Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить встановити факт належності її чоловіку [PERSON] , померлому [INFO] , 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , і визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на вказане нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємицею після смерті чоловіка, але оформити свідоцтва про право на спадщину не може, оскільки відсутній документ, який підтверджує право власності спадкодавця на зазначений нею житловий будинок з надвірними будівлями. Сторони і третя особа про час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, але в судове засідання не з`явились й просять справу розглядати без їх участі; представник відповідача щодо задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, дійшов такого висновку. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 01 грудня 2011 року (а.с.19) вбачається, що одноквартирний будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , 1958 року народження, та [PERSON] , 1954 року народження. Позивач є дружиною [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22 червня 2022 року (а.с.11). Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно частини 1 статті 69 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У суду немає підстав не довіряти наявним в матеріалах справи документам, а тому, суд вважає доведеним факт належності [PERSON] на праві власності 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими по [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 червня 2022 року (а.с.10). Позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями їй було відмовлено у зв`язку з тим, що не визначена частка нерухомого майна, належна [PERSON] , що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №607/02-31 від 22 грудня 2023 року (а.с.8). Перевіряючи законність та обґрунтованість вимог позивача в частині визнання за нею в порядку спадкування за законом права власності на зазначене нерухоме майно, суд зважає на таке. Відповідно до частини 1 статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Частинами 1 та 2 статті 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини 1 статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. З листа Народицької державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) №4/01-16 від 05 січня 2024 року (а.с.32) вбачається, що на день смерті [PERSON] з ним були зареєстровані його дружина [PERSON] та його син - [PERSON] , які фактично прийняли спадщину. З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги, що крім позивача, спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син [PERSON] , який також є спадкоємцем першої черги та протягом визначеного чинним законодавством строку від прийняття спадщини не відмовився, суд дійшов переконання, що позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на спадкове майно підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 1/4 частки (1/2 від 1/2). Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1610 гривень 40 копійок, а тому, з урахуванням вимог частини 1 статті 141 та частини 7 статті 294 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 536 гривень 80 копійок.

Outcome: partial