Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-14 00:00:00

28 березня 2023 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми боргу. Позивач мотивував позовні вимоги тим, що 09 серпня 2019 року Ржищівським міським судом Київської області було ухвалено рішення у справі № 374/88/19 про стягнення з [PERSON] на його користь завданих збитків в порядку регресу у розмірі - 125 643 грн. 96 коп.; витрат на відшкодування судового збору в розмірі 1 257 грн; витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 11 141 грн 80 коп. На виконання вищевказаного рішення судом видано виконавчий лист № 374/88/19 від 30.09.2019 про стягнення з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] завданих збитків в порядку регресу. 05 січня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] за виконавчим листом № 374/88/19 від 30.09.2019 про стягнення з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] завданих збитків в порядку регресу. З дати ухвалення Ржищівським міським судом Київської області рішення у справі № 374/88/19 відповідач не виконував судове рішення в добровільному порядку, не сплатив заборгованість. Позивачу завдані збитки не компенсовані. З урахуванням вищезазначеного позивач має право на стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та 3 % річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення. Відтак, з огляду на той факт, що рішення Ржищівського міського суду Київської області від 09.08.2019 по справі № 374/88/19 не виконане, то 3% річних та інфляційні втрати були розраховані за період з 21 березня 2020 року по 20 березня 2023 року. Загальна сума 3% процентів річних за користування грошовими коштами за вказаний період складає 12 437,67 грн згідно доданого розрахунку до позовної заяви. Загальний розмір інфляційних втрат за вказаний період складає 65 443,86 грн згідно доданого розрахунку до позовної заяви. Загальна заборгованість за період прострочення грошового зобов`язання 1097 днів складає 77881,53 грн. В зв`язку з тим, що відповідач не сплатив заборгованість, позивач змушений звертатись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами ЦК України. У позовній заяві позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь 3% проценти річних у розмірі 12 437,67 грн, інфляційні втрати у розмірі 65443,86 грн, судовий збір у розмірі 1073,60 грн та витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 11917,50 грн. Заочним рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 23 червня 2023 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми боргу, задоволено у повному обсязі, стягнуто з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] 3% проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 12 437 грн 67 коп, інфляційні втрати у розмірі 65 443 грн 86 коп, судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп та витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 11 917 грн 50 коп. Відповідач [PERSON] не погоджуючись з рішенням суду, подав заяву про перегляд заочного рішення. Ухвалою Ржищівського міського суду Київської області від 22 січня 2024 року заочне рішення Ржищівського міського суду Київської області від 23 червня 2023 року скасовано та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, згідно телефонограми від 15 березня 2024 року позивач просив проводити розгляд справи без їхньої участі, позов підтримував, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. За змістом ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно роз`яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову та прийняття його судом без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд приймає визнання [PERSON] позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи, та ухвалює рішення про задоволення позову. Заочним рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 09 серпня 2019 року позовні вимоги [PERSON] задоволено у повному обсязі, стягнуто з [PERSON] користь ФОП [PERSON] збитки в порядку регресу у розмірі 125 643, 96 грн; витрати на відшкодування судового збору в розмірі 1 257 грн; витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 11 141, 80 грн. (а.с. 8-11). Також вищевказане рішення є у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/84103302). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 30 вересня 2019 року Ржищівським міським судом Київської області на підставі вказаного рішення видано виконавчий лист № 374/88/19. 05 січня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. було відкрито виконавче провадження (ВП № [NUMBER]) на підставі виконавчого листа № 374/88/19 виданого 30.09.2019 про стягнення з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] збитків в порядку регресу у розмірі 125 643, 96 грн; витрати на відшкодування судового збору в розмірі 1 257 грн; витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 11 141, 80 грн. (а.с.12). 23 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. було накладено арешт на нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] (а.с.13). Станом на 22 березня 2023 року рішення Ржищівського міського суду Київської області від 09 серпня 2019 року у справі № 374/88/19 не виконано, заборгованість не сплачена. За змістом положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), в постанові від 08 листопада 2019 року по справі № 127/15672/16-ц. Оскільки відповідачем своєчасно не виконано грошове зобов`язання, то відповідно позивач набув право вимагати від відповідача сплати 3 відсотків річних та понесених позивачем інфляційних втрат від суми простроченого грошового зобов`язання на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. На підтвердження розміру позовних вимог позивачем надано розрахунок 3 % процентів річних від простроченої суми заборгованості та інфляційних втрат, відповідно до якого станом на 22 березня 2023 року, сума 3 % процентів річних та понесених позивачем інфляційних втрат становить 77 881,53 грн, яка складається з: 12 437,67 грн - суми 3 % процентів річних від суми простроченого грошового зобов`язання; 65 443,86 грн - суми інфляційних втрат. Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення, як об`єктивний і належний доказ, що містить відомості щодо розміру нарахованих відповідачу сум за кожен місяць та рік прострочення, і здійснений на основі затверджених в установленому порядку норм. Відповідач доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості суду не подав, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11917,50 грн, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами: квитанцією від 22 березня 2023 року, договором про надання правової (правничої) допомоги від 25 травня 2021 року, актом приймання передачі правової (правничої) допомоги від 18 березня 2023 року, квитанцією до прибуткового касового ордера № 1818 від 18 березня 2023 року (а.с.19-20 (зворот), 21). В порядку, передбаченому ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved