Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 27 жовтня 2021 року між ТОВ „Лінеура Україна" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №2515834, який підписано електронним підписом відповідача шляхом використання ним одноразового ідентифікатора (електронний підпис). За умовами кредитного договору відповідач зобов`язується вчасно повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному договором. 19 липня 2023 року між ТОВ „Лінеура Україна" та ТОВ „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу №19072023, згідно якого ТОВ „Лінеура Україна" передає за плату ТОВ „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів" належні йому права вимоги, а останнє приймає права вимоги до боржників. Зокрема до відповідача набуло права грошової вимоги в сумі 32186 грн.. Однак, в порушення умов вказаного кредитного договору відповідач належно не виконувала взятого на себе зобов`язання і своєчасно не вносила необхідні платежі. Таким чином [PERSON] має заборгованість за кредитним договором на загальну суму 32186 грн. (9500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 22686 грн. - заборгованість за відсотками), які позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 26 січня 2024 року відкрито спрощене провадження у даній справі. Цього ж дня ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. З матеріалів справи вбачається, що відповідач відсутня за зареєстрованою у встановленому порядку адресою проживання. Відзив на позов не подала. У відповідності до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення справи за наявними матеріалами у відповідності до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Так, судом встановлено, що 27 жовтня 2021 року між ТОВ „Лінеура Україна" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №2515834, який підписано електронним підписом відповідача шляхом використання ним одноразового ідентифікатора (електронний підпис). За умовами кредитного договору відповідач зобов`язується вчасно повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному договором. 19 липня 2023 року між ТОВ „Лінеура Україна" та ТОВ „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу №19072023, згідно якого ТОВ „Лінеура Україна" передає за плату ТОВ „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів" належні йому права вимоги, а останнє приймає права вимоги до боржників. Зокрема до відповідача набуло права грошової вимоги в сумі 32186 грн грн. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Однак, судом встановлено, що в порушення умов вищевказаних кредитних договорів, відповідач належно не виконувала взятого на себе зобов`язання і своєчасно не вносила необхідні платежі. Заборгованість за кредитним договором становить 32186 грн. (9500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 22686 грн. - заборгованість за відсотками). Також, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Таким чином, виходячи з вимог вищевказаних Законів, а також зважаючи на те, що відповідач не скористалась своїм правом подати відзив на позов та заперечити проти нього, суд вважає необхідним стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 32186 грн..

Outcome: approved