Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

До Канівського міськрайонного суду Черкаської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача [PERSON] , [INFO] . На даний час позивач навчається на денній формі навчання в Національному університеті харчових технологій за спеціальністю 071 «Облік і оподаткування», період навчання триватиме до 31.12.2024. Академічну стипендію позивач не отримує, навчається за власні кошти. Посилаючись на те, що потребує матеріальної допомоги відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому просить стягувати на його користь з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача і не менше 50% неоподаткованого мінімуму доходів громадян, або у твердій грошовій сумі по 1 500 грн 00 коп. щомісячно, починаючи з 08.09.2023 по 31.12.2024. На виконання вимог ст. 187 ЦПК України виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області надана суду інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, а саме [ADDRESS] . Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30.11.2023 цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання передано за підсудністю до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2024 справу передано для розгляду судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Ватажок-Сташинській А.В.. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін у справі за даним позовом. Одночасно роз`яснено відповідачу його право подати на адресу суду відзив на позов, а також право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач 05.02.2024 надав до суду відзив, в якому вказує про безпідставність позовних вимог, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження того, що він потребує матеріальної допомоги. Також відповідач зазначає, що він перебуває в шлюбі і має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, відповідач є особою з інвалідністю та наразі єдиним його доходом є пенсія по інвалідності. Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 1500 грн 00 коп. на місяць та з 08.09.2023, оскільки позовну заяву було подано 21.11.2023. Також, відповідач вказує, що позивачем не надано відомості про матеріальне становище матері [PERSON] , що підтверджують її неможливість матеріально допомагати сину. 08 лютого 2024 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначає, що відповідач є працездатним і його дохід складає не лише пенсія, а й постійні або тимчасові заробітки, [PERSON] має на утриманні також неповнолітнього брата позивача [PERSON] [INFO] . До відповіді на відзив на підтвердження позовних вимог позивачем надано копії договору про навчання, квитанцій про сплату за навчання та за проживання в гуртожитку. Судове засідання з розгляду справи призначено на 10 год 30 хв 12.03.2024. Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду до зали суду не прибули, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, ознайомившись з відзивом, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. Судом встановлено, що відповідно копії повторного свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 07.07.2018, виданого Канівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, [PERSON] народився [INFO] , а його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~ Відповідно до довідки №99/545 Навчально-наукового інституту економіки і управління Національного університету харчових технологій від 13.09.2023, [PERSON] навчається на 1 курсі ОС «Магістр» за спеціальністю 071 «Облік і оподаткування» освітньої програми «Облік і аудит» на денній формі навчання за кошти фізичної особи з 08.09.2023 по 31.12.2024. Згідно з довідкою про доходи виданою Національним університетом харчових технологій від 12.09.2023 №04.02-101 позивачу академічна стипендія не нараховується у зв`язку з навчанням на повній оплаті. Відповідно до договору №000-Бод23М між Національним університетом харчових технологій державної форми власності в особі ректора [PERSON] та [PERSON] та про надання платної освітньої послуги Національним університетом харчових технологій загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 51\~450 грн 00 коп. \~ \~ \~ \~Згідно з платіжними інструкціями 9320-2461-0320-8116 від 08.10.2023, 9323-2545-3541-8360 від 07.11.2023, 9326-4605-3202-4415 від 09.12.2023, 9329-1394-5487-0209 від 05.01.2024 позивачем було здійснено чотири платежі по 3 430 грн 00 коп. на користь отримувача: Національний університет харчових технологій, призначення платежу оплата за навчання та відповідно до квитанцій №182926198 від 01.12.2023 і №173927936 від 30.08.2023 позивачем було здійснено два платежі по 4\~000 грн 00 коп. на користь отримувача: Національний університет харчових технологій, призначення платежу оплата за проживання в гуртожитку. Відповідач є особою з інвалідністю другої групи, та отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] серія [NUMBER] . Згідно з випискою по рахунку [NUMBER] , відкритому в АТ КБ «Приватбанк», розмір виплаченої пенсії відповідачу станом на грудень 2023 року становить 2\~760 грн 00 коп. Відповідно до копії трудової книжки відповідача № [NUMBER] , відповідач був звільнений за власним бажанням з останнього місця роботи 30.03.2020. Згідно з повторним свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 22.04.2022, виданого Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 23.07.2014, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Згідно з постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження №32192 від 13.07.2023 та витягу з Єдиного реєстру боржників від 28.01.2024 заборгованість зі сплати аліментів згідно з виконавчим листом по справі №697/1672/17 відсутня. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. Відповідно до частини першої статті 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Статтею 198 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно з положеннями статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до положень статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно з ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зробив висновок про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є повнолітнім сином [PERSON] та [PERSON] , не працює, оскільки навчається на денній формі навчання, що позбавляє його можливості працевлаштуватися та отримувати певний дохід, стипендії не отримує, у зв`язку з чим є таким, що потребує матеріальної допомоги. Також на підтвердження припинення навчання у зв`язку із відрахуванням чи закінченням навчання докази у матеріалах справи відсутні. Таким чином, на підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Звертаючись з\~даним позовом\~до суду,\~позивач просить\~стягувати з\~відповідача на\~свою користь\~аліменти в\~розмірі частини всіх видів доходів відповідача і не менше 50% неоподаткованого мінімуму доходів громадян, або в твердій грошовій сумі по 1500 грн 00 коп., щомісячно. При вирішенні даного спору, суд бере до уваги, що відповідач заперечував проти задоволення вимог позивача в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн 00 коп. щомісячно та щодо встановлення мінімального розміру аліментів не менше 50% неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач офіційно не працює, єдиним стабільним доходом є пенсія по інвалідності, розмір якої станом на грудень 2023 року становить 2760 грн 00 коп. Суд зважає на те, що будь-яка людина, якій встановлено будь-яку групу інвалідності, має право на працю, це зумовлено тим, що, згідно із Конституцією України та Законом України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», держава гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства та створює для осіб з інвалідністю потрібні умови, які дають можливість вести повноцінний спосіб життя згідно з їх індивідуальними здібностями та інтересами. Відповідач є працездатною особою, хоча і з обмеженими колом робіт. Доказів того, що відповідачу відмовлено у постановленні на облік до державної служби зайнятості, яка здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій медико-соціальної експертної комісії, наявної у нього кваліфікації та знань, та з урахуванням його побажань суду не надано та не названо. Відтак, враховуючи, що позивач продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, та беручи до уваги, що відповідач спроможний надавати таку матеріальну допомогу, з урахуванням інших осіб, які перебувають на його утриманні, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 141 СК України, батько та мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, а відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, суд з урахуванням того, що розмір призначених аліментів у цьому випадку має бути не більш як достатнім для розумного задоволення потреб дитини і не повинен призводити до обмеження матеріальних прав, інтересів та потреб відповідача, вважає, що аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, достатні для належного утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, відповідає реаліям сьогодення та забезпечує баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною 1 ст.430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Суд зазначає, що позовна заява надійшла до суду 21.11.2023. Водночас, згідно з поштовою відміткою на конверті, позивач направив позовну заяву до суду поштою 17.11.2023. Днем подання заяви до суду є день реєстрації позовної заяви у канцелярії суду або день відправлення заяви на адресу суду поштою. Таким чином аліменти належить стягувати з 17.11.2023. Щодо розподілу судових витрат, суд враховує, що позивач та відповідач (особа з інвалідністю) в силу Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору. Витрати за сплати судового збору віднести на рахунок держави.

Outcome: partial