Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

Перший заступник керівника Шепетівської окружної прокуратури Хмельницької області звернувся в суд в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, з позовом до [PERSON] про конфіскацію земельних ділянок із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9838 га кадастровий номер 6823981200:02:010:0199 та площею 2,0086 га кадастровий номер 6823981200:02:010:0200, які розташовані на території Берездівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача -Фермерське господарства "Обрій". Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про судовий розгляд справи, в судове засідання не з`явилась повторно, відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за її відсутності не подала. За таких обставин, роз`яснивши прокурору наслідки заочного розгляду та встановивши згоду прокурора на заочний розгляд справи, суд прийняв рішення про ухвалення заочного рішення у справі. У вступному слові прокурор Левосюк Ю.О. позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідачка [PERSON] є громадянкою республіки білорусь. Після смерті батька - [PERSON] відповідачка успадкувала та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.12.2010 набула право власності на земельну ділянку площею 1,9838 га кадастровий номер 6823981200:02:010:0199, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Берездівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. 02.05.2018 [PERSON] зареєструвала за собою право власності на вказану земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 02.05.2018 [PERSON] уклала договір оренди цієї земельної ділянки № б/н із ФГ "Обрій" на 15 років, з правом пролонгації та правом передачі в піднайм (суборенду). Також після смерті батька - [PERSON] відповідачка успадкувала та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.12.2010 набула право власності на земельну ділянку площею 2,0086 га кадастровий номер 6823981200:02:010:0200, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Берездівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. 02.05.2018 [PERSON] зареєструвала за собою право власності на вказану земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 02.05.2018 [PERSON] уклала договір оренди спірної земельної ділянки № б/н із ФГ "Обрій" на 15 років з правом пролонгації та правом передачі в піднайм (суборенду). Відповідно до вимог ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Порушуючи вимоги Закону, протягом року з часу набуття права власності і по теперішній час [PERSON] , громадянка республіки білорусь, земельні ділянки самостійно не відчужила, що є підставою для їх конфіскації на користь держави відповідно до ст. 145 Земельного кодексу України. Тому прокурор Левосюк Ю.О. в судовому засіданні просить позов задовольнити, конфіскувати у відповідачки [PERSON] земельні ділянки із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9838 га, кадастровий номер 6823981200:02:010:0199, та площею 2,0086 га, кадастровий номер 6823981200:02:010:0200, які розташовані на території Берездівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та стягнути з відповідачки на користь Хмельницької обласної прокуратури судовий збір за подання позову до суду та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову. Представник Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області належним чином повідомлений про розгляд справи судом, в судове засідання не з`явився, а в письмових поясненнях вказав, що відповідачка [PERSON] є власником земельних ділянок із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9838 га, кадастровий номер 6823981200:02:010:0199, та площею 2,0086 га, кадастровий номер 6823981200:02:010:0200, які розташовані на території Берездівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Однак, будучи громадянкою республіки білорусь, вона порушила вимоги ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України та протягом року з часу набуття у власність не відчужила ці земельні ділянки. Таким чином відповідачка порушила визначену статтями 13, 14, 41 Конституції України і статтями 80, 81, 145 Земельного кодексу України процедуру використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення іноземними громадянами. Тому Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області вважає заявлені позовні вимоги обгрунтованим і такими, що підлягають задоволенню. Представник третьої особи ФГ "Обрій" - адвокат Машук В.В. в судове засідання не з`явився, а в заяві до суду просить розглянути справу за його відсутності. Заслухавши прокурора, письмові пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідачка [PERSON] , [INFO] , будучи громадянинкою Республіки Білорусь, після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] , прийняла у спадщину за законом земельні ділянки із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9838 га, кадастровий номер 6823981200:02:010:0199 та площею 2,0086 га, кадастровий номер 6823981200:02:010:0200, які розташовані на території Берездівської (колишньої Великоправутинської) сільської ради Шепетівського (колишнього Славутського) району Хмельницької області , що стверджується Свідоцтвами про право на спадщину за законом від 13.12.2010 р виданими [PERSON] (а.с.14, 15). У Свідоцтві про право на спадщину за законом від 13.12.2010 р, виданому [PERSON] після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну ділянку площею 1,9838 га, кадастровий номер 6823981200:02:010:0199, містяться відомості про зареєстроване місце проживання [PERSON] - с. Скоки Брестського району Брестської області республіка Білорусь, а також обмеження щодо зміни цільового використання земельної ділянки (а.с.14). У Свідоцтві про право на спадщину за законом від 13.12.2010 р, виданому [PERSON] після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну ділянку площею 2,0086 га, кадастровий номер 6823981200:02:010:0200, містяться відомості про зареєстроване місце проживання [PERSON] - с. Скоки Брестського району Брестської області республіка Білорусь, а також про встановлене обмеження та обтяження у вигляді зміни цільового призначення (а.с.15). Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав. Право власності [PERSON] на земельні ділянки із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9838 га, кадастровий номер 6823981200:02:010:0199 та площею 2,0086 га, кадастровий номер 6823981200:02:010:0200, які розташовані на території Берездівської (колишньої Великоправутинської) сільської ради Шепетівського (колишнього Славутського) району Хмельницької області, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухома майно 02.05.2018 р (а.с.6-8). Відповідно до інформації, наданої Управлінням Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 10.04.2023 № 6801.4-1740/6801.4.1-23, [PERSON] , [INFO] , зареєстрованою/знятою з реєстрації не значиться, паспортом громадянина України та громадянина України для виїзду за кордон, посвідкою на постійне/тимчасове проживання на території України не документувалась (а.с.9). Відповідно до інформації, наданої Управлінням Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 16.05.2023 № 6801.4-2270/6801.2.1-23, [PERSON] , [INFO] , зареєстрованою/знятою з реєстрації не значиться, з питань продовження строку перебування, отримання дозволу на імміграцію в Україну, оформлення посвідки на постійне або тимчасове проживання в Україні, належності до громадянства України, набуття громадянства України або виходу з нього, процедури встановлення особи, документування паспортом громадянина України та паспортом громадянина України для виїзду за кордон до територіальних підрозділів та органу, не зверталась (а.с.11). 02 травня 2018 року відповідачка [PERSON] уклала Договір оренди № б/н із ФГ "Обрій" (а.с.7) щодо передачі в оренду земельної ділянки площею 1,9838 га, кадастровий номер 6823981200:02:010:0199, яка розташована на території Великоправутинської сільської ради Славутського району Хмельницької області, зі строком дії договору оренди 15 років, з правом пролонгації та правом передачі в піднайм (суборенду) . Право оренди вказаної земельної ділянки зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що стверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 327613395 (а.с.7). 02 травня 2018 року відповідачка [PERSON] уклала Договір оренди № б/н із ФГ "Обрій" (а.с.6) щодо передачі в оренду земельної ділянки площею 2,0086 га кадастровий номер 6823981200:02:010:0200, яка розташована на території Великоправутинської сільської ради Славутського району Хмельницької області, зі строком дії договору оренди 15 років, з правом пролонгації та правом передачі в піднайм (суборенду). Право оренди вказаної земельної ділянки зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що стверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 327614459 (а.с.6). Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України земля в Україні є національним багатством і перебуває під особливою охороною закону. Згідно зі ст. 19 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення віднесено до категорії особливо цінних. Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Частиною 5 статті 22 Земельного кодексу України визначено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Частиною 4 статті 81 Земельного кодексу України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Право власності на спірні земельні ділянки відповідачка набула 02 травня 2018 року. Але до цього часу вказані земельні ділянки вона самостійно не відчужила, чим безпідставно порушила річний строк, установлений ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. 2, ч. 4 ст. 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Пунктом 10 частини 1 статті 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Згідно із ст. 354 Цивільного кодексу України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Згідно з пунктом "е" частини 1 статті 140 Земельного кодексу України однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Примусове припинення прав на земельну ділянку, у відповідності до п. "в" ч. 1 ст. 143 Земельного кодексу України, здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки. Відповідно до ч. 2 ст. 145 ЗК України у разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92 цс 13) зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 року «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 року «Федоренко проти України»), Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст.1. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Таким чином, особу може бути позбавлено її власності в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 38, ч. 1 ст. 39 Закону України «Про міжнародне приватне право» право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно, виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться. Статтею 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Частиною 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідачка, будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництв (з 02 травня 2018 року по теперішній час) не відчужив її, є підстави для її конфіскації у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо повноважень прокурора на представництво інтересів держави в особі державного органу у цій справі, то слід врахувати наступне. Так, статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Порушення інтересів держави полягає в тому, що відповідачка [PERSON] порушила визначену ст.ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України процедуру використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення та як іноземний громадянин не відчужила їх упродовж року після набуття права власності. На даний час вона без перешкод використовує спірні земельні ділянки на території України. Підставою представництва прокурором інтересів держави у цій справі є бездіяльність органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах - ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області (ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру») та повідомлення вказаногго органу про те, що ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області не буде самостійно звертатись до суду з позовом до [PERSON] про конфіскацію земельної ділянки (а.с.13). Правовий висновок щодо застосування ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 і підлягає застосуванню у цій справі. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову сторонами не подане. Тому відсутні підстави для їх скасування. Щодо вимог про стягнення з відповідача в користь позивача процесуальних витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Хмельницькою обласною прокуратурою сплачено 5368 грн 00 коп судового збору за подання позовної заяви та 1342 грн 00 коп судового збору за подання заяви про забезпечення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір.

Outcome: approved