Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. До Любашівського районного суду Одеської області 27.02.2024 року звернувся [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] про обов`язок утримання та стягнення коштів на утримання. В обгрунтування своїх вимог, позивач зазначив, що 07.08.2000 року він одружився із [PERSON] та вони стали проживати разом. З ними разом також став проживати син [PERSON] від першого шлюбу - [PERSON] . [PERSON] він не усиновив, однак на протязі спільного проживання, а саме з 2000 року, він його утримував, виховував його, спілкувався з ним, забезпечував його коштами на навчання. В даний час він захворів, систематично перебуває на лікуванні та являється інвалідом 2-ї групи. Його дружина - [PERSON] здійснює догляд за своєю матір`ю, якій 81 рік. В силу хвороби та інвалідності він потребує постійного догляду та значних коштів на лікування. [PERSON] продовжує проживати у його будинку, працює, має стабільний заробіток, однак за ним не доглядає та не надає йому матеріальної допомоги. Тому, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а саме: зобов`язати здійснювати постійний сторонній догляд за ним та стягнути з нього 1000 грн. на його утримання. Позивач надав в судове засідання заяву про підтримання своїх позовних вимог в повному обсязі та просив задовольнити його позов. Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений про день, час та місце судового розгляду відповідно до ст. 128-130 ЦПК України, надав суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 13 лютого 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні з повідомленням осіб. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ст. 206 ЦПК України У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] видно, що [PERSON] народився [INFO] , його батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 6). З довідки МСЕК серії 12ААГ № 492561 видно, що [PERSON] є інвалідом другої групи загального захворювання (а.с. 5). Із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] видно, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 07 серпня 2000 року (а.с. 7) Із виписки із медичної картки амбулаторного хворого видно, що 16.11.2023 року [PERSON] звертався за медичною допомогою (а.с. 11). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Як було встановлено судом, відповідач [PERSON] не є сином позивача - [PERSON] . Зазначена обставина визнається позивачем, а також підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , в якому його батьком вказана інша особа. Будь-яких доказів усиновлення [PERSON] позивачем - [PERSON] суду не надано. Таким чином, в судовому засіданні не встановлено підстав для виникнення обов`язку у [PERSON] щодо утримання [PERSON] , який не є його батьком. Посилання позивача, що він доглядав за [PERSON] як за сином (утримував його, забезпечував коштами, надав будинок для проживання) не доводить обов`язок [PERSON] утримувати його як батька згідно ст. 202 СК України. Заява [PERSON] , яка надійшла до суду поштою, про визнання позовних вимог, не може бути прийнята судом до уваги та бути безумовною підставою для задоволенню позовних вимог, так як вона суперечить чинному законодавству, а саме ст. 202 СК України. Будь-яких клопотань про витребування доказів позивачем не заявлялось. Інших підстав для стягнення коштів на утримання та зобов`язання здійснювати постійних догляд позивачем не зазначено. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України, у разі залишення позову без задоволення позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому судові витрати необхідно компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed