Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-14 00:00:00

\~15\~лютого 2024\~року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про\~ розірвання шлюбу. В позові зазначив, що з відповідачкою\~ перебуває у шлюбі з 17 липня 2009 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 25.\~Мають спільного сина [PERSON] [INFO] . Подружнє життя в них не склалося, через різні погляди на життя, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Шлюбні стосунки\~ припинені, разом не проживають. Вважає, що сім`ю зберегти не можливо, через різні характери та погляди на життя. Просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, заперечень з приводу заочного порядку розгляду справи не висловив ( а.с.14). Відповідачка в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб виданого повторно 04 серпня 2009 року серії [NUMBER] позивач та відповідач уклали шлюб 17 липня 2009 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 25 (а.с.3) Сторони мають спільного сина [PERSON] [INFO] (а.с.12), спору щодо місця проживання якого не мають. Через несумісність характерів шлюб виявився невдалим і сторони припинили стосунки на даний час спільного бюджету та господарства не мають, проживають окремо. Позивач вважає, що їх шлюб має формальний характер і сім`ю зберегти неможливо, оскільки це суперечить їх інтересам, на примирення не згоден. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно до ст.110 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу судового збору.

Outcome: approved