Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з останнього на її користь аліменти на час навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, щомісячно, починаючи з 03 січня 2024 року та до закінчення нею навчання або ж досягнення двадцяти трьох років. Свої позовні вимоги мотивує тим, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] , які перебувають у шлюбі з 21 червня 1997 року. Однак з 2018 року батьки припинили спільне проживання і вона з матір`ю переїхали на постійне місце проживання у м. Перечин, де на даний час проживають вдвох. Тут вона здобула повну загальну середню освіту та наразі вступила до навчального закладу фахової перед вищої освіти. До її повноліття з батька на користь матері на її утримання були стягнуті аліменти на підставі судового наказу (справа № 615/280/18), виданого Валківським районним судом Харківської області 23 березня 2018 року, у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). [INFO] їй виповнилося 18 років, а відтак у зв`язку з досягненням нею повноліття стягнення аліментів за вказаним судовим рішенням припинено. Того ж року вона вступила до Державного торговельно-економічного університету в особі Відокремленого структурного підрозділу «Ужгородський торговельно-економічний фаховий коледж Державного торговельно-економічного університету» та наразі (з 01 вересня 2023 року) є студенткою першого курсу денної форми навчання вказаного закладу фахової перед вищої освіти, за спеціальністю «Готельно-ресторанна справа» за контрактом; термін закінчення навчального закладу 30 червня 2025 року. З договору про надання платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 41 600 грн (19 800 грн 1 рік навчання; 21 800 грн 2 рік навчання), з яких 9 900 грн (плата за перший семестр 1 року навчання), які необхідно було внести у строк до 20 серпня 2023 року, самостійно сплачено її матір`ю [PERSON] . Оскільки наразі вона потребує матеріальної допомоги також і від батька, оскільки навчається та не має можливості самостійно себе забезпечувати, тому просить позов задовольнити.\~\~\~\~\~ Ухвалою судді Перечинського районного суду від 04 січня 2024 року прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.\~\~ У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила такі задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, однак подав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що 21 червня 1997 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , від якого [INFO] у них народилася донька [PERSON] (а. с.\~ 4, 9). Позивач [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання ВСП «Ужгородський торговельно-економічний фаховий коледж ДТЕУ», заклад фахової перед вищої освіти, за спеціальністю «Готельно-ресторанна справа» з 01 вересня 2023 року за контрактом; термін закінчення навчального закладу 30 червня 2025 року (а. с. 10). З договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 132 від 28 серпня 2023 року вбачається, що загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 41 600 грн, у тому числі за перший рік навчання 19 800 грн та за другий рік навчання 21 800 грн (а. с. 11-12, 13-14, 15).\~ Одночасно у позовній заяві зазначено, що мати позивача [PERSON] до 20 серпня 2023 року вже сплатила 9 900 грн у рахунок оплати вартості навчання за перший семестр першого року навчання.\~ Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд установив, що позивач [PERSON] , яка є донькою відповідача [PERSON] , на день звернення до суду не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює, не одружена. Навчання на денній формі позбавляє [PERSON] можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Отже з урахуванням вищевказаних норм та ч. 1 ст. 182 СК України, а також того, що відомості про заробіток (дохід) платника аліментів у матеріалах справи відсутні, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги визнання відповідачем позову, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.\~\~ Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Що стосується вирішення питання судових витрат, то суд виходить з наступного. Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»). Відповідно до ч. 6 ст. 141 цього Кодексу якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Таким чином, оскільки позивач за позовною вимогою про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, тому з врахуванням ціни позову суд приходить до висновку, що судовий збір, який би мала понести позивач у сумі 1 073,60 грн, підлягає стягненню з [PERSON] на користь держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved