Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

заявниця [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті її батька, громадянина України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в с. Дмитрівка, Шахтарського району Донецької області у віці 81 рік та на час смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Заяву мотивує тим, що [INFO] помер її тато, [PERSON] [INFO] , який проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Маючи в наявності копію свідоцтва про смерть батька, виданого 06.12.2023 відділом РАЦС Шахтарського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, 30.01.2024 звернулася до Кам`янка-Бузького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо реєстрації смерті батька та отримання свідоцтва про його смерть. Проте, відділ державної реєстрації актів цивільного стану відмовив в реєстрації його смерті з причини відсутності підстав для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразку відповідно до законодавства України. Зазначає, що отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень та будь-який документ виданий цими органами є недійсний і не створює правових наслідків. Ухвалою суду від 05.03.2024 провадження у справі відкрито, призначено судове засідання. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить суд розгляд здійснювати у її відсутності, заяву підтримує. Представник заінтересованої особи Кам`янка-Бузького відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання належним чином, однак суд вважає за можливе проводити розгляд справи без їх участі. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Наявним в матеріалах справи свідоцтвом про народження серії [NUMBER] повторного виданого 26.01.2024 Кам`янка-Бузьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції підтверджується факт родинних відносин заявниці [PERSON] [INFO] з [PERSON] , в якому останнній зазначений як батько. Разом з тим згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 28.02.1989, 28.01.1989 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , та після реєстрації шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище: « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно довідки від 04.10.2021 №1322-5000397696, [PERSON] [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та взята на облік, як внутрішньо переміщена особа та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . З копії паспорта серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в місто Ровеньки, село Михайлівка Луганської області та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Факт смерті [PERSON] , заявниця підтверджує копією свідоцтва про смерть виданого 06.12.2023 відділом ЗАГС Шахтарського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, з якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , у віці 81 рік в селі Дмитрівка, Шахтарського району. Заявниця [PERSON] звертаючись до суду зазначає, що отримати свідоцтва про смерть батька в органах державної реєстрації актів цивільного стану на даний час неможливо, оскільки її батько помер на тимчасово окупованій території і всі документи, видані на цій території вважаються недійсними, тому факт смерті просить встановити в судовому порядку. Вирішуючи заяву суд виходив з наступного. Судом відзначається, що доказами, які підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, зокрема, можуть бути: письмові докази; речові докази, зокрема звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; пояснення свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі в обставинах, що загрожували їй смертю. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення праві свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Зокрема заявницею отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». У зв`язку з наведеним, а також враховуючи те, що підставою для видачі свідоцтва про смерть є лікарське свідоцтво про смерть або фельдшерська довідка про смерть, форми яких затверджені Міністерством охорони здоров`я України, отримати які заявник можливості не має, так як її тато помер у 2023 році на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим на даний час заявник позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть батька на території України. Згідно зі ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, документи, що підтверджують факт смерті особи на тимчасово окупованій території України, видані органами окупаційної влади підтверджують факт смерті, однак, за формою та змістом не відповідають вимогам українського законодавства, а тому не можуть бути підставою для проведення реєстрації смерті особи в органах РАЦС Міністерства юстиції України. Не може вважатись легітимним на території України і свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створено на цій території в порядку, не передбаченому законом України. Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Судом зазначається, що на час ухвалення рішення місце смерті є тимчасово окупованою територією України, оскільки, наявне серед «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Звернення в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення необхідне заявнику для проведення державної реєстрації смерті та отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України. Відповідно до п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п.2.ч. 1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відтак, враховуючи, що заявниця [PERSON] позбавлена можливості провести державну реєстрацію смерті свого батька [PERSON] у позасудовому порядку, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що факт смерті [PERSON] , який помер [INFO] в с. Дмитрівка Шахтарського району Донецької області підтверджується наданими суду доказами та враховуючи той факт, що для проведення державної реєстрації смерті за місцем його смерті існують об`єктивні перешкоди (тимчасова окупація), з метою захисту законних прав заявника, а також беручи до уваги необхідність проведення державної реєстрації смерті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог, викладених у заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved