Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

1.Стислий виклад вимог та заперечень. 19 лютого 2024 року до суду надійшла заява представника відповідача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20\~000 грн у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. До заяви долучено договір про надання правової допомоги від 25.11.2023 №1-25/11/23, додаткову угоду №1 до цього договору від 25.11.2023, акт прийому-передачі наданих послуг від 10.01.2024, квитанцію до прибуткового касового ордера від 10.01.2024 на суму 20000 грн. Ухвалою суду від 20.02.2024 призначено заяву\~представника відповідача\~ [PERSON] про\~ухвалення додаткового\~рішення у\~цивільній справі\~за позовом\~ [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~визначення додаткового\~строку на\~прийняття спадщини\~до судового\~розгляду у\~відкритому судовому\~засіданні 05\~березня 2024\~року.\~ 05.03.2024 від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. 05.03.2024 до суду надійшло клопотання представника позивача [PERSON] про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, з проханням про розгляд справи за її відсутності. В обґрунтування клопотання зазначено, що відсутні підстави для стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат на правничу допомогу. Відсутність детального опису робіт позбавляє позивача можливості спростувати ймовірну неспівмірність таких витрат. Крім того, заявлені витрати є надмірними, просила врахувати критерій реальності адвокатських послуг та критерій розумності їхнього розміру. Також просила врахувати, що справа не є складною, не потребувала вивчення великого обсягу нормативно-правових актів, складення великої кількості процесуальних документів, витрачання значного часу на вивчення обставин справи, та участі в судових засіданнях. Просила у задоволенні заяви представника відповідача про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 20 000 грн відмовити в повному обсязі. У судове засідання 05.03.2024 учасники справи не з`явилися, про судове засідання повідомлені належним чином, що не є перешкодою для розгляду питання про відшкодування судових витрат. \~ \~ \~ \~2. Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 13.02.2024 відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. 13 лютого 2024 року під час виступу в судових дебатах представник відповідача [PERSON] - [PERSON] заявив про намір подання доказів понесених судових витрат відповідачем на правничу допомогу в розмірі 20\~000 грн. 19 лютого 2024 року до суду надійшла заява представника відповідача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20\~000 грн. До заяви долучено договір про надання правової допомоги від 25.11.2023 №1-25/11/23, додаткову угоду №1 до цього договору від 25.11.2023, акт прийому-передачі наданих послуг від 10.01.2024, квитанцію до прибуткового касового ордера від 10.01.2024 на суму 20000 грн. Згідно договору про надання правової допомоги від 25.11.2023 №1-25/11/23, адвокат Підопригора Р.Б. та [PERSON] уклали договір з надання правової допомоги. Згідно з п.1 додаткової угоди №1 до цього договору від 25.11.2023, сторони погодили вартість послуг адвоката у фіксованій сумі 20\~000 грн. Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера від 10.01.2024, [PERSON] на виконання договору про надання правової допомоги від 25.11.2023 №1-25/11/23 сплатив адвокату 20 000 грн. Відповідно до акта прийому-передачі наданих послуг від 10.01.2024, адвокат передав, а замовник прийняв послуги з надання правової допомоги в справі №688/4431/23, відповідно до розрахунку вартості надання правової допомоги у фіксованій сумі. 3.Застосовані норми права. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови в позові на позивача. Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України розподіл судових витрат зазначається у резолютивній частині рішення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в т.ч. належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Розмір таких витрат має бути співмірним з складністю справи, складністю та обсягом наданих послуг, затраченим адвокатом часом на надання таких послуг, а також ціною позову. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Положення частин першої та другої статті 141 ЦПК України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя N R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року №5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява №71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява №72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява №66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 4.Оцінка суду. До розрахунку судових витрат долучено квитанцію про оплату послуг за договором від 25.11.2023 №1-25/11/23 на загальну суму 20 000 грн, однак не долучено акта виконаних наданих послуг (правої допомоги) до договору, а тому суд позбавлений можливості перевірити складність та терміновість виконаної роботи (послуги), її обсягу, часу, який необхідно витратити адвокату для виконання доручення клієнта. Разом з тим, суд враховує, що звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову. Проте реалізація такого права позивачем у будь-якому випадку зачіпає та має вплив на права та інтереси особи, визначеної ним як відповідач. Судом враховується, що відповідач [PERSON] у зв`язку із поданням даного позову до суду був змушений звертатися до адвоката для отримання професійної правничої допомоги для представництва його прав та інтересів у суді у справі за позовом, у зв`язку з чим поніс певні витрати. Тобто, отримавши позов, відповідач цілком логічно, з метою ефективного захисту своїх прав, змушений був звертатися за професійною правничою допомогою адвоката, яка є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). З огляду на те, що відповідач довів обґрунтовані підстави для стягнення компенсації витрат на правничу допомогу, суд вважає, що наявні підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. При цьому, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката,

Outcome: partial