Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначив, [PERSON] в період з 27.05.2021 по 28.02.2023 працював у ТОВ «Власов ТРАНС» на посаді водія автотранспортного засобу. На виконання заявки №54858 щодо перевезення вантажу із складу по вул. Компресорній, 3, с. Білогородка, Київської області до ТРЦ «Любава», бул. Шевченка, 208, м. Черкаси 16.06.2021 був відправлений [PERSON] на транспортному засобі ISUZU д.н.з. [NUMBER] . 16.06.2021 відповідач на транспортному засобі ISUZU д.н.з. [NUMBER] прибув до пункту навантаження у с. Білогородка, де за товарно-транспортною накладною №S0003711904-6912083 від 16.06.2021 отримав продукцію на загальну суму 278 964,95 грн., упакованої в 38 коробів. Мотивуючи тим, що транспортний засіб ISUZU д.н.з. [NUMBER] під час руху отримав несправність гальмівної системи, вже на території ТОВ «Власов ТРАНС» близько 07 години ранку самостійно зірвав пломбу та здійснив перевантаження вантажу у транспортний засіб Volkswagen д.н.з. [NUMBER] . На пункті навантаження товару було виявлено недостачу 19 коробів, про що складено відповідний акт. Вартість непоставленого товару складала 160 483,29 грн. У зв`язку х пред`явленням претензії на вказану суму збитків та укладення Договору про погашення заборгованості (погоджено графік платежів), ТОВ «Власов ТРАНС» здійснив відшкодування шкоди за непоставлений товар у загальному розмірі 160 483,29 грн: 13.07.2021 40 000 грн., 25.08.21 40 000 грн., 29.09.2021 40 000 грн., 27.10.2021 40 483,29 грн. У зв`язку з вищезазначеним у ТОВ «Власов ТРАНС» виникло право зворотної вимоги до винної особи. Добровільно відшкодовувати шкоду в порядку регресу [PERSON] відмовляється. Ухвалою суду від 06.02.2024 позовну заяву залишено без руху. Відповідно до ухвали суду від 08.02.2024 про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 12.03.2024 у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовлено. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, а тому суд, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідно до наказу (розпорядження) ТОВ «Власов Транс» про прийом на роботу №29-ВК від 26.05.2021 та наказу (розпорядження) ТОВ «Власов Транс» про припинення трудового договору №05-ВК від 28.02.2023 [PERSON] в період з 27.05.2021 по 28.02.2023 працював у ТОВ «Власов ТРАНС» на посаді водія автотранспортного засобу. 16.06.2021 відповідач на транспортному засобі ISUZU д.н.з. [NUMBER] прибув до пункту навантаження у с. Білогородка, де за товарно-транспортною накладною №S0003711904-6912083 від 16.06.2021 отримав продукцію на загальну суму 278 964,95 грн., упакованої в 38 коробів. Відповідно до акту про нестачу коробок від 17.06.2021 на пункті навантаження товару було виявлено недостачу 19 коробок. Згідно товарно-транспортної накладної від 17.06.2021, [PERSON] здійснив перевантаження вантажу з автомобіля ISUZU д.н.з. [NUMBER] в транспортний засіб Volkswagen д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до маршрутного листа №000059318, змовником Еколь Логістікс ТОВ було передано перевізнику Власов Транс ТОВ, автомобіль ISUZU, водій [PERSON] , вантаж в загальній кількості 103 коробки. Згідно договору про матеріальну відповідальність працівника за передані йому підзвітні цінності від 27.05.2024, [PERSON] прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за всі передані йому товарно-матеріальні цінності та грошові засоби. Згідно п. 3 Договору, у випадку недостачі переданих працівнику підзвітних товарно-матеріальних цінностей він зобов`язується відшкодувати недостачу грошових засобів та вартість відсутніх з його вини товарів. Відповідно до пояснювальної записки [PERSON] від 17.06.2021, транспортний засіб ISUZU д.н.з. [NUMBER] , під час руху отримав несправність гальмівної системи, вже на території ТОВ «Власов ТРАНС» близько 07 години ранку самостійно зірвав пломбу та здійснив перевантаження вантажу у транспортний засіб Volkswagen д.н.з. [NUMBER] , яким і здійснив доставку товару. Згідно заявленої претензії ТОВ «ЕКОЛЬ ЛОГІСТІКС» №875 від 06.07.2021 та договору №06/07/2021 від 06.07.2021, ТОВ «Власов Транс» зобов`язався перед ТОВ «ЕКОЛЬ ЛОГІСТІКС» відшкодувати 160483,29 грн. збитків спричинених у зв`язку з неналежним виконанням позивачем умов договору про перевезення вантажу. Згідно платіжних доручень №931 від 27.10.2021, №545 від 13.07.2021, №698 від 25.08.2021, №833 від 29.09.2021, ТОВ «Власов ТРАНС» здійснив відшкодування збиткців відповідно до претензії ТОВ «ЕКОЛЬ ЛОГІСТІКС» №875 від 06.07.2021 у загальному розмірі 160 483,29 грн. До матеріалів позовної заяви додані відеозаписи з камер спостереження розвантаження, ймовірно відповідачем, товару. Суд не бере такі докази до уваги, оскільки вони як не підтверджують, так і не спростовують вини відповідача щодо втрати товару. Крім того, сам позивач в позові вказує про неможливість надання всіх відеофайлів через підсистему «Електронний суд», проте на цифровому носії їх не додав. Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 29.12.1992 р. «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред`явлення регресного позову. При цьому, строк позовної давності для звернення до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди становить 1 рік з дня її виявлення. Тобто право регресивної вимоги позивача до відповідача виникло з 27.10.2021 - з дати здійснення повної оплати суми боргу відповідно до договору про погашення заборгованості. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст. 134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.136 КЗпП України покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням роботодавця, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. Розпорядження роботодавця, або вищестоящого в порядку підлеглості органу має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Якщо працівник не згоден з відрахуванням або його розміром, трудовий спір за його заявою розглядається в порядку, передбаченому законодавством. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання роботодавцем позову до місцевого загального суду. Згідно ст.137 ЗКпП України, суд при визначенні розміру шкоди, що підлягає покриттю, крім прямої дійсної шкоди, враховує ступінь вини працівника і ту конкретну обстановку, за якої шкоду було заподіяно. Коли шкода стала наслідком не лише винної поведінки працівника, але й відсутності умов, що забезпечують збереження матеріальних цінностей, розмір покриття повинен бути відповідно зменшений. Враховуючи викладене, позивачем підтверджена пряма дійсна шкода в розмірі 160483,29 грн., яка полягає в неналежному виконанні відповідачем своїх трудових обов`язків, визначених договором про матеріальну матеріальну відповідальність працівника, а саме не забезпечив збереження вантажу при транспортуванні в повному обсязі, що спричинило недостачу вантажу. Вказаними діями відповідач завдав матеріальної шкоди позивачу, який на підставі претензійних вимог виплатив спричинену шкоду його працівником, перерахувавши на рахунок ТОВ «ЕКОЛЬ ЛОГІСТІКС» №875 від 06.07.2021 грошові кошти у загальному розмірі 160 483,29 грн. Щодо строків звернення до суду із позовом суд зазначає наступне. Відповідно до\~ч.3.\~ст.233\~КЗпП України,для звернення роботодавця до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України установлено карантин. Відповідно до ч.1 Прикінцевих положень КЗпП України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2023, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який було неодноразово продовжено та діє на момент звернення позивача до суду. Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. За таких обставин суд приходить до висновку, що строк звернення позивача із позовом до суду не пропущений. Витрати на правничу допомогу заявлені позивачем в сумі 15000 грн, суд вважає такими, що не підлягають стягненню з відповідача, оскільки позивачем в позові вказано, що докази на підтвердження понесених витрат будуть подані ним протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. А отже, це питання підлягає вирішенню в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved