Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем зареєстрований 23.03.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 18. Позов мотивує тим, що 23.03.2010 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 18. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом з дитинства і який проживає з матір`ю. Їхнє з відповідачем сімейне життя не склалось, вони припинили сімейні відносини, оскільки мають різні погляди на життя та майбутнє сім`ї. На даний час їхній шлюб носить виключно формальний характер, його збереження є неможливим та таким, що суперечить їх інтересам та інтересам їхнього сина. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав. Просить розгляд справи слухати у його відсутність. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.03.2010, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] виданого 23.03.2010 року. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом з дитинства, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , посвідченням Серія [NUMBER] виданого 06.04.2017. Дитина проживає з матір`ю. Судом з`ясовано, що спільне життя у сторін не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин. Позивач має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам позивача. Відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу. Спір відносно спільно нажитого майна та місця проживання дитини на день звернення до суду із вимогами про розірвання шлюбу, відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. В розумінні ст. 56 СК України, ніхто не може бути примушений до збереження шлюбних відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки у позивача відсутнє бажання проживати надалі однією сім`єю з відповідачем та вона наполягає на розірванні шлюбу про що надала заяву відповідного змісту. Відповідачем не заперечувалося щодо розірвання шлюбу, що свідчить про небажання відповідача зберегти шлюб, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Крім того, зі змісту позову вбачається, що у сторін відсутній спір з приводу розподілу спільного майна подружжя та місця проживання дитини. Ст. 113 СК України визначає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави також належить до стягнення судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп..

Outcome: approved