Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивач в грудні 2023 року звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з 21.11.2008 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу в них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 07.11.2023 року шлюб між ними розірвано. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 22.01.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позиції учасників справи Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки та розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до таких висновків. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.11.2008 року. Від шлюбу в них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.7,8). Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 07.11.2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.5-6). Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та перебувають на її утриманні (а.с.9). Норми права які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до\~статті 13 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з частиною другою, третьою\~статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Статтею 180 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина перша\~статті 182 СК України\~визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частиною другою\~статті 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини першої\~статті 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, за наслідком дослідження вищезазначених доказів, здійснюючи їх аналіз в сукупності, приймаючи до уваги те, що неповнолітні діти проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні, потребують матеріальної допомоги, відповідач працездатний, у зв`язку з чим може надавати матеріальну допомогу на їх утримання, враховуючи положення ст.141 СК України щодо рівності обов`язку батьків по утриманню дітей, матеріального становища позивача, відповідача, суд прийшов до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню, буде законним і справедливим стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подачі позову до суду та до досягнення старшим сином повноліття, що не буде порушувати права відповідача та забезпечить утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн, від сплати якого позивач звільнена за вимогою про стягнення аліментів. Згідно з п.1 ч.1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved