Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

06 грудня 2023 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просила стягнути з нього: - аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; - аліменти на її утримання як дружини, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною - [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною трирічного віку, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову. В обґрунтування позову позивач вказала на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2017 року. Від шлюбу вони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Добровільно матеріальну допомогу на утримання позивача та спільних дітей відповідач не надає, хоча зобов`язаний, тому позивач вимушена звернутись до суду із даною позовною заявою. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що з 14 вересня 2017 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 14 вересня 2017 року Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за актовим записом №147 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження у яких в графі батьки зазначено: мати [PERSON] , батько [PERSON] (а.с.6,7). У судовому засіданні встановлено та не заперечувалось відповідачем, діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З урахуванням зазначених обставин, враховуючи, що відповідач є працездатною особою, не заперечував проти задоволення позовних вимог, та враховуючи спільний обов`язок батьків щодо утримання дітей, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 грудня 2023 року (з дня пред`явлення позову) та до досягнення дітьми повноліття. Що стосується вимог позивача про стягнення аліментів на її утримання, суд враховує наступне. Згідно ст.75 СК України, один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. У зв`язку з тим, що позивач не працює, так як доглядає дітей, а джерел доходу крім соціальних виплат по догляду за дитиною не має, суд приходить до висновку, що вона потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст.80 СК України - розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2, 4\~ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом під час розгляду даної справи не було встановлено умов, за яких відповідач не може надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживають їх спільні діти. Отже, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання його дружини аліменти у розмірі 1/8 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2\~147 грн. 20 коп. На підставі викладеного і

Outcome: partial