Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

у квітні 2022 року позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила: визнати недійсним кредитний договір № 631485273, укладений 13.10.2020 року між [PERSON] та АТ «Альфа Банк»; зобов`язати АТ «Альфа Банк» виключити відомості про боржника - [PERSON] з Єдиного реєстру боржників. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що у жовтні 2021 року [PERSON] дізналась про те, що є боржником у виконавчому провадженні № 66572548 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. за реєстровим номером 13049, яким стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Альфа банк» заборгованість за кредитним договором 631485273 від 13.10.2020 року у розмірі 12 569 грн. Позивач зазначає, що вказаний кредитний договір нею не укладався, особисто нею не підписувався і вона нікого не уповноважувала на його підписання. За вказаних обставин звернулась до суду із позовом про визнання вказаного кредитного договору недійсним. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.04.2022 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 44-45). 19.05.2022 року від представника позивача - адвоката Назаренко М.В. надійшло до суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні (а.с. 48-49). Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.05.2022 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 50). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.07.2022 року у справі призначено судово-почеркознавчу експертизу, провадження у справі зупинено (а.с. 59-60). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.01.2023 року поновлено провадження у справі (а.с. 71). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.04.2023 року зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіду В.О. надати суду оригінали: оферти від 13.10.2020 року на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, укладеної між [PERSON] та АТ «Альфа Банк»; анкети заяви від 13.10.2020 року; заяви (акцепту) № 248.631485273.111, 227.631485273.111 про прийняття пропозиції укласти договір страхування від 13.10.2020; довідки про систему гарантування вкладів фізичних осіб, паспорт споживчого кредиту від 13.10.2020, на підставі яких 22.06.2021 за заявою АТ «Альфа Банк» був вчинений виконавчий напис № 13049 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа Банк» заборгованості у розмірі 12 569 грн (а.с.115-116). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27.04.2023 року зобов`язано посадових осіб АТ «Сенс Банк» надати суду оригінали: кредитного договору № 631485273, укладеного 13.10.2020 між [PERSON] та АТ «Альфа Банк»; заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» про укладення договору на банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа Банк» [PERSON] (а.с. 121). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.06.2023 року зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка О.О. надати суду оригінали: кредитного договору № 631485273, укладеного 13.10.2020 між [PERSON] та АТ «Альфа Банк»; заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» про укладення договору на банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа Банк» [PERSON] (а.с. 143-144). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.06.2023 року у справі призначено судово-почеркознавчу експертизу, провадження у справі зупинено (а.с. 146-148). 13.12.2023 до Голосіївського районного суду м. Києва надійшов висновок експерта № 96/23 за результатами проведення почеркознавчої експертизи (а.с. 167-179). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.12.2023 року провадження у справі поновлено (а.с. 183). Відзив на позов від відповідача до суду не надходив. В судовому засіданні представник пощивача підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов. Представник відповідача в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступних висновків. Матеріали справи містять копію оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631485273, датованої 13 жовтня 2020 року, сторонами якої зазначено: [PERSON] (паспорт серія [NUMBER] , виданий 04.03.2016 Кременчуцьким РВ ГУ ДМС України в Полтавській обл.) та АТ «Альфа Банк» (а.с.101). Також, матеріали справи містять копію анкети заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа Банк», складену від імені [PERSON] , [INFO] (а.с. 102). З матеріалів справи також вбачається, що позивач [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із реєстрацією 14.05.2005 року шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », що стверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області (а.с. 6). Судом встановлено, що 22.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. за реєстровим номером 13049 вчинено виконавчий напис22.06.2021 року , яким запропоновано стягнути з [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ; адреса місця реєстрації: [ADDRESS] ; паспорт серії [NUMBER] , виданий Кременчуцьким РВ ГУ ДМС України в Полтавській області 04.03.2016 року), яка є боржником за кредитним договором № 631485273 від 13.10.2020 року, укладеним з АТ «Альфа Банк», заборгованість у загальному розмірі 12 569 грн (а.с. 33). В подальшому постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка О.О. від 19.08.2021 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] про примусове стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа банк» заборгованості у розмірі 12 569 грн, на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. за реєстровим номером 13049 (а.с. 34). Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631485273, датовану 13 жовтня 2020 року, а також анкету заяву про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа Банк» не підписувала, волі на їх укладення ніколи не виявляла. Частиною першою статті 626 Цивільний кодекс України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписом ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Підпунктом 2 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Підставою недійсності правочину згідно зі статтею 215 Цивільного кодексу України є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до частин 1-3, 5, 6 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Отже, угода може бути визнана недійсною лише з підстав, передбачених законом. Тому в кожній справі про визнання угоди недійсною суд встановлює наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угоди недійсною. За приписами ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Отже, заявляючи позов про визнання недійсним договору, позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків. Вирішуючи спори про визнання правочинів (договорів) недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. За клопотанням позивача, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.06.2023 року у справі призначено судово-почеркознавчу експертизу, провадження у справі зупинено (а.с. 146-148). 13.12.2023 року до суду надійшов висновок експерта № 96/23за результатами проведення почеркознавчої експертизи, складений 01.12.2023 року експертом ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» Фраймович Л.В. (а.с. 167-179). Згідно резолютивної частини вказаного висновку, підписи від імені [PERSON] , що містяться у рядках «Підпис*» та «(Підпис Клієнта)» в оферті на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 13.10.2020 року, складеної від імені [PERSON] та АТ «Альфа-Банк», «№ сделки 631485273», виконані не [PERSON] , а іншою особою (а.с. 174). Підписи від імені [PERSON] , що містяться у графах «3. ПІДПИС КЛІЄНТА» і «Підпис Клієнта:» в анкеті-заяві від імені [PERSON] від 13.0.2020 про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа Банк», виконані не [PERSON] , а іншою особою (а.с. 174). Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є найважливішою складовою принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами висновки експерта № 96/23 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи у цивільній справі, а так само і доводи позивача. Відтак, суд надходить до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 203 ЦК України, для визнання недійсним кредитного договору № 631485273, датованого 13.10.2020 року, укладеного між [PERSON] та АТ «Альфа Банк». З урахуванням встановленого суд надходить до того, що на обґрунтування своїх позовних вимог позивачем надано в розпорядження суду належні та допустимі докази, доведено їх переконливість, а також доведено наявність обставин, на які позивач посилалась як на підставу своїх вимог, зокрема, і ту обставину, що не [PERSON] підписувала оспорюваний правочин та не мала вільного волевиявлення на його укладення. Відтак позов [PERSON] підлягає задоволенню в частині позовних вимог про визнання недійсним кредитного договору № 631485273, датованого 13.10.2020 року, укладеного між [PERSON] та АТ «Альфа Банк». В частині позовної вимоги про зобов`язання АТ «Альфа Банк» виключити відомості про боржника - [PERSON] з Єдиного реєстру боржників, суд зазначає, що оскільки в ході судового розгляду справи судом не здобуто належних та допустимих доказів, які б засвідчували вказану вище обставину, а саме - включення [PERSON] до Єдиного реєстру боржників, дати такого включення та підстави, суд надходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову у вказаній частині. Питання про розподіл судових витрат вирішити в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial