Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі. Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк», «Приватбанк», Банк) звернулося до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом через пошту 29 грудня 2023 року. У справі відкрито спрощене позовне провадження 02 січня 2024 року. Представником позивача Голярчук А.А. 05 березня 2024 року заявлено клопотання про розгляд справи у відсутності представника Банку та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з`являлася, хоча у належний спосіб була сповіщена про час і місце розгляду справи. Ухвалою від 05 березня 2024 року постановлено провести заочний розгляд цієї справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом 05 березня 2024 року не здійснювалось. 2. Стислий виклад позиції позивача. АТ КБ «Приватбанк» свої вимоги мотивує тим, що відповідно до генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості, заяви про приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт відповідач [PERSON] 10 лютого 2014 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 15735,03 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік. [PERSON] порушує свої зобов`язання за договором, станом на 26 листопада 2023 року заборгованість за тілом кредиту становить 15735,03 гривень, за відсотками - 17701,90 гривня. У матеріально-правовому обґрунтуванні позову позивач покликається на статті 509, 526, 527, 530, 610, 1050, 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК). 3. Стислий виклад позиції відповідача. [PERSON] будь-яких заяв по суті справи не подала. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та заяви про приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 10 лютого 2014 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 15735,03 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості. У виписці про рух коштів по рахунку [PERSON] станом на 26 листопада 2023 року зазначено про дати, суми нарахування Банком складових заборгованості. З вказаного документу вбачається, що відповідач користувалась коштами «Приватбанку», заборгованість по тілу кредиту становить 15735,03 гривень, за відсотками - 17701,90 гривень. 5. Норми права, які застосував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог. Згідно з пунктами 3, 6 частини першої статті 3 ЦК засадами цивільного судочинства зокрема є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність. Згідно з частинами першою, третьою статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності зі статтею 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини другою статті 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини другої статті 1056-1 ЦК розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 89 ЦПК встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З наданих АТ КБ «Приватбанк» доказів слідує, що [PERSON] у належній формі уклала кредитний договір, користувалася коштами Банку, станом на 26 листопада 2023 року заборгованість по кредиту становить 15735,03 гривень, за відсотками - 17701,90 гривня. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для повного задоволення позову. 6. Питання розподілу судових витрат. Позивач при поданні позову сплатив 2684 гривні судового збору, який відповідно до частини першої статті 141 ЦПК у зв`язку з повним задоволенням позову необхідно стягнути з відповідача. 7. Висновок суду щодо позовних вимог. Враховуючи наведене,

Outcome: approved