Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

Заявник в жовтні 2023 року звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просила встановити факт проживання однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 2013 року по день смерті останнього. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що з 2013 року у неї склалися сімейні відносини з [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим почала спільно з ним проживати та вести спільне господарство. З вказаного часу вона та [PERSON] проживали однією сім`єю як чоловік та жінка, проте без реєстрації шлюбу. У подальшому, а саме [INFO] [PERSON] помер в госпіталі в м. Полтава. На теперішній час заявниця звернулася до третьої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] .. Для подальшого оформлення спадщини їй необхідно надати документи, які б підтверджували родинні відносини зі спадкодавцем. Тому їй було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання щодо підтвердження факту родинних відносин з померлим. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2023 року провадження по справі відкрите. Згідно ухвали суду від 11.01.2024 у справі було залучено заінтересованих осіб, які є спадкоємцями [PERSON] першої черги. В судовому засіданні заявник [PERSON] свою заяву підтримала та просила її задовольнити. Пояснила, що вона з 2013 року стала проживати з [PERSON] у [ADDRESS] . Разом з ними проживала мати чоловіка - [PERSON] , 1952 року народження. Наразі територія смт. Кам`янка є окупованою територію. Відомостей про спадкоємців [PERSON] їй ніхто не надав. Родина [PERSON] за їх спільного проживання з ним не спілкувалася. Вона знає, що у чоловіка залишилися батьки та є діти від попередніх шлюбів, але їхня доля за час війни їй не відома. Останнім часом вона разом з [PERSON] з травня 2019 року мешкали у м. Запоріжжі, куди вони переїхали бо їй запропонували роботу. До того вони разом з ним їздили закордон на заробітки. [PERSON] також проходив службу в АТО. Затим, з березня 2022 року [PERSON] знову вступив до лав ЗСУ. Вони один про одного піклувалися як подружжя, вона йому допомагала з реабілітацією після поранень. В них був спільний бюджет та господарство, всі друзі сприймали їх як сім`ю. В судовому засіданні представник заявника адвокат Крамаренко А.А. просив заяву задовольнити, з тих підстав, які в ній викладені. Представник заінтересованої особи третьої Запорізької державної нотаріальної контори, належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] повідомлені в установленому порядку про час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на сайті суду та надісланням повісток за адресою місця перебування як внутрішньо переміщеної особи, до суду не з`явилися, заяв про відкладення судового засідання не надавали, правом на поданню відзиву не скористалися, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України, справу розглянуто у їх відсутність на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, заслухавши заявника та її представника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, які наявні в матеріалах справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини. [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою Управління соціального захисту населення Більмацької райдержадміністрації від 30.06.2020 № 01-11/76 [PERSON] , [INFO] , який проживає в [ADDRESS] , перебував на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі пільговиків як «учасник бойових дій АТО». Відповідно до довідки від 11.08.2022 № 2304-5001990046 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , [INFO] , яка має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , має фактичне місце проживання/перебування за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки, виданої головою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ) «Возз`єднання» від 13.09.2023 № 72/21 [PERSON] орендує однокімнатну квартиру з 03.05.2021 року згідно договору за адресою: [ADDRESS] , в якій проживала з чоловіком [PERSON] . Згідно наданих фотокарток та відомостей, які містяться у візах на перетин кордону з Польщею гр. [PERSON] та гр. [PERSON] в один і той же період перебували в зазначеній країні з 21.01.2019 по 17.07.2019. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 12.08.2023 гр. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Полтава (Подільський район) Полтавської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. 13.11.2023 на виконання ухвали суду третя Запорізька державна нотаріальна контора надала копію спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] .. Відповідно до матеріалів зазначеної спадкової справи 09.10.2023 заявниця [PERSON] через поштові засоби звернулася до третьої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , в якій зазначила, що останній їй доводиться чоловіком. Заява була зареєстрована 10.10.2023. Згідно з витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 74278655 від 10.10.2023 третя Запорізька державна нотаріальна контора внесла відомості про реєстрацію спадкової справи після померлого [PERSON] за № 71373200, номер у нотаріуса 263/2023. