Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

19.01.2024 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулося до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 491033476 від 28.08.2020 року у розмірі 48445,55 грн. та судові витрати у вигляді судового збору в сумі 3028,00 грн., витрати на професійну правову допомогу у розмірі 7100,0 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.08.2020 між АТ «Альфа банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 491033476, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 32799,51 грн, строк кредиту 60 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 39,90%. Відповідач своїх зобов`язань належним чином за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 20.12.2021 року у нього утворилась заборгованість на суму 48445,55 грн, яка складається з тіла кредиту у розмірі 32568,74 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 15876,81 грн. 20.12.2021 у правовідносинах за вказаною заборгованістю була здійснена заміна кредитора у зобов`язанні з АТ «Альфа Банк» на ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». Враховуючи, що відповідач не виконав свого зобов`язання за кредитним договором, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді від 25.01.2024 позовну заяву ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Учасники справи у судове засідання, не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, у позові представник позивача просив провести розгляд справи за його відсутності, та також не заперечував проти заочного розгляду справи. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенню ч. 2 ст.247, ч. 1 ст.280 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 28.08.2020 між АТ «Альфа банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 491033476, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 32799,51 грн, строк кредиту 60 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 39,90%. За умовами кредитного договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, а позичальник зобов`язується повернути кредит, виплачувати проценти за користуванням кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. 20.12.2021 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги, у тому числі за кредитним договором № 491033476. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 491033476 від 28.08.2020. Позивачем виконані умови договору, а саме надано відповідачу кредитні кошти, у свою чергу, позичальник не виконала умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед позивачем, як новим кредитором. З доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 20.12.2021 року у нього утворилась заборгованість на суму 48445,55 грн, яка складається з тіла кредиту у розмірі 32568,74 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 15876,81 грн. Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч .1 ст.638та ч. 1 ст.640 Цивільного кодексу України, договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В разі заміни кредитора у зобов`язанні первісний кредитор повністю або у визначеній частині вибуває із зобов`язання, а на його місце приходить новий кредитор. При цьому зміст зобов`язання, тобто обсяг прав та обов`язків його сторін залишається незмінним. Отже, виходячи із загальних правил та положень даної статті, до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора. Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов`язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору. Згідно ст. ст.526,530,610 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. ст.610,611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно зі ст. ст. 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Приймаючи до уваги, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухилилась від сплати заборгованості, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» про стягнення заборгованості з [PERSON] підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 7100,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з приписами ч.ч. 1-6 ст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Судом встановлено, що у матеріалах справи містяться копія договору про надання професійної правничої допомоги від 02.10.2023 № 02/10-23, копія додаткового договору № 2 від 03.01.2024 р., копія акту про приймання-передачі виконаних робіт № 2 від 03.01.2024 р., копія платіжної інструкції № 16 від 04.01.2024 р. на суму 7100,00 грн. За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про задоволення витрат на професійну правничу допомогу заявлену позивачем. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та приймаючи до уваги, що позовні вимоги судом задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового в сумі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved