Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

18\~лютого 2019\~року [PERSON] \~(далі:\~позивач)\~звернувся до\~ДП «СЕТАМ»\~(далі:\~відповідач-1), Міністерства юстиції\~України (далі:\~відповідач-2), Міжрайонного відділу\~державної виконавчої\~служби по\~Основ`янському\~та Слобідському\~району м.\~Харкова Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Харківській області\~(далі:\~відповідач-3), [PERSON] (далі: відповідач-4), приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гібадулової Л.А. (далі: відповідач-5), ТОВ «Фінанс консалтинг захід» (далі: відповідач-6), Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради (далі: відповідач-7), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (далі: третя особа), з позовом, відповідно до змісту яких, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив: - визнати недійсними електронні торги на електронному WEB сайті setam.net.ua від 31.10.2018р. щодо продажу лота 308053; - визнати недійсним (неукладеним) та скасувати правочин, укладений за результатами проведення електронних торгів від 31.10.2018р. на електронному WEB сайті setam.net.ua, затверджений Державним підприємством «СЕТАМ» (протокол №366321), оформлений Актом №ВП 51432670 від 16.11.2018р. про проведення електронних торгів, затвердженим Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області - за договором купівлі - продажу однокімнатної кв. [ADDRESS] (лот 308053); - визнати нечинним та скасувати: свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів реєстр.№7271 від 26.11.2018р.; відомості з державного Реєстру речових прав на нерухоме майно: номер запису про право власності №29105025 від 26.11.2018, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44246159 від 26.11.2018 за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого: [ADDRESS] ., - посвідчені ПН ХМНО [PERSON] ; -визнати (відновити) право власності на однокімнатну кв. [ADDRESS] за [PERSON] на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29271366 від 15.04.2016, договору купівлі-продажу №НАІ 144750 від 15.04.2016р., серія та номер: 1293, виданий 15.04.2016, зареєстрований в Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно від 15.04.2016, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 824281963101, номер запису права власності 14238031, посвідчений ПН ХМНО [PERSON] ; -зобов`язати державні органи внести до державного Реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про [PERSON] , як власника кв. [ADDRESS] ; -витребувати у\~ [PERSON] ( [ADDRESS] ,\~РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] однокімнатну кв. [ADDRESS] ; -покласти солідарно на відповідачів судові витрати у сумі 3457 грн. 80 коп. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на вибуття 31.10.2018, поза його волі, з його володіння, належної йому квартири кв. [ADDRESS] , внаслідок проведення ВДВС, без належного повідомлення боржника, з порушенням норм Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», Наказу МЮУ №2831/5 від 29.09.2016 «Про затвердження порядку реалізації арештованого майна», Порядку «реалізації арештованого майна», Інструкції з організації примусового виконання рішень №1302/29432 від 30.11.2016, Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Закону України «Про нотаріат», ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, електронних торгів, в рамках виконавчих проваджень №51432670 та №51432969 від 14.06.2016, відкритих на підставі виконавчих листів, виданих Комінтернівським районним судом м. Харкова у справі № 641/7136/15-ц за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором сумі 2297 729 грн. 96 коп., скасування заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова у справі № 641/7136/15-ц, на підставі якого відкриті вищевказані виконавчі провадження та проведені електронні торги. Відповідач-1 проти задоволення позову заперечував посилаючись п.11 розд. ІІІ Порядку реалізації арештованого майна затвердженого наказом МЮУ від 20.09.2016 №2831/5, якими визначено, що інформація про майно, включене до лота, виставленого на електронні торги, вноситься організатором за документами, наданими відповідно пунктів до 2, 3 розд. ІІ Порядку, тобто за документами, підготованими державним виконавцем, а ДП «Сетам» є організатором електронних торгів. Відповідач-4 також проти задоволення позову заперечував за недоведеності позивачем порушень при проведенні торгів, їх вплив на результати торгів та порушення прав позивача. Зазначив, що майно не може бути витребуване від добросовісного набувача, якщо воно продане в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Вважає, що за скасування заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова у справі № 641/7136/15-ц належним способом захисту прав позивача є його звернення до суду із заявою про поворот виконання рішення. Позивач наполягаючи на позовних вимогах зазначив, що [PERSON] купляючи квартиру на електронних торгах, мав усвідомлювати ризик припинення свого права власності на квартиру, за захисту попереднім власником своїх прав. У судове засідання учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились. Позивач, представник відповідача-1, представник відповідача -4, відповідач-5 подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, інші причину неявки не сповістили. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст.223 ЦПК України, судом не встановлено. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: 23.09.2015 розірваний шлюб між позивачем та [PERSON] , що підтверджується рішенням Дворічанського районного суду Харківської області. 12.11.2015 заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №ML-701/1043/2007 від 10.12.2007 в сумі 2 297\~729, 96 грн. З вищезазначеного заочного рішення вбачається, що між ПАТ «ОТП Банк», яке є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк», та [PERSON] укладений кредитний договір №МL-701/1043/2007 від 10.12.2007, за яким остання отримала кредит у розмірі 61376 швейцарських франків 67 центів, із сплатою відсотків за користування кредитом 3,99 + FIDR, строком до 10.12.2027. При укладанні з позичальником кредитного договору застосований вид забезпечення виконання зобов`язань - порука, укладений договір поруки №SR 701/1043/2007 від 10.12.2007 з додатковим договором з [PERSON] , відповідно до п.1.1. цього договору поручитель взяв на себе зобов`язання перед кредитором відповідати за повне та своєчасно виконання позичальником зобов`язань, які виникають з умов кредитного договору. 15.04.2016 позивач купив кв. [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 15.04.2016, реєстр. №1293. 14.06.2016 відкрите виконавче провадження №51432670 з виконання вищезазначеного рішення, що підтверджується постановою державного виконавця від 14.06.2016. 31.10.2018 на електронному WEB сайті setam.net.ua. відбулись електронні торги з продажу однокімнатної квартири (лот 308053) розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 18,5 кв.м. Переможцем торгів став [PERSON] , який придбав зазначену квартиру та зареєстрував право власності на неї, що підтверджується протоколом проведення електронних торгів №366321, актом про проведення електронних торгів по ВП №51432670 від 16.11.2018 та даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 08.11.2019 ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова замінений стягувач у виконавчому провадженні з ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» на правонаступника - ТОВ «Фінанс консалтинг захід». [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідач-4 є спадкоємцем усього майна свого батька [PERSON] , що підтверджується довідкою ПН ХМНО [PERSON] за №329//01-16 від 10.06.2019. 25.04.2019 ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.11.2015 скасоване, справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження. 11.06.2019 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №641/7136/15-ц, виданого 24.05.2016 Комінтернівським районним судом м. Харкова про солідарне стягнення 2\~297\~729, 96 грн. закінчене за скасування заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.11.2015, що підтверджується постановою державного виконавця від 11.06.2019 у ВП № 51432670. 29.05.2019 ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова цивільна справа за позовом ТОВ «Фінанс консалтинг захід» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передана до Київського районного суду м. Харкова за підсудністю. 06.09.2019 заочним рішенням Дзержинського районного суду договір поруки №SR-701/1043/2007 від 10.12.2007, укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та позивачем визнаний припиненим. 15.02.2021 ухвалою Київського районного суду м. Харкова позовні вимоги ТОВ ОТП «Факторинг Україна», правонаступник ТОВ «Фінанс консалтинг захід» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №ML-701/1043/2007 від 10.12.2007р., - залишені без розгляду. Встановивши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд висновує: Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч.1 ст.15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. За змістом ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Згідно з ч.1, ч.3, ч.4 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. У першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином. Відповідно до ч.1 ст.650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.655 ЦК України). Частиною 4 ст.656 ЦК України встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні правила про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. З аналізу змісту ч.1 ст.650, ч.1 ст.655 та ч.4 ст.656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець. Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відчуження майна з електронних торгів за своєю правовою природою є угодою купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною на підставі приписів цивільного законодавства про недійсність правочину, що визначено у ст.ст. 203, 215 ЦК України. З урахуванням ч.1 ст.215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами електронних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами торгів, а підставами для визнання електронних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів. У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16 сформульований правовий висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними суди повинні встановити, чи відбулося порушення вимог законодавства під час проведення електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи порушені права і законні інтереси позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди у такій категорії спорів, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення закону при проведенні торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання торгів недійсними. Для визнання судом торгів недійсними обов`язковою є наявність підстав для визнання їх недійсними (порушення правил проведення торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Отже, порушення вимог законодавства, допущених під час проведення торгів, є підставою для визнання таких торгів як правочину недійсними виключно за умови доведення порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів), що передбачено ст. 89 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи, спір у цій справі виник у зв`язку з тим, що, на думку позивача, державний виконавець на виконання заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.11.2015 по справі № 641/7136/15-ц, яке скасовано Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.04.2019, реалізував належне позивачу майно шляхом його продажу на електронних торгах, які відбулись 31 жовтня 2018 року, не повідомивши позивача, що призвело до порушення його права на власність, яке підлягає поновленню у способи, визначені у позовних вимогах. Підставами для визнання електронних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів. Разом з тим, належних і допустимих доказів про порушення процедури проведення електронних електронних торгів суду не надано. Так, права і законні інтереси позивача в момент проведення електронних торгів, за наявності на той момент чинного заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.11.2015, не порушені. Згідно ч.5 ст.11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати також з рішення суду. Однак, у даному випадку ухвала Київського районного суду м. Харкова від 15.02.2021, постановлена вже після проведення публічних торгів, не є підставою виникнення прав та обов`язків, відповідно до вказаної норми ст.11 ЦК України і виходячи зі змісту принципу верховенства права, визначеного ст.10 ЦПК України, має лише перспективне юридичне значення. У даному випадку 25.04.2019 ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова скасоване вже виконане заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.11.2015, і Комінтернівський суд м. Харкова суд по суті спір не розглянув, а справу передав за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова, який також справу по суті не розглянув. Відповідно, судом не встановлено, що позов кредитора до боржника не підлягає задоволенню, що суттєво для ретроспективної оцінки легітимності проведених торгів. Саме по собі скасування судового рішення згідно положень ЦК України не є безумовною підставою для визнання правочину недійсним. Про вказане зазначено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2022 року у справі № 450/4257/20. Будь-який іншій підхід до оцінки правових наслідків публічних торгів у даній справі не відповідає принципу верховенства права, елементом якого є принцип правової визначеності та пропорційності, відповідно до якого у нормі ст.388 ЦК України передбачено, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Правова визначеність у таких випадках забезпечує сталість цивільного обороту, яка ґрунтується на довірі до процедур публічних електронних торгів. Тому у разі її дотримання та неспростованості добросовісної поведінки нового власника, який придбав спірне майно на публічних торгах, захист порушеного права колишнього власника у разі скасування рішення суду та ухвалення рішення про відмову у позові захищається застосовування правого механізму, передбаченого а результаті повернення стягнутих коштів у порядку повороту виконання рішення суду. Так, згідно ч. 2 ст. 444 ЦПК України якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він, зокрема, залишає позов без розгляду. До аналогічних висновків щодо змісту наведених норм матеріального і процесуального права дійшов Верховний суд у постанові від постанові Верховного Суду від 28.02.2024 у справі № 205/2535/17 (провадження № 61-5578св23), який колегія суддів вважає застосованим відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, про те, що за відсутності факту порушення організатором електронних торгів вимог Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, недоведеності порушення покупцем на публічних торгах майна прав та законних інтересів у спірних правовідносинах. Отже позивачу доступний інший, передбачений нормою ст.444 ЦПК України порядок захисту його права, який є легітимним та ефективним. Так, згідно ч.2, ч.5, ч.9 ст.444 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він, зокрема, залишає позов без розгляду. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Відповідно до ч.9, ч.10 ст.158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Outcome: dismissed