Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] , звернулася до суду з позовом, в якому просить: - припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 6311290009:001:002:0162, загальною площею 0,1721 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; - визначити, що частка померлого [PERSON] в праві спільної\~ сумісної власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 6311290009:001:002:0162, загальною площею 0,1721 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка належала йому відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 563018, виданого Люботинським міським відділом земельних ресурсів 06.10.2005, становила 1/2; - визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частку земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 6311290009:001:002:0162, загальною площею 0,1721 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] ; - визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частку земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 6311290009:001:002:0162, загальною площею 0,1721 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] ; Позов обґрунтований тим, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки площею 0,1721, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6311290009:01:002:0162, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивачі є такими, що прийняли спадщину, однак реалізувати своє право на спадкування земельної ділянки не можуть, оскільки в державному акті співвласником ділянки зазначена [PERSON] та нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на ділянку, оскільки частки її співвласників не визначені. Між співвласниками [PERSON] та [PERSON] домовленостей щодо визначення розмірів часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку не було. Рішення суду щодо визначення часток співвласників земельної ділянки не приймалися. Позивачі вважають, що частки співвласників на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , є рівними. Таким чином, частка [PERSON] у праві спільної власності на вказану вище земельну ділянку становить 1/2.\~\~ В зв`язку з неможливістю самостійно реалізувати своє право на спадкування позивачі звернулись до суду. Представник позивачів подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивачів. Відповідач [PERSON] , який є спадкоємцем померлої співвласниці спірної земельної ділянки [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення про одержання судової повістки та позову з додатками до нього. Відзиву щодо заявлених позовних вимог або будь-яких заяв від відповідача до суду не надходило. Таким чином, відповідно до ст. 280 ЦПК України, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] , [INFO] , є дружиною [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 18.09.1975. Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.10.1976. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.02.2022. Спадщину позивачі прийняли шляхом подання заяви до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Савченко Т.Є., у встановлений законом строк, що підтверджується наданою до суду копією спадкової справи № 02-14. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯА № 563018, що виданий 06.10.2005 року Головою Люботинської міської ради вбачається, що земельна ділянка, загальною площею 0,1721 га, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] без визначення часток співвласників, кадастровий номер 6311290009:01:002:0162, цільове призначення ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: [ADDRESS] . Разом із тим, постановою приватного нотаріуса Савченко Т.Є. Харківського районного нотаріального округу Харківської області від 09.08.2023 року № 166/02-31 позивачам відмовлено в оформленні спадкових прав після смерті [PERSON] на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,1721 га, у зв`язку з тим, що вказана земельна ділянка належить спадкодавцеві [PERSON] на праві спільної сумісної власності разом з громадянкою [PERSON] , та встановити розмір спадкового майна не можливо. З державного акту суд вбачає, що право власності на земельну ділянку виникло у [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення ХХІІІ сесії ІV скликання Люботинської міської ради від 10.02.2005 № 49/ХХІІІ. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України частки у спільній власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а спадкування здійснюється за заповітом або законом, і до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Виходячи з викладеного, а також враховуючи, що позивачі є такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] , однак реалізувати своє право на спадкування не можуть, оскільки долі співвласників земельної ділянки не визначені, судом не встановлено наявності договору між співвласниками щодо визначення долей або поділу чи виділу часток у спільній власності іншим чином, а тому їх частки є рівними, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved