Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява надійшла до суду 21 грудня 2023 року, згідно з відміткою на конверті позовна заява здана на пошту 14 грудня 2023 року. (а.с.31) Позовна заява містить клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Позиція позивача Позивач посилається на те, що 25 вересня 2019 року між первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та позичальником [PERSON] укладений кредитний договір № 291960869. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» укладений договір факторингу № 28/1118-01 про відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних реєстрах. 31 грудня 2020 року додатковою угодою № 26 до договору факторингу № 28/1118-01, договір викладений у новій редакції. Відповідно до реєстру боржників № 87 від 03 липня 2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 291960869. 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022 про відступлення прав вимоги до боржників згідно реєстру. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 21 жовтня 2022 року до договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідачки в сумі 13 808 грн 47 коп, з яких: 10 680 грн 50 коп - основна сума боргу, 3127 грн 97 коп - відсотки. Позивач просить стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості та судові витрати. Заперечення відповідача За змістом поданого відзиву [PERSON] позовні вимоги не визнає, зазначає, що дійсно вона 25 вересня 2019 року уклала кредитний договір з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Однак позивачем пропущений загальний строк позовної давності (три роки). Кредит надавався строком з 25 вересня 2019 року по 01 лютого 2020 року, строк позовної давності починає спливати з моменту неналежного виконання нею зобов`язань за договором. У позивача відсутні дані про те, коли вона почала порушувати умови кредитного договору, тому момент початку строку позовної давності не може бути пізнішим за дату закінчення строку дії кредитного договору - 01 лютого 2020 року. Позивач звернувся до суду у грудні 2023 року, тому відповідачка просить застосувати строк позовної давності до заявлених вимог. Також відповідачка посилається на те, що позивачем не надано доказів переходу права вимоги за кредитним договором від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс». Кредитний договір укладений 25 вересня 2019 року, тобто після укладення договору факторингу між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», отже на момент укладення договору факторингу право вимоги ще не існувало. Тому це право вимоги не могло перейти від ТОВ «Таліон плюс» до позивача. Висновки за результатами розгляду заявлених вимог Сторонами визнається факт укладення між кредитодавцем Товариством з обмеженою відповідальність «Манівео швидка фінансова допомога» та позичальником [PERSON] кредитного договору № 291960869 від 25 вересня 2019 року. (а.с.6-8) За умовами договору кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 13 560 грн на строк 126 днів. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 105,85 відсотків річних від суми кредиту за весь час користування, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику і до закінчення строку, на який видавався кредит. Позичальник зобов`язався здійснювати повернення суми кредиту та нарахованих процентів один раз на два тижні згідно графіку платежів на банківський рахунок кредитодавця. Згідно додатку № 1 до договору № 291960869 від 25 вересня 2019 року сторони погодили графік платежів: у період з 09 жовтня 2019 року по 29 січня 2020 року має бути здійснено дев`ять платежів рівними сумами - 1828 грн 74 коп. Переказ коштів згідно договору № 291960869 на платіжну картку [PERSON] підтверджується платіжним дорученням від 25 вересня 2019 року. (а.с.9) Позивачем надано копію додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між фактором ТОВ «Таліон плюс» та клієнтом ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», згідно якого текст договору факторингу викладений у новій редакції. (а.с.10-12) За змістом договору факторингу в новій редакції клієнт відступає фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах, згідно пункту 1.3 договору право вимоги - це права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому. Як передбачено пунктом 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. (стаття 514 Цивільного кодексу України). Як визначено статтею 1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно пункту 8.1 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між фактором ТОВ «Таліон плюс» та клієнтом ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (у редакції згідно з додатковою угодою від 31 грудня 2020 року) договір набуває чинності з дати його підписання. За змістом статті 631 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Отже за змістом договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року відбулося відступлення як існуючих прав вимоги, так і прав вимоги, які можуть виникнути у майбутньому. Кредитний договір № 291960869 укладений 25 вересня 2019 року, отже право вимоги за цим договором виникло у період чинності договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року і могло бути відступлене ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон плюс». До відповіді на відзив позивач додав витяг з реєстру прав вимоги № 87 від 03 липня 2020 року, який підтверджує перехід права вимоги за кредитним договором № 291960869, укладеним 25 вересня 2019 року з [PERSON] , від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс». Витягом з реєстру прав вимоги № 1 до договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року підтверджується перехід права вимоги за кредитним договором № 291960869, укладеним 25 вересня 2019 року з [PERSON] , від ТОВ «Таліон плюс» до позивача. (а.с.15) До відповіді на відзив додано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 291960869, укладеним 25 вересня 2019 року з [PERSON] , зроблений первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Розрахунок зроблено за період з 25 вересня 2019 року до 03 липня 2020 року, на дату відступлення права вимоги. Період нарахування заборгованості складає 283 дні, за межами строку кредитування, визначеного договором - 126 днів. Згідно з частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено частиною 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Після спливу визначеного договором строку, на який надається позика, право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування позикою припиняється, натомість виникає право вимоги кредитора щодо стягнення з боржника штрафних санкцій, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України. Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, зробленому у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц. За умовами кредитного договору укладеного первісним кредитором з відповідачкою, кредит надавався у розмірі 13 560 грн строком на 126 днів. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 105,85 відсотків річних від суми кредиту за весь час користування, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику і до закінчення строку, на який видавався кредит. Отже загальний розмір процентів, які підлягають сплати в межах строку кредитування складає 4 951 грн 81 коп, виходячи з такого розрахунку: За період з 25.09.2019 року по 31.12.2019 року - 98 днів Проценти = 13 560,00 грн. (сума боргу) ? 105,850% (процентна ставка) / 100% ? 98 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 3 853,75 грн. За період з 01.01.2020 року по 28.01.2020 року - 28 днів Проценти = 13 560,00 грн. (сума боргу) ? 105,850% (процентна ставка) / 100% ? 28 (кількість днів) / 366 (днів у році) = 1 098,06 грн. Таким чином підлягає поверненню тіло кредиту у розмірі 13 560 грн та відсотки у розмірі 4951 грн 81 коп. Згідно розрахунку заборгованості, наданого первісним кредитором, [PERSON] частково сплатила тіло кредиту: 29 вересня 2019 року у розмірі 1671 грн 43 коп, 17 жовтня 2019 року у розмірі 1208 грн 07 коп, загалом - 2879 грн 50 коп. Також [PERSON] сплатила відсотки за користування кредитом: 29 вересня 2019 року у розмірі 157 грн 28 коп, 17 жовтня 2019 року - 620 грн 64 коп, загалом - 777 грн 92 коп. З урахуванням виплачених сум заборгованість відповідачки за тілом кредиту складає 13 560 - 2879,50 = 10 680 грн 50 коп. Відповідно заборгованість за відсотками 4951,81 - 777,92 = 4173 грн 89 коп. Позивач просить стягнути з відповідачки тіло кредиту - 10680 грн 50 коп, відсотки - 3127 грн 97 коп. Відповідно до положень частини 1 статті 13 ЦПК України, суд не вправі вийти за межі заявлених позовних вимог. Щодо застосування строку позовної давності Відповідачка просить застосувати до позовних вимог загальний строк позовної давності. Згідно статті 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності почався з кінцевої дати повернення кредиту, тобто з 20 січня 2020 року. Позовна заява подана у грудні 2023 року. Як визначено статтею 262 Цивільного кодексу України, заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені зокрема статтею 257 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Тобто строк загальної позовної давності продовжується на строк дії карантину У період з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року на всій території України був встановлений карантин, ця обставина є загальновідомою. На зазначений період строк загальної позовної давності продовжився, тому цей строк не підлягає застосуванню до заявлених позовних вимог. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у мінімальному розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» за поданні позовної заяви майнового характеру юридичною особою (2684 грн), майнові вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, тому сплачена позивачем сума судового збору є пропорційною розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2684 грн підтверджуються платіжною інструкцією № 51470 від 05 грудня 2023 року (а.с.1) і підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved