Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] відповідно до якого просить суд розірвати шлюб зареєстрований між позивачем та відповідачем. В обґрунтування позову зазначено, що з 18.07.2023 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач зазначає, що згодом між ним та відповідачем почались непорозуміння та суперечки, пов`язані з несумісністю поглядів на подружнє життя, що призвело до психологічної несумісності та до постійних конфліктів. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. На початку 2024 року позивач та відповідач почали проживати окремо, шлюбні відносини фактично припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив суд задовольнити вимоги. Відповідач [PERSON] , надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), 18.07.2023 року [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №1226. Прізвище після укладання шлюбу « [PERSON] та [PERSON] ». Від шлюбу сторони дітей не мають. Судом також встановлено те, що, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство вони не ведуть, взаємини подружжя не підтримують. Бажання до примирення у позивача відсутнє, а отже, подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Відповідно до\~ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.\~Статтею 21 Сімейного кодексу України\~визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4\~ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1\~статті 110 Сімейного кодексу України\~передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі\~ст.111 Сімейного кодексу України\~суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved