 15286,53 грн. за 36 місяців, що відповідає строку дії кредитного договору. У підсумку суд задовольняє позовні вимоги частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 1459,29 грн. (49357,75 х 2684,00 / 90781,35 грн.)

Outcome: partial