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] станом на 10.10.2023 року із заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] не зверталися, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 74278043 від 10.10.2023. Відповідно до листа третьої Запорізької державної нотаріальної контори від 10.10.2023 № 1499/02-14 [PERSON] було роз`яснено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину їй необхідно, зокрема, надати документи про родинні відносини зі спадкодавцем. Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно ст.293 ч.2 п.5 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Правовідносини, які склались між сторонами регулюються ст.315 ч.1 п.5 ЦПК України, відповідно до якої, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно з ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до ч. 4 ст. 3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. Європейський суд з прав людини при розгляді аналогічних справ зауважує, що відносини де-факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатись сімейним життям. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. За загальними правилами доказування, яким кореспондують положення статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків . Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу у період з 2013 року по 08.08.2023 також підтверджується показаннями свідків. Так, свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] вона знає давно, оскільки її батьки проживали в смт. Куйбишеве Запорізької області і вона їх часто навідувала, де зустрічалася і з заявницею. Знає, що з 2013 року [PERSON] стала зустрічатися з [PERSON] , якого вона знала ще зі школи. Приблизно в 2017 році вони разом поїхали закордон на заробітки. Коли повернулися, то почали проживати разом в м. Запоріжжі. Жили вони як сімейна пара. У них був спільний побут, вони разом придбавала речі та вели господарство. Коли [PERSON] потрапив до госпіталя, то [PERSON] його навідувала та піклувалася про нього. [PERSON] та [PERSON] всі сприймали як подружжя, до них часто приходили гості, вони святкували свята разом. За увесь той час, що вони проживали у м. Запоріжжі, свідок не знає щоб з [PERSON] спілкувалися його діти від попередніх шлюбів та його батьки. Він взагалі про це волів не говорити. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він знав [PERSON] ще з тих часів, коли вони мешкали в смт. Кам`янка Пологівського району Запорізької області. Товаришував з ним. Також продовжив з ним спілкуватися і в місті Запоріжжі. На прохання [PERSON] він її возив своїм автомобілем до м. Дніпро у госпіталь, де тоді проходив лікування [PERSON] .. Також, коли почалося повномасштабне вторгнення, то він допомагав цій сім`ї перевозити їх речі з смт. Кам`янка до м. Запоріжжя, тому був у них в квартирі. За той час, що він знав їх родину, то у між ними були добрі стосунки, вони один одного називали лагідними словами, поводили себе як подружжя. Також він був на похованні [PERSON] на кладовищі для воїнів в смт. Кушугум Запорізької області, хотів виказати свої співчуття пані [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] його дружині доводиться тіткою. З [PERSON] він був знайомий до його смерті приблизно сім років ще з часі, коли вони проживали в [ADDRESS] . Потім спілкувався з ними і в м. Запоріжжі, де [PERSON] та [PERSON] проживали разом. Оскільки вони є родичами, то з ними спілкувалися приблизно раз на місяць, також зустрічалися на свята чи дні народження. Деякий час свідок працював разом з [PERSON] . Під час спілкування [PERSON] називав [PERSON] своєю дружиною, радився з нею з будь-якого питання, в них було спільне майно. Свідок особисто з рідними [PERSON] не був знайомий, зав, що у нього є син та батько, про інших членів родини нічого не чув навіть від самого [PERSON] . Члени його родини ніколи не навідували його в м. Запоріжжі, [PERSON] з ними не спілкувався. На похороні [PERSON] він не бачив когось з рідні останнього. Оскільки [PERSON] проходив службу та був військовослужбовцем, то під час його поховання були військові, хто займався організацію поховання йому не відомо. За встановлених обставин, суд вважає, що заявником надано достатньо доказів спільного проживання з померлим [PERSON] однією сім`єю. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. З огляду на вищевикладене, враховуючи викладені в заяві обставини, пояснення свідків, письмові докази на підтвердження обставин справи, відсутність заперечень проти задоволення заяви зі сторони заінтересованих осіб, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви, оскільки в ході судового розгляду доведено факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 2013 року по 08.08.2023. Враховуючи те, що встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права на спадщину, іншої можливості встановити цей факт заявник не має, у суду відсутні відомості щодо можливого порушення прав інших осіб, у зв`язку зі встановленням факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, а тому заява підлягає до задоволення. На підставі ст. ст. 293, 315 ЦПК України,

Outcome: approved