Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

Директор Приватного підприємства «РЕУ «Райагробуд 1» Білоніг Наталія Володимирівна (19604, Черкаська обл., Черкаський район, с. Червона Слобода, вул. Жовтнева, 201, ЄДРПОУ 42850954) звернулась до суду з позовом до [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі Договору дарування квартири № 1-3418 від 28.10.1998, зареєстрованого Першою черкаською державною нотаріальною конторою. Вказують, що [PERSON] є споживачем житлово-комунальних послуг управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] , які надаються ПП «РЕУ «Райагробуд 1» всім співвласникам квартир та нежитлових приміщень у вказаному будинку за Договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 16 травня 2019 року, укладеного між управителем ПП «РЕЦ «Райагробуд 1» та уповноваженою на це особою від співвласників багатоквартирного будинку [PERSON] відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VII. Згідно з протоколом загальних зборів співвласників від 13 травня 2019 року прийнято рішення про передачу функції управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] , управителю та призначити управителем ПП «РЕУ «Райагробуд 1», затвердити договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком з управителем ПП «РЕУ «Райагробуд» та обрати уповноваженою особою від співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] для укладення договору з управителем [PERSON] . На виконання вказаних рішень, прийнятих співвласниками вказаного багатоквартирного будинку 16 травня 2019 року було укладено колективний Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком між управителем ПП «РЕУ «Райагробуд 1» та уповноваженою на це особою від співвласників багатоквартирного будинку [PERSON] . Вказує, що вказаний Договір відповідно до норм ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 є колективним та обов`язковим для всіх співвласників багатоквартирного будинку, оскільки, його зміст та умови, також, спосіб укладення були затверджені рішенням більшості співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , відповідно до вимог чинного законодавства України. Отже, його умови розповсюджуються на всіх співвласників вказаного багатоквартирного будинку, в тому числі, на [PERSON] , як на власника квартири [ADDRESS] у цьому будинку. Відповідно до п. 1 вказаного договору Управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Згідно абз. 3 п. 6 вказаного договору співвласник зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором, а згідно абз. 1 п. 7 управитель має право вимагати від співвласників оплату наданої послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором. Відповідно до розрахунку заборгованості, [PERSON] заборгувала їм за період з 01.06.2019 року по 30.09.2023 року 14550 грн. 11 коп. Також, вказують, що інфляційні збитки та 3% річних від простроченої суми боргу становлять 4723 грн. 16 коп. та 956 грн. 96 коп. відповідно, що разом складає 5680 грн. 12 коп. Також, зазначають, що орієнтовний розмір витрат на правову допомогу становить 6000 грн. 00 коп. Просять стягнути з [PERSON] , що є власником квартири [ADDRESS] на користь приватного підприємства «Ремонтно-експлуатаційне управління «Райагробуд 1» заборгованість за житлово-комунальні послуги станом на 30.09.2023 в сумі 14550 грн. 11 коп.; інфляційні збитки в сумі 5680 грн. 12 коп., 3% річних в сумі 1892 грн. 00 коп. та судові витрати покласти на відповідача. 21 листопада 2023 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. 16 січня 2024 року через канцелярію суду відповідач [PERSON] надала Відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що просить задоволити позов частково в межах терміну позовної давності без інших нарахувань )відсотки, пеня) та без задоволення витрат на правову допомогу, в межах договору від 01 травня 2023 року. 23 січня 2024 року ухвалою суду виправлено описку в ухвалі суду від 21 листопада 2023 року. 30 січня 2024 року адвокат Глембоцька І.В., яка діє в інтересах позивача, через канцелярію суду надала заяву про стягнення витрат на професійну правову допомогу, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПП «РЕУ «Райагробуд» понесені витрати на професійну правову допомогу в розмірі 3500 грн. 00 коп. 30\~січня 2024\~року адвокат Глембоцька І.В., яка діє в інтересах позивача, через канцелярію суду надала заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій зазначено, що просить стягнути з [PERSON] , що є власником квартири [ADDRESS] на користь приватного підприємства «Ремонтно-експлуатаційне управління «Райагробуд 1» заборгованість за житлово-комунальні послуги станом на 30.09.2023 в сумі 14550 грн. 11 коп. та судові витрати покласти на відповідача. Адвокат Глембоцька І.В., яка діє в інтересах позивача, в судове засідання не з`явилась, надавши через канцелярію суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. В клопотанні, також, зазначено, що позовні вимоги в зміненому розмірі підтримують в повному обсязі, просять їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. 16 січня 2024 року через канцелярію суду надала клопотання про розгляд справи без її особистої присутності за наявними матеріалами у справі. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ст. 14 ЦК України). Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ (в редакції Закону України №2454-VІІІ від 07 червня 2018 року, що діє з 09 червня 2018 року), житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку (п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону № 2189-VІІІ). Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 1 цього Закону споживачем житлово-комунальних послуг є індивідуальний чи колективний споживач. Крім того, згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції від 07 червня 2018 року, яка чинна з 09 червня 2018 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтями 7, 8 вказаного вище Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Згідно з ч. 1, 2 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. В судовому\~засіданні встановлено,\~що відповідно\~до Договору\~дарування квартири\~серії ААМ\~№ 719477\~ від\~28\~жовтня 1998\~року,\~ [PERSON] є\~власником трикімнатної\~квартири [ADDRESS] . Даний Договір посвідчений [PERSON] завідуючою Першої Черкаської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 1-3418. Таким чином, [PERSON] є споживачем житлово-комунальних послуг утримання будинку та прибудинкової території будинку [ADDRESS] , які надаються ПП «РЕУ «Райагробуд 1» всім співвласникам квартир та нежитлових приміщень у вказаному будинку за Договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 16 травня 2019. Як вбачається з Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням [ADDRESS] від 13 травня 2019 року, загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку 72 осіб. Загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку 5045,0кв.м. У зборах взяли участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 28 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 1418,7 кв.м. У письмовому опитуванні взяли участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 21 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку загальною площею 1191,8 кв. м. (п. І. Загальна інформація). Відповідно до п. ІІ Протоколу, Порядок денний зборів: 1. Вибір форми управління багатоквартирним будинком та визначення управителя. 2. Затвердження договору з управителем. Вибір уповноваженої особи від співвласників для підписання договору з управителем. 3. Затвердження кошторису (визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком). Відповідно до Протоколу загальних зборів співвласників від 13 травня 2019 року, прийнято рішення про передачу функції управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] , управителю та призначити управителем ПП «РЕУ «Райагробуд 1», затвердити договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком з управителем ПП «РЕУ «Райагробуд» та обрати уповноваженою особою від співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] для укладення договору з управителем [PERSON] . На виконання рішення зборів співвласників, 16 травня 2019 року між Приватним підприємством «РЕУ «Райагробуд 1», в особі Білоніг Наталії Володимирівни, що діє на підставі Статуту, з однієї сторони та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] в особі [PERSON] , уповноважений зборами співвласників багатоквартирного будинку, що діє на підставі рішення зборів співвласників, з іншої сторони, укладено Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до п. 1 Договору, управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Відповідно до п. 6 Договору, кожен із співвласників зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки встановлені цим договором. Відповідно до п. 7 Договору, управитель має право вимагати від співвласників оплату наданої послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІ. Відповідач [PERSON] в своєму Відзиви зазначає, що Договір від 16.05.2019 року, укладений без її згоди, ознайомлення та підпису. Проте, як встановлено в судовому засіданні даний Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком недійсним не визнаний. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ (в редакції Закону України №2454-VІІІ від 07 червня 2018 року, що діє з 09 червня 2018 року), договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. У випадках, визначених законом, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування. В одному багатоквартирному будинку договір про надання послуг з управління може укладатися одночасно не більш як з одним управителем. Тобто, Закон передбачає лише колективну форму договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Укладення індивідуальних договорів між управителем та споживачем послуги з управління багатоквартирним будинком законом не передбачено. Таким чином,\~Договір про\~надання послуги\~з управління\~багатоквартирним будинком\~від 16. 05.2019 року, відповідно до норм ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» є колективним та обов`язковим для всіх співвласників багатоквартирного будинку. Відповідно до змісту Договору, його зміст, умови та його спосіб укладення були затверджені рішенням більшості співвласників багатоквартирного будинку (особисто 28 осіб; у письмовому опитуванні 21 особа) за адресою: [ADDRESS] , відповідно до вимог чинного законодавства України. Отже, умови Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 16. 05.2019 року розповсюджуються на всіх співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , в тому числі, і на [PERSON] , як на власника квартири [ADDRESS] . Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами Таким чином, з моменту надання споживачу послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Слід також зазначити, що Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 №76 затверджені Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Відповідно до цих Правил, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Виконавець послуг - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Правовідносини між співвласниками майна як суб`єктами цивільних правовідносин та іншими особами регулюються законами України та договорами, укладеними власниками (співвласниками) майна та іншими особами. Правовідносини власників житлових приміщень щодо оплати комунальних послуг з підприємствами, які надають ці послуги, регулюються нормами ЦК України та законодавства, яке регулює користування житловими комунальними послугами. Правове регулювання правовідносин власників житлового приміщення належного їм на праві приватної власності, здійснюється на підставі норм ЦК України, які регулюють правовідносини з права власності. У статті 13 Конституції України зазначено, що власність зобов`язує. Вказана норма кореспондує зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, чинне законодавство визначає обов`язок для співвласника, незалежно від фактичного проживання, сплачувати комунальні послуги на утримання житла. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст. 156, 162 ЖК України, плата за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить на праві приватної власності, здійснюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. Власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. В судовому засіданні встановлено, що ПП «РЕУ «Райагробуд 1» надавало та надає відповідачці [PERSON] житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , факт надання яких не спростовано відповідачкою, а також відповідачкою до суду не подано жодних належних та допустимих доказів та будь-яких претензій до позивача щодо неналежної якості наданих ним послуг за вказаною вище адресою. Відповідно до рішення № 5 директора ПП «РЕУ «Райагробуд 1» [PERSON] від 30.06.2020 року про коригування (встановлення) ціни на послугу, з 01.07.2020 встановлено ціну послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 4,90 грн. на місяць за 1 кв. м. загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку у зв`язку із підвищенням соціального нормативу, встановленого державою для послуги з управління будинком та зміни вартості складових послуги, за якими відбулися цінові зміни у бік збільшення. Відповідно до рішення № 3 директора ПП «РЕУ «Райагробуд 1» [PERSON] від 30.06.2020 року про коригування (встановлення) ціни на послугу, з 01.11.2022 встановлено ціну послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 5,50 грн. на місяць за 1 кв. м. загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку у зв`язку із підвищенням соціального нормативу, встановленого державою для послуги з управління будинком та зміни вартості складових послуги, за якими відбулися цінові зміни у бік збільшення. Відповідно до рішення № 3/1 директора ПП «РЕУ «Райагробуд 1» Білоніг Н.В. від 31.08.2023 року про коригування (встановлення) ціни на послугу, з 01.09.2023 встановлено ціну послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 5,80 грн. на місяць за 1 кв. м. загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку у зв`язку із підвищенням соціального нормативу, встановленого державою для послуги з управління будинком та зміни вартості складових послуги, за якими відбулися цінові зміни у бік збільшення. Також судом встановлено та підтверджується відповідним розрахунком, що борг [PERSON] . перед позивачем за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: [ADDRESS] за період з 01 червня 2019 року по 30 вересня 2023 року становить 14550 грн. 11 коп. Вказаний борг нарахований, виходячи із загальної площі квартири та розміру тарифів, встановлених Договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 16.05.2019, а також рішеннями ПП «РЕУ «Райагробуд 1» № 5 від 30.06.2020 року про коригування (встановлення) ціни на послугу, № 3 від 30.06.2020, № 3/1 від 31.08.2023 року. Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідачка отримувала житлово-комунальні послуги, які надає ПП «РЕУ «Райагробуд 1», але всупереч вимог чинного законодавства не здійснювала їх оплату, що призвело до накопичення боргу та порушує права і законні інтереси позивача; з відмовою від отримання послуг до позивача вона не зверталась, доказів щодо ненадання чи надання позивачем послуг неналежної якості, суду не надано. Відносно клопотання відповідача [PERSON] щодо застосування до вимог стягувача, згідно ст. 257 ЦК України, норми позовної давності три роки, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Так, самою відповідачкою [PERSON] надано Договір про реструктуризацію заборгованості за послугу з управління багатоквартирним будинком від 01 травня 2023 року, укладеного між ПП «РЕУ «Райагробуд 1» в особі директора Білоніг Наталії Володимирівни та [PERSON] . Відповідно до п. 1 Договору, [PERSON] визнає за собою заборгованість перед ПП «РЕУ «Райагробуд 1» за послугу з управління багатоквартирним будинком, яка станом на 01.05.2023 року становить 13553,21 грн. та зобов`язується погасити її після покращення власних фінансових можливостей, але не пізніше, ніж через 2 роки з дня укладення цього договору. Відповідно до п. 2 Договору, стягувач надає боржнику розстрочку у оплаті вартості послуги з управління багатоквартирним будинком, яку він повинен сплачувати щомісячно, починаючи з 01.05.2023 у розмірі не менше 335 грн. з метою уникнення накопичення значної суми боргу за новий період. Таким чином, сума щомісячного платежу, яку зобов`язується сплачувати [PERSON] , не може становити менше 335 грн. з 01.05.2023 року. А тому, суд не знаходить підстав для застосування строків позовної давності та до стягнення з відповідачки підлягає заборгованість за житлово-комунальні послуги, яка виникла за період з 01.06.2019 року по 30.09.2023 року в розмірі 14550 грн. 11 коп. Відносно позовної вимоги ПП «РЕУ «Райагробуд 1» про стягнення з [PERSON] понесених витрат на професійну правову допомогу в розмірі 3500 грн. 00 коп., суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. У частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абзаци третій, четвертий, п`ятий підпункту 3.1, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009). Кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Для надання професійної правничої допомоги діє адвокатура. Забезпечення права на захист від кримінального обвинувачення та представництво в суді здійснюються адвокатом, за винятком випадків, установлених законом. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом (стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року). Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з частинами першою-шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України). Частиною 6 ст. 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витратна оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до матеріалів справи, на підтвердження витрат на правову допомогу адвоката під час розгляду даної справи, суду надано: Договір про надання правової допомоги № 02/08 від 03 серпня 2023 року, укладеного між ПП «РЕУ «Райагробуд 1» та адвокатом Глембоцькою Іриною Володимирівною. Відповідно до п. 1.1. Договору, предметом даного договору є прийняття Адвокатом на себе доручення клієнта про надання останньому правової допомоги в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 4.1. Договору, Порядок оплати роботи адвоката закріплюється додатковою угодою до договору, яка надається третім особам. Додаткову угоду № 1/2 до договору про правову допомогу № 02/08 від 03.08.2023 року, укладену між ПП «РЕУ «Райагробуд 1» та адвокатом Глембоцькою Іриною Володимирівною на підставі п. 4.1. Договору про наступне: за надання правової допомоги за Договором клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар у розмірі: 2500 грн. за підготовку та написання позовної заяви про стягнення з боржника боргу за житлово-комунальні послуги, подання її до суду; 1000 грн. за участь адвоката в одному судовому засіданні з розгляду справи; 1500 грн. за підготовку та написання, подання до суду відзиву, відповіді на відзив або заперечення (кожен процесуальний документ оплачується окремо); 500 грн. інші процесуальні документи (заяви, клопотання та ін.), підготовані адвокатом в розрахунку на кожен. Акт приймання передачі наданих послуг № 2 за Договором про правову допомогу № 02/08 від 03.08.2023 від 30 січня 2024 року, складеного ПП «РЕУ «Райагробуд 1», в особі Білоніг Наталії Володимирівни, та адвокатом Глембоцькою Іриною Володимирівною про те, що відповідно Договору адвокат передав, а клієнт прийняв наступні послуги у справі про стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги: підготовка та написання позовної заяви, подання її до суду (2 год., 2500 грн.); підготовка та написання, подання до суду клопотань в кількості 2 (4 год., 3500 грн.). Всього 4 години; 3500 грн. Підписанням цього Акту клієнт підтверджує факт отримання належних послуг відповідно до положень Договору про правову допомогу № 02/08 від 03.08.2023, а також засвідчує факт відсутності претензій до Адвоката стосовно отриманих від нього послуг, вказаних у цьому акті та зобовязується оплатити гонорар в повному обсязі в строк та на умовах, визначених в Додатковій угоді № 1 від 03.08.2023 до Договору про правову допомогу № 02/08 від 03.08.2023 на рахунок адвоката. Платіжну інструкцію № 975 від 30 січня 2024 року, з якої вбачається, що РЕУ Райагробуд 1 ПП перераховано [PERSON] 3500 грн. 00 коп. (Призначення платежу: оплата послуг за надання правової допомоги за договором № 02/08 від 03.08.2023, актом приймання-передачі наданих послуг № 2 від 30.01.2024 без ПДВ). Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ЧК № 000590 на ім`я [PERSON] . При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд враховує, що відповідачем [PERSON] не заявлено клопотання про зменшення розміру судових витрат, не доведено неспівмірності витрат позивача понесених на оплату правничої допомоги. Враховуючи викладене вище, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, які підтверджують понесення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн. 00 коп. та враховуючи принцип співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь ПП «РЕУ «Райагробуд 1» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн. 00 коп. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, оскільки позовні вимоги були судом задоволені в повному обсязі, з відповідачки [PERSON] на користь позивача ПП «РЕУ «Райагробуд 1» слід стягнути судові витрати в розмірі 2 684 грн., сплачені позивачем в якості судового збору при подачі даного позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved