Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

Позивач АТ «Перший український міжнародний банк» звернулося до суду з позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитними договорами у розмірі 66 483 грн. 51 коп. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. В обґрунтування позову, представник позивача зазначив, що між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] 10.06.2019 року укладено кредитний договір № 2001328917801, згідно з яким відповідач отримав кредит у сумі 7600,00 грн. та 20.07.2020 року кредитний договір № 10001633049701, згідно з яким відповідач отримав кредит у сумі 59\~589,27,00 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.12.2023 складає 66\~483,51 грн., з яких за кредитним договором № 2001328917801: 6183,94 грн. - заборгованість за кредитом; 3\~965,61 грн. - заборгованість за процентами; за кредитним договором № 10001633049701: 44 462,66 грн. - заборгованість за кредитом; 13,08 грн. - заборгованість за процентами; 11\~858,22 грн. - заборгованість за комісією. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами в розмірі 66\~483,51 грн. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив, що просить проводити розгляд справи за відсутності представника банку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Відзиву на позову заяву та будь-яких клопотань, в тому числі про застосування строку позовної давності, до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8\~ст. 178 ЦПК України\~вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, проводити заочно. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. 10.06.2019 [PERSON] підписав Заяву № 2001328917801 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Підписанням цієї заяви підтвердив, що прийняв Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до п.2 Заяви відповідач отримав кредит в розмірі 7 600 грн., строком на 12 місяців, розмір процентної ставки 47,88 % річних. 20.07.2020 [PERSON] підписав Заяву № 10001633049701 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Підписанням цієї заяви підтвердив, що прийняв Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до п.2 Заяви відповідач отримав кредит в розмірі 59\~589,27 грн., строком на 12 місяців, розмір процентної ставки 50,1543 % річних. Згідно з розрахунком заборгованості [PERSON] перед Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» за кредитними договорами станом на 01.12.2023 (включно) вбачається, що заборгованість [PERSON] перед Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» становить: № 2001328917801: 6183,94 грн. - заборгованість за кредитом; 3\~965,61 грн. - заборгованість за процентами; за кредитним договором № 10001633049701: 44 462,66 грн. - заборгованість за кредитом; 13,08 грн. - заборгованість за процентами; 11\~858,22 грн. - заборгованість за комісією. Відповідно до ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1\~ст.1055 ЦК України\~визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Частиною 1\~ст.77 ЦПК України\~встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Договорами, на які базуються правовідносини сторін є - заява відповідача від 10.06.2019 року та 20.07.2020 року про отримання кредитних коштів. У цих заявах, підписаних сторонами, наявні умови договору про встановлення процентної ставки за користування кредитними коштами, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Крім того, позивачем додано до матеріалів справи підписаний Паспорт споживчого кредиту, в якому також наявна інформація про умови кредитування та у якому визначено розмір кредиту, відсотків за користування кредитним коштами, розмір комісії, які є аналогічними викладеними у Заяві, також Паспорт містить умови щодо розміру штрафу за порушення зобов`язання. За таких обставин, судом встановлено, що [PERSON] , підписавши 10.06.2019 року Заяву № 2001328917801 та 20.07.2020 року Заяву № 10001633049701 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Паспорт споживчого кредиту, був обізнаний про розмір відсотків, процентної ставки за користування кредитними коштами, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості та розмір штрафу за порушення зобов`язання, отже йому були відомі істотні умови договору. Враховуючи те, що відповідач отримав від позивача грошові кошти (кредит), які в добровільному порядку не повернув, а також те, що в Заявах та Паспорті, які підписав відповідач міститься інформація про умови кредитування, а саме стосовно розміру відсотків за користування кредитними коштами, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості та розмір штрафу за порушення зобов`язання, суд дійшов висновку, що вимоги банку про стягнення з відповідача на його користь заборгованості станом на 01.12.2023, яка складає 54\~625,29 грн., з яких: 6\~183,94 грн. - заборгованість за кредитом; 3965,61 грн. - заборгованість за процентами; 44\~462,66 грн. заборгованість за кредитом; 13,08 грн. - заборгованість за процентами, обґрунтованими та підтвердженими належними доказами. Згідно з пунктом 6\~статті 3 ЦК України\~справедливість, добросовісність та розумність належать до загальних засад цивільного законодавства. Відповідно до частини першої\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями\~526,\~530,\~610, частиною першою статті\~612 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Щодо задоволення позовних вимог Банку в частині стягнення 11\~858 грн. 22 коп.. щомісячної комісїї за обслуговування кредиту №1001633049701 від 20.07.2020 року, суд виходить з такого: Згідно з абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» (у редакції станом на 01січня 2017року - остання редакція до набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»)\~кредитодавцю забороняється\~встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону, є нікчемною. 10 червня 2017 року набрав чинності\~Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у\~Законі України «Про захист прав споживачів»\~текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до частин першої та другої\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування»\~після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно частини другої\~статті 215 ЦК України\~недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»\~(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць,\~є нікчемною\~відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). В пункті 4 заяви №1001633049701 встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,99 %, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Враховуючи наведене, оскільки [PERSON] було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд приходить до висновку, що положення пункту 4 кредитного договору, укладеного 20 липня 2020 року між [PERSON] та АТ «ПУМБ» щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у розмірі по 1185,83 грн.є нікчемними, а тому позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за комісією не підлягає задоволенню. Враховуючи те, що відповідач належним чином не виконує обов`язки за договором, що підтверджується розрахунком заборгованості, не надав суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості, суд приходить до висновку, що з останнього на користь АТ «Перший український міжнародний банк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором, задовольнивши позов частково. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2\~205,17 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial