Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

І.Короткий зміст позовних вимог. Адвокат Слобода С.Г. в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 29.05.2008р. Дидятицькою сільською радою Мостиського району Львівської області зареєстровано шлюб між сторонами по справі: [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис про реєстрацію шлюбу за №01. Від даного шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] , про що виконавчим комітетом Станіславчицької сільської ради Бродівського району Львівської області зроблено відповідний актовий запис за №5 від 09.06.2009р. Вказує, що 31.10.2013р. шлюб між сторонами по справі розірвано, що підтверджено рішенням Бродівського районного суду Львівської області у справі ЄУН439/668/13-ц/2. З 2011р. відповідачка [PERSON] проживає окремо від сім`ї і з цього часу вона жодним чином не намагалась побачитися чи поспілкуватися зі своєю дочкою [PERSON] . Батько дитини - позивач [PERSON] самостійно виховує дитину, в цьому йому допомагають його батьки. Позивач як батько дитини забезпечує життєво-необхідні потреби дочки, належно виконує свої батьківські обов`язки. Зазначає, що відповідачка [PERSON] ніяким чином не піклується про дитину [PERSON] , не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами у школі, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її підготовкою до самостійного життя, не забезпечує ні харчуванням, ні медичним доглядом, ні лікуванням у разі потреби, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Відповідачка [PERSON] взагалі не спілкується з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Згідно довідки Станіславчицького закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів з дошкільним підрозділом ім.Тимофія Бордуляка Бродівської міської ради Львівської області від 03.10.2023р. №163, матір дитини [PERSON] протягом усього навчання дочки не брала участі у вихованні дитини, не спілкувалась з вчителями, жодного разу не цікавилася її успіхами. Стверджує, що відповідачка [PERSON] не виконує покладених на неї законом батьківських обов`язків щодо своєї дочки [PERSON] , не приймає матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні дочки. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачем [PERSON] самостійно без участі та підтримки з боку відповідачки [PERSON] . Дитина - [PERSON] , [INFO] , знаходиться на повному утриманні саме позивача. Покликається на те, що у зв`язку з зазначеним обставинами позивач [PERSON] звертався до органу опіки та піклування виконавчого комітету Бродівської міської ради Львівської області з проханням про позбавлення відповідачки [PERSON] її батьківських прав щодо дочки [PERSON] , а після проведеної перевірки даний орган опіки та піклування надав висновок щодо доцільності позбавлення відповідачки [PERSON] її батьківських прав відносно дитини - [PERSON] , [INFO] . Вважає, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому просить суд ухвалити рішення, яким позбавити відповідачку її батьківських прав відносно неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . ІІ. Позиція учасників справи. Представник позивача - адвокат Слобода С.Г. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав та мотивів, що наведені у позовній заяві. Ствердив, що відповідачка [PERSON] з 2011 року свідомо самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дочки [PERSON] , [INFO] . З 2011 року дитина сторін по справі - [PERSON] , [INFO] , проживає з батьком - позивачем [PERSON] та перебуває на його повному утриманні та вихованні. Більше 11 років відповідачка [PERSON] взагалі не цікавиться дочкою та не піклується нею, остання не приймає ніякої участі у житті дитини, її вихованні та навчанні. Відповідачка [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву не подала, клопотань про відкладення або про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Як вбачається із матеріалів справи, судові повістки відповідачці надсилались рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою місця її проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, та такі повернулися на адресу суду з відмітками у поштових повідомленнях «адресат відсутній за вказаною адресою». Відомості про будь-які інші адреси місця проживання чи перебування відповідачки чи про її офіційну електронну адресу в матеріалах справи відсутні, заяв про зміну місця проживання чи перебування від відповідачки не надходило. Крім того, як вбачається із матеріалів справи, виклик відповідачки [PERSON] в судове засідання на 16.02.2024р. та повторно в судове засідання на 12.03.2024р. здійснювався у відповідності до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, - через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та остання вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи з часу опублікування оголошення про виклик. Тому на підставі п.2 ч.7 ст.128, п.3 ч.8 ст.128, ч.11 ст.128, ст.131 ЦПК України, суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду даної справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - органу опіки та піклування виконавчого комітету Бродівської міської ради Львівської області, - [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги [PERSON] та просить такі задовольнити. Представник органу опіки та піклування зазначила, що позивач [PERSON] звернувся в орган опіки та піклування з заявою про позбавлення [PERSON] її батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з ухиленням матір`ю дитини від виконання своїх батьківських обов`язків. Дане питання було розглянуто 21.11.2023р. на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Бродівської міської ради Львівської області та за результатами розгляду орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав матері [PERSON] відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Також представник вказала, що матір дитини (відповідачка по справі [PERSON] ) залишила дочку [PERSON] ще в 2011 році, тобто коли дитині було два роки, та з цього часу дитина матері взагалі не бачила та її не знає. Відповідачка [PERSON] з 2011 року не виконує своїх батьківських обов`язків відносно дитини. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні ствердила, що, на її переконання, у даному випадку є всі підстави для позбавлення відповідачки [PERSON] її батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 12.12.2023р. прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав; залучено орган опіки та піклування виконавчого комітету Бродівської міської ради Львівської області до участі у даній цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору; ухвалено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 16.01.2024р. задоволено заяву представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - органу опіки та піклування виконавчого комітету Бродівської міської ради Львівської області - [PERSON] про проведення судового засідання з її участю в режимі відеоконференції. Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 18.01.2024р. закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,- орган опіки та піклування виконавчого комітету Бродівської міської ради Львівської області, про позбавлення батьківських прав. Ухвалами Мостиського районного суду Львівської області від 08.01.2024р., від 30.01.2024р., від 06.03.2024р. задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Слободи Сергія Григоровича про проведення судових засідань по даній справі з його участю в режимі відеоконференції. Враховуючи положення ст.280 ЦПК України, а також те, що відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, і час і місце судового розгляду, - в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила та не подала відзиву на позовну заяву, а також враховуючи те, що сторона позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. ІV. Обставини справи, встановлені судом. Заслухавши пояснення сучасників справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що батьком неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , є позивач [PERSON] , а матір`ю - відповідачка [PERSON] . Актовий запис про народження №05 від 09.06.2009р., - складений виконавчим комітетом Станіславчицької сільської ради Бродівського району Львівської області. Сторони по справі з 29.05.2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 31.10.2013 року, ухваленим за результатами розгляду цивільної справи №439/668/13-ц/2. Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 29.04.2014 року у справі №439/162/14-ц відповідачку [PERSON] визнано такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . З 2011 року позивач [PERSON] самостійно виховує дочку [PERSON] , [INFO] , в чому йому допомагають його батьки. Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та постійно проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . Мати дитини з 2011 року проживає окремо від сім`ї, вона не бере участі у вихованні неповнолітньої дочки [PERSON] та не допомагає матеріально. Вказані обставини підтверджуються довідкою від 03.10.2023р. за №69, виданою виконавчим комітетом Бродівської міської ради Львівської області, довідкою №02-02/00102 від 03.10.2023р. про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб та актом обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , навчається в Станіславчицькому закладі загальної середньої освіти І-ІІ ступенів з дошкільним підрозділом ім.Тимофія Бордуляка Бродівської міської ради Львівської області. Мама дитини (відповідачка по справі) протягом усього навчання дочки не брала участі у вихованні дитини (не спілкувалася з учителями, жодного разу не цікавилася її успіхами, не брала будь-якої іншої участі у вихованні дитини). Зазначені обставини підтверджено довідкою Станіславчицького закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів з дошкільним підрозділом ім.Тимофія Бордуляка Бродівської міської ради Львівської області від 03.10.2023р. №163. Рішенням виконавчого комітету Бродівської міської ради Львівської області від 22.11.2023р. №362/02-02 затверджено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Бродівської міської ради Львівської області «Про доцільність позбавлення матері [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] ». Згідно зазначеного висновку органу опіки та піклування, мати дитини [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини; з 2011 року мати дитини - [PERSON] проживає окремо від сім`ї, не бере участі у вихованні дочки [PERSON] і не допомагає матеріально; протягом усього періоду навчання дочки [PERSON] , [INFO] , в Станіславчицькому закладі загальної середньої освіти І-ІІ ступенів з дошкільним підрозділом ім.Тимофія Бордуляка Бродівської міської ради Львівської області, її мати [PERSON] не брала участі у вихованні дитини (не спілкувалася з учителями, жодного разу не цікавилася її успіхами); батько дитини - [PERSON] самостійно виховує дитину, в цьому йому допомагають також його батьки; батько [PERSON] забезпечує життєво-необхідні потреби дитини та належно виконує свої батьківські обов`язки, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від13.07.2023р., складеним працівниками служби у справах дітей Бродівської міської ради та Бродівського центру соціальних служб; на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 21.11.2023р., в якості свідків прибули [PERSON] та [PERSON] ; свідок [PERSON] стверджували, що мати [PERSON] не проживає з дитиною, не займається її вихованням, доглядом за нею з того часу, коли дитині виповнилося 2 роки, батьки в цей час припинили спільне проживання, оскільки стосунки між ними не склалися, з цього часу мати залишила дитину проживати разом з батьком; свідок [PERSON] стверджувала, що її дитина навчається разом з неповнолітньою [PERSON] в одній школі та їй (свідку) відомо, що мати [PERSON] [PERSON] протягом 12 років не бере участі у вихованні дитини, не проживає разом з нею і не піклується про її життєві потреби. Зазначеним висновком визнано за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] ,батьківських прав відносно її дочки [PERSON] , [INFO] . Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини. Відтак, матеріалами справи та в судовому засіданні віднайшли підтвердження ті обставини, що з 2011 року відповідачка [PERSON] проживає окремо від сім`ї, зокрема від своєї дочки [PERSON] , [INFO] ; близько 12 років відповідачка не бере участі у вихованні дочки [PERSON] ; не забезпечує дитині необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не приймає участі у її навчанні; не допомагає матеріально; не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя. В діях відповідачки наявне свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, повної байдужості до подальшої долі та життя своєї дочки, що можна кваліфікувати як свідомо обрану нею винну поведінку у формі бездіяльності, внаслідок якої відповідачка повністю самоусунулася від виконання таких обов`язків, покладених на неї законом та нормами суспільної моралі. V. Застосоване законодавство та висновки суду. Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Факт свідомого нехтування відповідачкою [PERSON] своїми обов`язками щодо виховання дитини знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. В даному випадку матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження ухилення відповідачки [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дочки, яке має систематичний характер, оскільки триває близько 12 років. Поважних причини, які б перешкоджали відповідачці виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню дочки [PERSON] , [INFO] , судом не встановлено. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ч.1 ст.12 та ч.2 ст.15 вказаного Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного суду України в п.16 постанови від 30.03.2007року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Необхідно зазначити, що ухилення від батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні і було встановлено, виходячи з поведінки відповідачки [PERSON] . Відповідно до п. 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09, рішення від 17.07.2015) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Таким чином суд констатує безумовне право батьків на виховання дітей, однак вважає, що у даному випадку неможливо надати перевагу саме цьому праву, оскільки воно суперечить інтересам дитини, які мають першочергове значення при вирішенні справи. Приймаючи рішення у даній справі, суд враховує висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Бродівської міської ради Львівської області, у якому визнано за доцільне позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав щодо її дитини - [PERSON] , [INFO] , та вважає вказаний висновок об`єктивним, обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дитини. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідачка [PERSON] нехтує потребами своєї дочки [PERSON] , порушує права дитини на належне батьківське виховання та не виконує батьківських обов`язків. Встановлені у справі обставини, зокрема свідоме і тривале самоусунення відповідачки [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дочки [PERSON] , [INFO] , яке триває близько 12 років, свідчать про те, що попередження відповідачки про необхідність змінити ставлення до виховання дитини без позбавлення її батьківських прав і покладення на органи опіки та піклування контролю за виконанням нею батьківських обов`язків, є недоцільним та суперечитиме інтересам дитини. Враховуючи наведене та те, що в судовому засіданні дослідженими доказами та поясненнями учасників справи доведено винну поведінку відповідачки [PERSON] по відношенню до дочки [PERSON] , яка полягає в ухиленні від виконання батьківських обов`язків, суд приходить до висновку, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини - [PERSON] , [INFO] , хоча мала і має таку можливість, а тому вважає можливим задовольнити позов про позбавлення відповідачки батьківських прав щодо цієї дитини, що, як вважає суд, відповідатиме її (дитини) інтересам. Суд також роз`яснює відповідачці [PERSON] , що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Оскільки пред`явлені до відповідачки [PERSON] позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав задоволено, то у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, як вважає суд, з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: approved