Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

Позивач, орган опіки та піклування виконавчого комітету Монастирищенської міської ради в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно їхнього малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Підставою позову вважає те, що на обліку у служби у справах дітей ВК Монастирищенської міської ради перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] , як дитина, що потрапила в складні життєві обставини, у зв`язку з ухиленням батьків, від виконання батьківських обов`язків. Мати дитини, [PERSON] не належно піклується про сина, не працює, кошти соціальної допомоги при народженні та виплати ВПО витрачає не за призначенням, ігнорує потреби дитини, вживає алкоголь в її присутності, не цікавиться гігієною дитини (не міняє підгузки по три дні), вчасно не годує та застосовує фізичну силу до дитини, асоціальною поведінкою негативно впливає на сина. Мати має психічні розлади (лікувалася у Черкаській обласній психіатричній лікарні м. Сміла, протягом січня місяця 2023 року). Батько дитини, [PERSON] , проживає окремо, не підтримує родинні стосунки з сім`єю, не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги на його утримання, повідомив, що не має можливості піклуватися про дитину, оскільки не являється його біологічним батьком. Ухвалою суду від 01.02.2024 відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового розгляду за правилами загального позовного провадження. В підготовче судове засідання представник позивача служби у справах дітей виконавчого комітету Монастирищенської міської ради Бабій І.Г. не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в підготовче судове засіданні не з`явились. Про дату, час та місцерозгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. На адресу суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позов визнають та не заперечують проти його задоволення. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1. ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи подані до суду заяви, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] , є батьком, а [PERSON] , є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] виданого Монастирищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (а.с.3). Згідно акту від 16.01.2024, складеного комісією у складі помічника міського голови, діловода, що [PERSON] неналежним чином піклується про свою дитину [PERSON] , а саме розпиває спиртні напої у присутності дитини, дитина не купана, постійно плаче, їсти не готує, дитину часто б`є. (а.с.8). Згідно акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 16.01.2024 ,встановлено, що мати [PERSON] не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, так як не може піклуватися про малолітнього сина. У зв`язку із неспроможністю матері піклуватися про дитину, [PERSON] , [INFO] , тимчасово поміщено до дитячого відділення КНП «МБЛ» для обстеження стану здоров`я дитини (а.с.9-13). Згідно листа КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» Монастирищенської міської ради Черкаської області, 16.01.2024 в педіатричне відділення, службою у справах дітей, доставлена дитина [PERSON] , [INFO] , без супроводу матері. При огляді у дитини значні опрілості, мати не надавала належного догляду за дитиною. Дитині вчасно не проводився гігієнічний догляд (а.с.15). Згідно акта обстеження умов проживання від 16.01.2024, було проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Сім`я проживає в місці тимчасового проживання осіб, які постраждали від військових дій. В кімнаті наявні спальні місця для матері та дитини, санітарно гігієнічні умови не задовільні, речі брудні , розкидані на підлозі, продуктів харчування не достатньо. Для дитини мати не створює належних умов для проживання та розвитку, не приділяє належної уваги її вихованню, дитина не купана, має ознаки опрілості. Батько [PERSON] проживає окремо (а.с.14). Згідно рішення № 968 від 23.01.2024 малолітнього [PERSON] , [INFO] з 23.01.2024 влаштовано у сім`ю патронатного вихователя на тимчасове перебування, як такий що потрапив у складні життєві обставини (а.с.17). Згідно заяви [PERSON] від 16.01.2024, остання не заперечує про позбавлення її батьківських прав, щодо сина [PERSON] , [INFO] (а.с.18). Згідно заяви [PERSON] від 22.01.2024, останній не заперечує про позбавлення його батьківських прав, щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що не має часу,можливості піклуватися про нього та не є його біологічним батьком (а.с.19). Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до вимог ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (далі Пленум) роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків (4 ст.155 СК України) є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої Законом, зокрема, п.2 ч.1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав № 66/03-01-37 від 30.01.2024 з метою забезпечення прав, свобод та законних інтересів дитини, виконавчий комітет Монастирищенської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.20-21). Суд вважає, що висновок органу опіки та піклування відповідає вимогам діючого законодавства, зокрема ч. 5 ст. 19 СК України та в сукупності з іншими доказами доводить підставність позову позивача про позбавлення батьківських прав відповідачів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем вимоги про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їхнього малолітнього сина обґрунтовані, підтверджені доказами та підлягають задоволенню. Судом дійсно встановлено, що батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина. Крім цього, Пленум в п.18 звернув увагу судів на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Відповідачі не надали суду доказів відсутності їхньої вини в ухиленні ними від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього сина, а навпаки не заперечували проти позбавлення їх батьківських прав. Дані обставини свідчать про відсутність у відповідачів інтересу до дитини, відсутність у них бажання приймати участь у вихованні дитини та про свідоме нехтування ним своїми обов`язками. В положеннях ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 закріплено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що відповідачі не будучи позбавленими батьківських прав, належним чином батьківських обов`язків по вихованню і утриманню дитини не виконували, ухилялися від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, що у відповідності до п. 2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення їх судом батьківських прав по відношенню до малолітнього сина. Відповідачі не надали суду доказів, які б спростовували факти викладені позивачем в позовній заяві, а навпаки позов визнали. Враховуючи те, що у ст.19 Конвенції про права дитини держави-учасниці зобов`язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи, суд діючи в першу чергу в найкращих інтересах дітей вважає, що позов про позбавлення батьківських прав обґрунтований, підтверджений доказами, а тому підлягає до задоволення в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Оскільки, від органу опіки та піклування виконавчого комітету Монастирищенської міської ради не надійшло подання про призначення піклувальника над малолітнім [PERSON] , суд вважає за необхідне на підставі ч. 5 ст. 167 СК України, відповідно до якої якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування, тому суд вважає за необхідне передати [PERSON] , [INFO] , органу опіки і піклування Монастирищенської міської ради, для подальшого влаштування дитини. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При цьому, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачі визнали позов до початку розгляду по суті, то з них слід стягнути судовий збір у доход держави у розмірі 50 відсотків від суми судового збору, який підлягав би з них стягненню у випадку невизнання ними позову, відповідно до ставки судового збору, передбаченої ЗУ «Про судовий збір», що буде відповідати інтересам держави та не буде порушувати права сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved