Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернувся до суду з позовом про стягнення із [PERSON] заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії № 1197-1855 (кредитний договір) від 29.04.2023 року в сумі 21 859,50 грн.: з яких 3900,00 грн. - сума простроченої заборгованості за кредитом, 17 959,50 грн. - сума простроченої заборгованості за нарахованими процентами. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29.04.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та відповідачкою за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено договір про відкриття кредитної лінії (кредитний договір) №1197-1855. Договір позики укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит для задоволення особистих потреб в сумі 3900,00 грн. зі строком кредитування на 300 календарних днів та встановленою процентною ставкою. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит, відповідно до умов укладеного договору. Однак, відповідачка порушила взяті на себе зобов`язання, кредитні кошти та проценти у встановленому договором строк не повернула та ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань. Таким чином, з боку відповідача по відношенню до позивача має місце порушення зобов`язання, визначеного в Кредитному договорі, що відповідно до статті 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені Кредитним договором або законом. Ухвалою судді від 26.10.2023р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак від її представника, адвоката Пузіна Д.М. надійшли заява про розгляд справи за відсутності відповідача та її представника, а також відзив на позовну заяву, в якому не оспорюється факт укладення договору споживчого кредиту між сторонами та отримання відповідачкою грошових коштів у зазначеній в договорі сумі. Проте, з посиланням на Закон України "Про споживче кредитування", та ст.ст. 11, 18 Закону України "Про захист прав споживачів" сторона відповідача вважає непропорційно великими суми компенсації у вигляді нарахованих відсотків у разі невиконання нею зобов`язань за договором, що порушує принцип рівності сторін в договорі, засади справедливості, добросовісності і розумності. При цьому погоджується із розміром простроченої заборгованості за сумою кредиту, тим самим просить задовольнити частково позовні вимоги кредитора. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.04.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем [PERSON] , за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.ua), було укладено договір про відкриття кредитної лінії (кредитний договір №1197-1855). Відповідно до п. 2.1 Договору Кредитодавець відкриває для Позичальника невідновлювальну кредитну лінію на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 4.1-4.12 Договору позики сума позики становить 3900,00 грн., датою надання позики є 29.04.2023 року, строк позики 300 календарних днів, стандартна процентна ставка за день 3,00 відсотка, дата повернення 22.02.2024 року(п.4.8), реальна річна процентна ставка - 572 465%. Умовами п. 4.2 договору визначено, що кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Згідно п. 11.1-11.3.1 Договору позики Відповідач погодився, що до моменту підписання Договору позики вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://creditkasa.com.ua/ (надалі «Правила») їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін, істотні умови договору зрозумілі та погоджені сторонами, наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі та погоджується неухильно дотримуватись укладеного договору. Договір позики укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Позивач виконав належним чином умови договору, надавши кредитні кошти. Позивач здійснив перерахування обумовлених коштів на рахунок відповідача, що стверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» про перерахування коштів ТОВ «Укр Кредит Фінанс» по платежам, а також довідкою позивача про перерахування суми кредиту від 29.04.2023р. [PERSON] . Відповідач не заперечує ні факту укладення кредитного договору ні отримання коштів від позивача у розмірі, який вказаний останнім. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підставі частини першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно приписів ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію») Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію») Таким чином судом встановлено, що 29.04.2023 року між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний Договір про відкриття кредитної лінії № 1197-1855 (кредитний договір) (а.с.16-21), який підписаний останньою електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Згідно змісту Договору сума позики становить 3900,00 грн., які позичальниця зобов`язана повернути 22.02.2024 року, тобто через 300 днів та сплатити відсоток за користування кредитними коштами згідно погоджених сторонами істотних умов договору. Відповідач неналежним чином виконувала умови договору, вимогу про сплату заборгованості проігнорувала. Так, станом на 03.10.2023 року заборгованість не погашена. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість [PERSON] складає в сумі 21 859,50 грн.: з яких 3900,00 грн. - сума простроченої заборгованості за кредитом, 17 959,50 сума простроченої заборгованості за нарахованими відсотками. Наведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, останній сумнівів у собі не викликає, а тому суд вважає його належним та достатнім доказом. Посилання представника відповідача у відзиві на нібито несправедливі умови договору, на положення ст., ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором і як наслідок необхідності відмови у задоволенні вимог позивача про стягнення простроченої заборгованості за нарахованими процентами, суд до уваги не приймає з огляду на вільний вибір відповідачкою контрагента в кредитних правовідносинах, її повною та всебічною обізнаністю із Умовами та Правилами надання кредитних послуг цією фінансовою установою, погодження сторонами усіх істотних умов договору, з якими відповідачка погодилася, згенерувавши свій електронний підпис і які її влаштовували повністю при підписанні договору, а також приймаючи до уваги наведені вище положення Цивільного законодавства щодо обов`язковості та добросовісності виконання договірних зобов`язань сторонами договору. Крім того, відповідачка не оспорювала у судовому порядку умови договору, не зверталася до кредитодавця із пропозиціями зміни таких умов, не вживала жодних заходів, які свідчили б про її незгоду з такими умовами. Також суд зауважує, що у своєму відзиві представник відповідача вказує, що вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів за кредитом, нарахованих в наслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, після спливу строку кредитування, задоволенню не підлягають, на що вказувала Велика Палата Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Однак у даній справі строк кредитування визначений умовами договору та становить 300 календарних днів, до 22.02.2024р., позивач звернувся до суду із даним позовом 18.10.2023р., а розрахунок заборгованості проводить станом на 03.10.2023р., таким чином позивач застосувавши норми ст. 1050 ЦК України не пропустив строк звернення до суду та не здійснював нарахування процентів після спливу строку кредитування. За таких підстав позов підлягає повному задоволенню. Крім того, відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені ним судові витрати у вигляді витрат по оплаті судового збору за подання позовної заяви до суду в ЄСІТС з понижуючим коефіцієнтом 0,8 в сумі 2147,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved