Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Позивач, через систему «Електронний суд», звернулась до суду з зазначеним позовом в якому просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно його сина [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 4750 грн. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що з 08.07.2017 [PERSON] і [PERSON] перебували у шлюбі, який був зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 2031. Під час перебування у шлюбі у подружжя народилася дитина син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження [PERSON] від 27.02.2018 серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Сімейне життя між подружжям не склалося, почали виникати сварки і непорозуміння. Як наслідок, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04.10.2019 у справі № 644/3641/19 шлюб між позивачем і відповідачем був розірваний. Після цього позивач стягнула з відповідача аліменти, свідченням чого слугує судовий наказ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27.07.2020 у справі № 644/5076/20. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] , де і проживає на сьогоднішній день. Натомість відповідач повністю самоусунувся від участі у вихованні й утриманні власної ж дитини, жодним чином не допомагав і не допомагає матері утримувати сина. наразі дитина перебуває на повному утриманні Позивача. Відповідач жодним чином не допомагає матері утримувати сина, не приймає участі в його розвитку і вихованні. Позивач змушена нести додаткові витрати на утримання дитини. Зокрема, оскільки позивач працює, то вона вимушена вдатися до послуг третіх осіб, які б забезпечували денний догляд її дитині, свідченням чого слугує квитанція від 22.07.2023 на суму 9 500,00 грн. Вважає, що витрати позивача із забезпечення денного догляду її сина, є тими особливими обставинами, щодо яких передбачено стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини відповідно до положень ст. 185 СК України. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02.10.2023 року зазначена позовна заяву прийнята до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26.01.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник позивача адвокат Шумейко Я.В. в поданій до суду заяві просить проводити розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в поданій до суду заяві просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, крім того додав к. заяви від 02.11.2023 року, засвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куштим М.А., в якій [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , народженого [PERSON] . Позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав визнав у повному обсязі. Розгляд в органах опіки та піклування і у суді справи про позбавлення його батьківських прав відносно дитини просить проводити за його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просили розглядати справу без участі представника Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, надали висновок від 24.11.2023 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Суд,\~\~дослідивши матеріали справи,\~\~оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний 04.10.2019 року на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова. Від сумісного життя сторони мають малолітню дитину [PERSON] , який народився [INFO] , у свідоцтві про народження його батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 27.02.2018 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області Дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою ДОП СП ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області за підписом старшого лейтенанта поліції [PERSON] від 04.09.2023. У відповідності до к. заяви від 02.11.2023 року, засвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куштим М.А., [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , народженого [PERSON] . Позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав визнав у повному обсязі. Розгляд в органах опіки та піклування і у суді справи про позбавлення його батьківських прав відносно дитини просить проводити за його відсутності. Відповідно до «Порядку проведення органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини» питання щодо позбавлення батьківських прав відповідача розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. За висновком Департаменту служб у справах дітей № 414 від 24.11.2023, виходячи з інтересів дитини, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне, позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Як убачається з відповіді на адвокатський запит Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 150 Харківської міської ради» № 33/01-24 від 21.02.2022 № 33/01-24, [PERSON] , [INFO] відвідує зазначений комунальний заклад з 01.09.2020 року, зі слів вихователів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за час перебування дитини [PERSON] у закладі дошкільної освіти батько [PERSON] не з`являвся, успішністю дитини не цікавився. Крім того, з відповіді на адвокатський запис Харківська приватна-школа-садок «Мармеландія від 14.08.2023 повідомляє, що [PERSON] , [INFO] відвідує садок «Мармеландія», який розташований за адресою: [ADDRESS] , з 12.06.2023. Зі слів вихователів [PERSON] та [PERSON] за час перебування дитини [PERSON] у закладі дошкільної освіти батько [PERSON] не з`являвся, успішністю дитини не цікавився. З довідки від 18.08.2023 державного виконавця Валківського ВДВС у Богодухівському районі СМУМЮ (м. Харків) Якименко Я.Є., при примусовому виконанні судового наказу №644/5976/20, який виданий Орджонікідзевським райсудом м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 13.07.2020 і до досягнення дитиною повноліття, вбачається, що станом на 31.07.2023, за період з січня 2020 по грудень 2023, заборгованість [PERSON] по аліментам становить 95589. 77 грн. Позивач працює в ТОВ «ЮГСТАЛЬ» з 20.10.2020, на даний момент займає посаду бухгалтер, її заробітна плата за період з січня 2023 по липень 2023 становить 14422. 76 грн., що підтверджується к. довідки ТОВ «ЮГСТАЛЬ» від 31.08.2023. З метою\~отримання допомоги\~по догляду\~за дитиною,\~оскільки позивач\~працює,\~вона звернуласьдо послуг третіх осіб, які б забезпечували денний догляд її дитині, на підтвердження зазначеного надала к. квитанції 22.07.2023 на суму 9 500,00 грн., кошти перераховані ФОП [PERSON] , призначення платежу денний догляд [PERSON] . Частиною першою\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до\~статті 165 СК України\~право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою\~статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої\~статті 164 СК України\~визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення пункту 2 частини першої\~статті 164 СК України\~дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до ч.3 ст. 9 Конвенції про права дитини, ратифікованої\~постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Згідно з ч. 1\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 грудня\~\~\~\~2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини. У даному випадку відповідачем свідомо обрано такі життєві умови, за якими його участь у вихованні дитини є мінімальною та недостатньою, у заяві від 02.11.2023 року, засвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куштим М.А., [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , народженого [PERSON] , що в свою чергу свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов`язків в розумінні статті 164 СК України. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що існують усі правові підстави щодо застосування такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не піклується про її фізичний, духовний та моральний стан, не проявляє ніякого інтересу до його життя. Роз`яснити відповідачу, що батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Що стосується стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] додаткових витрат на дитину [PERSON] , [INFO] в розмірі 4750 грн. суд зазначає наступне. Згідно із частиною першою\~статті 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). За положеннями частини другої\~статті 185 СК України\~розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. За приписами ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не доведено існування особливих обставин, не всі бажання того з батьків, із ким проживає дитина, можна вважати додатковими витратами на дитину, які передбачають\~можливість стягнення\~додаткових витрат\~з батьків\~на утримання\~дитини, до таких витрат, очевидно, не належить оплата послуг третіх осіб, які б забезпечували денний догляд її дитині. У витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, участь другого з батьків не є обов`язковою у розумінні\~статті 185 СК України. Отже суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат задоволенню не підлягають. У відповідності зі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial