Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

Позивач, АТ «Універсал Банк», звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь банку суму боргу у вигляді 3% річних за час прострочення виконання зобов`язань за період з 25.02.2020 року по 24.02.2023 року в сумі 7 611,42 долари США та судові витрати по справі. Позов мотивовано тим, що Акціонерне товариство «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Універсал банк», Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» та відкритого акціонерного товариства «Банк Універсальний». 03.09.2007 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 20.00.000103. Відповідно до п.1.1 кредитного договору, предметом кредитного договору є надання банком позичальникові грошових коштів (кредиту) на таких умовах: сума кредиту - 65 000,00 (шістдесят п`ять тисяч) доларів США; строк кредитування - 240 (двісті сорок) місяців до 02.09.2027 року; відсотки за користування кредитом - 12 (дванадцять) відсотків річних. Згідно п. 2.1 кредитного договору грошові кошти, отримані позичальником за цим договором, використовуються за цільовим призначенням: для придбання трьохкімнатної квартири, розташованої за адресою [ADDRESS] , загальною площею - 48,09 кв.м., житловою площею - 37,16 кв.м. Крім того, 03.09.2007 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] з метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача [PERSON] було укладено договір поруки № 20.00.000103/1. Оскільки, відповідачем [PERSON] були порушені умови договору в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування та не виконувались взяті на себе зобов`язання, банк був змушений звернутися до суду для захисту своїх порушених прав. 18.11.2011 року Ленінським районним судом м. Кіровограда було ухвалено рішення по цивільній справі № 2-2561/2011 про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором № 20.00.000103 від 03.09.2007 року у розмірі 84 571,34 доларів США. Рішення набрало законної сили. АТ «Універсал Банк» набув права вимоги до відповідачів за кредитним договором № 20.00.000103 від 03.09.2007 року, невиконання якого призвело до виникнення заборгованості та подачі позову. 04.11.2021 року постановою Кропивницького апеляційного суду у справі № 2- 2561/11 (№ 22-ц/4809/1592/21) замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (01004, м. Київ, бульв. Т. Шевченка/вул. Пушкінська, буд 8/26, код ЄДРПОУ: 14359319) на Акціонерне товариство «Універсал Банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, код ЄДРПОУ 211333521) у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 2-2561/2011, виданого 30.01.2012 року Ленінським районним судом м. Кіровограда, про стягнення заборгованості з [PERSON] . Факт укладання кредитного договору № 20.00.000103 від 03.09.2007 року, договору поруки № 20.00.000103/1 від 03.09.2007 року, факт отримання кредитних коштів та факт порушення умов кредитного договору встановлено судовим рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.11.2011 по справі № 2-2561/2011. У подальшому, ПАТ «ВТБ Банк» 30.01.2012 року було отримано виконавчі документи за вищевказаним рішенням суду та пред`явлено їх до виконання. На даний час рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.11.2011 по справі № 2-2561/2011 про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором в розмірі 84 571,34 доларів США не виконано, що підтверджується відкритим виконавчим провадженням № 66413376 щодо позичальника [PERSON] . У відповідності до ст. 625 ЦК України підлягає стягненню з відповідачів заборгованість у вигляді трьох процентів річних від простроченої суми. Оскільки прострочена сума становить 84 571,34 доларів США, то три проценти річних за весь час прострочення складає 7 611,42 (сім тисяч шістсот одинадцять) доларів США 42 центи. Сума вираховується наступним чином: 3% річних = С х 3% х Д : 365, де С - сума боргу, Д - кількість днів прострочення. При цьому кількість днів прострочення за період з 25.02.2020 року по 24.02.2023 року становить 1 095 днів. Посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 05.04.2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, відповідачам надано термін для подання відзиву на позов, призначено підготовче засідання. 17.05.2023 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позов. 05.06.2023 року позивачем подано відповідь на відзив на позов. Ухвалою суду від 27.11.2023 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті. В судове засідання представником позивача подана заява про розгляд справи без участі та підтримання позовних вимог. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник позов не визнали, посилаючись на обставини, викладені у відзиві, просили відмовити в задоволенні вимог банку через відсутність оригіналів документів у позивача, не доведенням факту отримання коштів та закінченням виконавчого провадження відносно відповідача [PERSON] в 2012 році. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті суду. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що Акціонерне товариство «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» та Відкритого акціонерного товариства «Банк Універсальний». 27.08.2007 року рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ «Банк Універсальний» було перейменовано у Відкрите акціонерне товариство «Універсал Банк»; 22.06.2009 року рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ «Універсал Банк» було перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»; 31.10.2018 року рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «Універсал Банк» було перейменовано в Акціонерне товариство «Універсал Банк», що підтверджується статутом АТ «Універсал Банк». 21.10.2020 року між ВАТ «ВТБ Банк» та АТ «Універсал Банк» було укладено договір № 75-РБ «Про відступлення права вимоги». Відповідно до вказаного договору Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у Додатку № 1, Додатку № 2 та Додатку № 3 до цього Договору (боржники), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1, додатку № 2, Додатку № 3 до цього Договору. Судом також встановлено, що 03.09.2007 року між ВАТ «ВТБ Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 20.00.000103. Відповідно до п.1.1 кредитного договору, предметом кредитного договору є надання банком позичальникові грошових коштів (кредиту) на таких умовах: сума кредиту - 65 000,00 (шістдесят п`ять тисяч) доларів США; строк кредитування - 240 (двісті сорок) місяців до 02.09.2027 року; відсотки за користування кредитом - 12 (дванадцять) відсотків річних. Згідно п. 2.1 кредитного договору грошові кошти, отримані позичальником за цим договором, використовуються за цільовим призначенням: для придбання трьохкімнатної квартири, розташованої за адресою [ADDRESS] , загальною площею - 48,09 кв.м., житловою площею - 37,16 кв.м. Крім того, 03.09.2007 року між ВАТ «ВТБ Банк» та відповідачем [PERSON] з метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача [PERSON] було укладено договір поруки № 20.00.000103/1. Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки, відповідачем [PERSON] були порушені умови договору в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування та не виконувались взяті на себе зобов`язання, банк був змушений звернутися до суду для захисту своїх порушених прав. 18.11.2011 року Ленінським районним судом м. Кіровограда було ухвалено рішення по цивільній справі № 2-2561/2011 про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором № 20.00.000103 від 03.09.2007 року у розмірі 84 571,34 доларів США. Рішення набрало законної сили. У подальшому, ПАТ «ВТБ Банк» 30.01.2012 року було отримано виконавчі документи за вищевказаним рішенням суду та пред`явлено їх до виконання. На даний час рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.11.2011 по справі № 2-2561/2011 про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором в розмірі 84 571,34 доларів США не виконано, що підтверджується відкритим виконавчим провадженням № 66413376 щодо позичальника [PERSON] . 04.11.2021 року постановою Кропивницького апеляційного суду у справі № 2- 2561/11 (№ 22-ц/4809/1592/21) замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» на Акціонерне товариство «Універсал Банк» у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 2-2561/2011, виданого 30.01.2012 року Ленінським районним судом м. Кіровограда, про стягнення заборгованості з [PERSON] . У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Суд приходить до висновку, що АТ «Універсал Банк» набув права вимоги до відповідачів за кредитним договором № 20.00.000103 від 03.09.2007 року, невиконання якого призвело до виникнення заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кредит завжди видається на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Верховний Суд у справі № 1519/2-5034/11 у постанові від 05.09.2022 року, досліджував питання щодо особливостей нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних, та дійшов висновку, що проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання». Вказане кореспондується висновками, сформульованими у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц. У Постанові Верховного Суду у складі Великої Палати від 11.04.2018 року по справі № 758/1303/15-ц надано висновки про правильне застосування норм права, де вказано, що: «Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора». Аналогічна правова позиція наявна і у Постанові ВСУ від 01.12.2018 року № 325/1729/16-ц та викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 року у справі № 14-16цс18. Суд критично відноситься до пояснень представника відповідача [PERSON] щодо відповідності копії Кредитного договору № 20.00.000103 від 03.09.2007 року, в судовому засіданні досліджено оригінал вказаного договору, який витребувано за її клопотанням, а також щодо відсутності правових підстав для стягнення з поручителя [PERSON] заборгованості за кредитним договором, оскільки виконавче провадження № 31828136 відносно боржника [PERSON] було закінчено ще 30.11.2012 року. Факти укладення даних договорів, отримання коштів та факт порушення умов кредитного договору щодо належного повернення встановлено судовим\~рішенням Ленінського\~районного суду\~м.\~Кіровограда від\~18.11.2011\~року по\~справі №\~2-2561/2011\~та постановою Кропивницького апеляційного суду від 04.11.2021 року у справі № 2- 2561/11, якою замінено стягувача ПАТ «ВТБ Банк» на АТ «Універсал Банк» у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 2-2561/2011, виданого 30.01.2012 року Ленінським районним судом м. Кіровограда, про стягнення заборгованості з [PERSON] . Враховуючи, що рішення суду є обов`язковим для відповідачів, та з огляду на те, що відповідач [PERSON] порушила грошове зобов`язання з виплати суми заборгованості і не виконує рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.11.2011 року, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України. Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору. У відповідності до ст. 625 ЦК України підлягає стягненню з відповідачів заборгованість у вигляді трьох процентів річних від простроченої суми. Оскільки прострочена сума становить 84 571,34 доларів США, то три проценти річних за весь час прострочення складає 7 611,42 (сім тисяч шістсот одинадцять) доларів США 42 центи. Сума вираховується наступним чином: 3% річних = С х 3% х Д : 365, де С - сума боргу, Д - кількість днів прострочення. При цьому кількість днів прострочення за період з 25.02.2020 року по 24.02.2023 року становить 1 095 днів. Стягненню з відповідачів підлягають понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по справі в сумі 4\~175,04 грн. пропорційно з кожного відповідно до норм статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved