Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

У грудні 2022 року Концерн «Міські теплові мережі» (далі Концерн «МТМ») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії. Позов обґрунтований тим, що Концерн «МТМ» є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. [PERSON] є власником нежитлового приміщення №78А, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Концерн «МТМ» надає послуги з постачання теплової енергії у вказане нежитлове приміщення. 02 жовтня 2021 року позивач на офіційному сайті розмістив індивідуальний договір на послугу з постачання теплової енергії. Станом на 01 листопада 2021 типовий індивідуальний договір № 72225121 про надання послуг з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , між позивачем та [PERSON] з 01.11.2021 є укладеним. Житловий будинок [ADDRESS] оснащений приладом комерційного обліку теплової енергії. За період з 01.11.2021 по 01.11.2022 позивачем було надано відповідачці послугу з постачання теплової енергії на загальну суму 83615,11 грн. Відповідачка не виконувала належним чином свої зобов`язання по оплаті наданих їй послуг з постачання теплової енергії, у зв`язку з чим виникла заборгованість на загальну суму 83615,11грн, яку позивач просить стягнути з відповідачки, а також просить стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~481,00 грн. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2023 позов Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії було задоволено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.08.2023 задоволено заяву [PERSON] в особі представника [PERSON] про перегляд заочного рішення, заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2023 скасовано та призначено судовий розгляд справи. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Сердюченко В.В. подав відзив на позовну заяву. Заперечує проти позову з тих підстав, що нежитлове приміщення не має приладів опалення (радіаторів), а отже позивач не надає відповідачці послуги з постачання теплової енергії у це приміщення. Факт поставки теплової енергії у період з листопада 2021 року по жовтень 2022 року у нежитлове приміщення, обсяг спожитої теплової енергії вважає недоведеним. У розрахунку заборгованості не зазначено методики проведення нарахувань. Щомісячні акти приймання-передачі теплової енергії відповідачці не надсилались і суду не надані. У даному випадку Концерн «МТМ» нарахував [PERSON] кошти у якості оплати за послуги з транзиту теплової енергії, яка подається для забезпечення опалення квартир, не облаштованих автономними системами опалення, однак діюче законодавство не передбачає такої послуги і порядку її оплати, як і плати за тепловіддачу від ізольованих транзитних трубопроводів. З наведених підстав у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі. У відповіді на відзив представник позивача зазначив що в силу закону попередні договірні відносини між сторонами припинилися з 01.11.2021. Нежитлове приміщення відповідачки є невід`ємною частиною житлового будинку, який є об`єктом теплопостачання в цілому, і не підпадає під категорію неопалювальних приміщень. Рахунки формувались та надавались споживачу до поштової скриньки, інформація щодо рахунків є у відкритому доступі. Додатково навів обґрунтування розрахунку спожитих послуг за спірний період, просив задовольнити позов. У судовому засіданні представник Концерну «Міські теплові мережі» підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідачки проти позову заперечував та просив відмовити у позові в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві. Заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що згідно зі статутом Концерну «Міські теплові мережі», основною метою діяльності концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально - економічних інтересів трудового колективу концерну. Концерн «Міські теплові мережі» є власником виробленої теплової енергії. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Концерн «МТМ» надає послуги з постачання теплової енергії у житловий будинок [ADDRESS] . [PERSON] на праві власності належить нежитлове приміщення підвалу літ. А-4, яке розташоване у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 16 липня 2020 року. Правовідносини між позивачем та відповідачем регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії,\~затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830, Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року № 315. Згідно ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п.3 ч.2 ст. 21 Закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку регулюються ст. 14 Закону. Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених частиною 1 цієї статті, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії). Згідно з положеннями ч.7 ст. 14 Закону до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону. Відповідно до ч.5 ст. 13 Закону у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Відповідно до п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. 02 жовтня 2021 року на виконання вимог Закону, позивач на офіційному сайті розмістив індивідуальні договори на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Вказані договори є публічними договорами приєднання та вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Умови вказаних договорів будуть застосовуватись до співвласників багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцем комунальних послуг, які обрали форму індивідуального договору та до власників індивідуальних (садибних) житлових будинків. У матеріалах справи відсутні докази того, що співвласники багатоквартирного будинку, в якому розташоване нежитлове приміщення відповідачки, приймали рішення про вибір моделі договірних відносин або уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Таким чином, між Концерном «МТМ» і [PERSON] , як власником приміщення 78А за адресою надання послуг [ADDRESS] , існують договірні відносини, які врегульовані типовим індивідуальним договором № 72225121 від 01 листопада 2021 року про надання послуги з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання. Не підписання відповідачкою заяви-приєднання до Договору не вказує, що договір є неукладеним, оскільки у даному випадку договір є публічним договором. Пунктом 5 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019 (далі Правила №830), встановлено, що виконавець забезпечує безпечне постачання теплоносія відповідно до цих Правил та умов договору про надання послуги з постачання теплової енергії (далі - договір). Теплоносій подається в обсязі відповідно до теплового навантаження будівлі. Значення температури теплоносія повинно відповідати температурному графіку теплової мережі (в частині температури подавального трубопроводу), значення тиску - гідравлічному режиму теплової мережі відповідно до умов договору. У разі укладення публічних договорів приєднання детальні вимоги до якості послуги та іншу необхідну інформацію (адреса, опалювана площа (об`єм) будинку, максимальне теплове навантаження будинку, наявність чи відсутність індивідуального теплового пункту, наявність чи відсутність вузла (вузлів) комерційного обліку тощо) для кожного багатоквартирного будинку окремо виконавець розміщує на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Пунктом 5 Договору № 72225121 зазначено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. На виконання пункту 5 Договору позивач надавав послугу з постачання теплової енергії відповідачці в нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , і яке є невід`ємною частиною житлового будинку. Позивачем було надано послугу з постачання теплової енергії відповідачці за період з 01.11.2021 по 01.11.2022 на загальну суму 83615,11 грн., що підтверджується щомісячними розрахунками плати за послугу з надання теплової енергії, розрахунком заборгованості. Позивачем були сформовані та надані споживачу рахунки на оплату спожитих послуг. Для здійснення перевірки нарахувань позивачем надано всі необхідні дані, що містяться в рахунках, а саме покази приладу обліку, площу опалювальних приміщень у будинку, площу приміщення відповідачки, тарифи що діяли в розрахунковому періоді. Відповідно до п. 11 Типового договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року № 315. Методика № 315 змінила підхід у визначенні та розподілі спожитої у будинку/будівлі послуги вирівнюючи права та обов`язки споживачів різних категорій та згідно її вимог нарахування плати за спожиту теплову енергію усім споживачам будинку (як житловим так і не житловим приміщенням не обладнаним приладами обліку теплової енергії) здійснюється за однаковими умовами розподілу, а саме пропорційно опалюваній площі. Житловий будинок [ADDRESS] оснащений приладом комерційного обліку теплової енергії, відповідно обсяг спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень визначається за показаннями вузла комерційного обліку. Як зазначається у договорі купівлі-продажу нежитлового приміщення у житловому будинку [ADDRESS] , технічним паспортом на групу нежитлових приміщень [ADDRESS] , вказане нежитлове приміщення знаходиться у підвалі житлового будинку, а отже, його система опалення загальна з системою опалення житлового будинку. Відповідно до п.8 Правил №830, постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Рішення про початок та закінчення опалювального періоду приймається органами місцевого самоврядування з урахуванням кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, державними санітарними нормами і правилами. Нежитлове приміщення № 78А, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , знаходиться у житловому будинку, а отже постачання теплової\~енергії для\~потреб опалення\~ було надано одночасно з початком опалювального сезону. Факт постачання\~теплової енергії\~до житлового\~будинку,\~в якому\~знаходиться нежитлове\~приміщення відповідачки,\~підтверджується рішенням\~виконавчого комітету\~Запорізької міської\~ради №382\~від 23.10.2021\~ та\~№126\~від 29.03.2022\~про початок\~та закінчення\~опалювального періоду,\~відомостями щодо\~обсягу спожитої\~у будівлі\~теплової енергії\~на опалення\~житлових та\~нежитлових приміщень\~будинок [ADDRESS] ,\~ які\~зафіксовані актами\~зняття показань\~приладів обліку\~теплової енергії. Пунктом 24 Правил визначено, що розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 №315. Умовно-постійна частини тарифу для приміщень, вбудованих в житлові будинки/нежитлові будівлі розраховується згідно з даними теплового навантаження будівлі, пропорційно опалюваній площі приміщення споживача. Згідно пункту 32 Правил №830 розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Пунктом 34 цих Правил визначено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Встановлено, що з листопада 2021 року нарахування плати за послуги з постачання теплової енергії по нежитловому приміщенню № 78А, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , згідно з договором № 72225121 Концерном «Міські теплові мережі» проводилися пропорційно площі приміщення у відповідності до Правил № 830 та вимог Методики № 315. Як зазначалося, нежитлове приміщення відповідачки є невід`ємною частиною житлового будинку. Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку і житлових, і нежитлових приміщень. Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення. Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку. Відсутність окремих елементів системи опалення в приміщенні не свідчить про те, що теплова енергія не споживається. Відповідно до визначення, передбаченого Методикою, опалюване приміщення це приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна температура повітря. Суду не надано доказів того, що належне відповідачці приміщення є неопалювальним. Для звільнення від оплати за житлово-комунальні послуги споживач повинен не лише не мати відповідного договору та фактично не користуватися послугами, а відмовитися в установленому порядку від їх отримання. Матеріали справи не містять акту про відключення приміщення від мереж централізованого опалення, який подається на затвердження відповідної комісії, відповідної проектної документації, які б засвідчували факт відключення приміщення від мереж центрального теплопостачання та ненадання послуг з централізованого опалення, технічної документації щодо розміщення мереж трубопроводів нежитлового приміщення, а також доказів того, що відповідачка зверталася із заявою про відключення належного їй приміщення від мереж центрального опалення. За даними КП «Запоріжремсервіс», яке є управителем будинку [ADDRESS] , [PERSON] як співвласник будинку договір з КП «Запоріжремсервіс» в частині нежитлового приміщення не уклала, технічна документація щодо розміщення мереж трубопроводів нежитлового приміщення в управителя відсутні. За умовами п. 34 Типового договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Згідно з п. п. 3 п. 41 Типового договору споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором. Відповідачка не виконала свої обов`язки згідно договору по оплаті за надану послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 по 01.11.2022, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 83615,11 грн. Стаття 322 ЦК України,\~стаття 162 ЖК України\~зобов`язує власника утримувати майно, що йому належить, та оплачувати комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Згідно ст.ст. 610-611 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Судом встановлено і підтверджено наданими доказами, що відповідачка отримала послуги з постачання теплової енергії у нежитлове приміщення № 78А, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] у період з 01.11.2021 по 01.11.2022 на загальну суму 83615,11грн., однак оплату за надані послуги з постачання теплової енергії за спірний період у передбачені строки не здійснила. Відтак, позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 83615,11 грн. є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України витрати позивача по оплаті судового збору у сумі 2481,00 грн. підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved