Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

у листопаді 2023 позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до АТ «Банк Форвард» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 20.08.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис № 22951 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 16 418,74 грн за кредитним договором № 91996649 від 26.09.2011. Позивач зазначає, що виконавчий напис вчинено за кредитним договором, який не посвідчений нотаріально, що суперечить вимогам чинного законодавства. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27.11.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі (а.с. 22-23). 02.01.2024 від представника відповідача АТ «Банк Форвард» надійшли до суду письмові пояснення, в яких останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд надходить до наступного. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, відповідно до виконавчого напису від 20.08.2021 р., зареєстрованого в реєстрі за № 22951, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» запропоновано стягнути з [PERSON] який є боржником за кредитним договором № 91996649 від 26.09.2011 року, заборгованість у розмірі 16 418,74 грн, що складається з: заборгованості за сумою кредиту - 11164,74 грн; заборгованості за процентами - 4 504 грн; плати за пропуск мінімальних платежів - 750 грн; загальна сума боргу, що підлягає стягненню за виконавчим написом становить 17 518,74 грн; стягнення проводиться за період з 30.05.2019 року по 28.08.2019 року (а.с. 10). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Павелків Т.Л. від 06.10.2021 відкрито виконавче провадження № [NUMBER] про примусове стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості у загальному розмірі 17 518,74 грн на підставі виконавчого напису від 20.08.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 22951, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення. з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 20.08.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Судовим розглядом встановлено, що кредитний договір № 91996649 від 26.09.2011 укладено у простій письмовій формі, такий договір не був посвідчений нотаріально (а.с. 11-13), відтак наявні передбачені законом підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. З огляду на викладене, суд надходить до висновку про задоволення позову. Також з відповідача на користь позивача в порядку ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved