Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач ТОВ «Полтавське житлово експлуатаційне підприємство «Будівельник» 05 жовтня 2023 року звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому прохав виселити відповідачів із самовільно зайнятого житлового приміщення квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову вказав, що йому належить квартира [ADDRESS] . 12 січня 2023 року під час з`явлення на виклик чергового наряду патрульної поліції ГУНП в Полтавській області було встановлено, що в належній позивачу квартирі проживають відповідачі. Оскільки позивач, як власник квартири, не приймав в установленому житловим законодавством порядку рішення про вселення відповідачів у квартиру, не укладав договору найму, правові підстави для проживання відповідачів у квартирі відсутні. Вважає, що відповідачі самоуправно вселилися у спірне жиле приміщення з порушенням встановленого законом порядку. Місце проживання відповідачів у вказаній квартирі не зареєстроване. Даний позов є негаторним, тому позовна давність до спірних правовідносин не застосовується. Вказує, що внаслідок самоправного вселення у квартиру та відсутності укладеного оплатного договору найму, що передбачено ст.ст. 61, 62 ЖК України, ст.ст. 177, 810 ЦК України дає позивачу право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства згідно ст. 15 ЦК України. За таких обставин, проживання відповідачів в квартирі не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, відтак є неправомірним, тому наявні правові підстави для їх виселення без надання іншого жилого приміщення. \~ \~ \~ \~Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 09 жовтня 2023 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строку для усунення недоліків. \~ \~ \~ \~Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 17 жовтня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. \~ \~ \~ \~Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 20 жовтня 2020 року виправлено описку у третьому абзаці резолютивної частини ухвали від 17 жовтня 2023 року. \~ \~ \~ \~У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. \~ \~ \~ \~Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток рекомендованими повідомленнями про вручення (а.с.48-61), про причини неявки суд не повідомили. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав, суд відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, з огляду на таке. Судом встановлено, що ТОВ «Полтавське житлово експлуатаційне підприємство «Будівельник» є власником квартири [ADDRESS] , на підставі Акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 628, 329, виданого 08.12.2022, видавник: [PERSON] та ТОВ «Полтавське житлово експлуатаційне підприємство «Будівельник», запис про право власності внесено приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Негодою І.В. 30.12.2022 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 66013804 від 03.01.2023, що слідує із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 340291569 від 15.07.2023 (а.с.8-9). \~ \~ \~ \~З Акту обстеження житлового приміщення від 12 січня 2023 року (квартири [ADDRESS] , її приміщень), складеного директором ТОВ «ПЖЕП «Будівельник» Перетякою Д.І. та представником ТОВ «ПЖЕП «Будівельник» Плехановим І.О., вбачається, що під час обстеження та опитування сусідів виявлено, що у вказаній квартирі проживають [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зі слів [PERSON] до [PERSON] у вказаній квартирі також проживає [PERSON] , [INFO] , який на час складення акту відсутній. Підстави вселення та проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у квартирі [ADDRESS] відсутні, договір найму/оренди на вказану квартиру з ними не укладався, державна реєстрація місця проживання за цією адресою вказаних громадян відсутня. Також встановлено, що протягом тривалого часу [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] користуються комунальними послугами, які не сплачують, внаслідок чого утворилася велика заборгованість за водо-, електро-, тепло- постачання. На пропозицію добровільно звільнити квартиру [ADDRESS] від [PERSON] та [PERSON] отримані відмови (а.с.10). \~ \~ \~ \~З повідомлення УПП в Полтавській області Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України від 26 вересня 2023 року № 169-Аз/41/26/0 2023 вбачається, що 12.01.2023 року за адресою: [ADDRESS] , працівниками УПП в Полтавській області ДПП було здійснено реагування на одне звернення від [PERSON] з первинною кваліфікацією «Самоправство», яке зареєстроване в Журналі ЄО Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за № 775 від 12.01.2023. Із рапорту поліцейського взводу 1 роти УПП в Полтавській області ДПП НПУ, доданого до повідомлення, слідує, що 12.01.2023 року о 12.53 прибувши до вказаної квартири, було встановлено, що заявник є представником власника квартири ТОВ ЖКГ «Будівельник», котрий намагався потрапити до квартири для ознайомлення із лічильниками, у зв`язку із заборгованістю. Піднявшись до квартири, [PERSON] та [PERSON] надали доступ до квартири. Інших заяв не надходило (а.с.13-14). \~ \~ \~ \~Як слідує із Інформації з Єдиного державного демографічного реєстру № 278031 від 18.10.2023 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , з 17.01.1997 року зареєстрований у с.Пришиб Шишацького району Полтавської області (а.с.23). \~ \~ \~ \~З Інформації з Єдиного державного демографічного реєстру № 278005 від 18.10.2023 року слідує, що відповідач [PERSON] був зареєстрований 25.06.2004, а 22.02.2022 знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с.24). \~ \~ \~ \~З повідомлення Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради від 16.11.2023 року № 01-12-05.1-11/9376 слідує, що [PERSON] , [INFO] , знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] 22.02.2022 року (а.с.38). Статтею 41\~Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ч.\~ст.\~317\~ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. За правилами ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями ст.\~391\~ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Тлумачення вищенаведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження майном, що перебуває у власності, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі звернутися до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення (негаторний позов). При цьому для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей. Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення. Частиною 4\~ст. 9 ЖК України\~визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. За змістом ч.1\~ст. 109 ЖК України\~виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ч. 3\~ст. 116 ЖК України\~осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Такою, що самоуправно зайняла жиле приміщення, вважається особа, яка вселилася в нього самовільно без будь-яких підстав або незважаючи на заборону про вселення. Виселення цієї особи пов`язано з відсутністю у неї законних підстав для зайняття жилої площі. З вищенаведеної норми права слідує, що особа, яка самоправно, тобто без належних підстав та всупереч волі власника (наймача) житла зайняла житлове приміщення, підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення. Це відбувається не у зв`язку із припиненням права на житло, оскільки воно не виникло, а у зв`язку із законодавчою відмовою у визнанні права на зайняте приміщення. Позивач не надав доказів самоправного вселення відповідачів у спірну квартиру, також ним не надано доказів, що вселення відбулося незаконно. Як слідує із матеріалів справи, ТОВ «Полтавське житлово експлуатаційне підприємство «Будівельник» є власником квартири [ADDRESS] з 30.12.2022, тоді як відповідачі [PERSON] та [PERSON] були вселені у квартиру раніше, оскільки 22.02.2022 року вони вже були зняті з реєстрації. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина першастатті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина першастатті 80 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, в ході розгляду справи не встановлено підстав для задоволення позовних вимог відповідно, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами, в розумінні положень ст.ст. 76 - 81 ЦПК України, що саме відповідачами позивачу чиняться перешкоди у користуванні ним майном, а з наданого акту обстеження житлового приміщення від 12 січня 2023 року не вбачається зайняття належного позивачу приміщення саме відповідачами. При цьому суд враховує, що зазначений акт складений за відсутності відповідачів. Інших доказів на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем не надано. До подібних правових висновків дійшов Верховний Суду у постанові від 03.06.2020 у справі №521/12039/18. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову та виселення відповідачів з квартири, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно по\~ст. 141 ЦПК України\~у разі відмови в задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.\~\~

Outcome: dismissed