Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

Заявниця [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати недієздатним [PERSON] , [INFO] , жителя с. Репужинці Чернівецького району Чернівецької області. В обґрунтування заяви посилається на те, що являється двоюрідною сестрою [PERSON] , який є інвалідом 2 групи з дитинства, довічно. У 2021 році [PERSON] переніс важку форму COVІD-19 та одразу після цього змінився його психічний стан, він почав забувати, не орієнтуватись на місці та часі, не розуміє вимог до себе. Забуває , що потрібно поїсти, помитись, на зауваження не реагує, пам`ять на виключні події різко знижена. У зв`язку із чим проходив лікування в лікаря психіатра, який вказав, що у [PERSON] інтелектуально-мнестисті функції знижені, мислення в`язке, сповільнене, деградований, критика відсутня. Лікарем психіатром виставлено діагноз: виражена атеросклеротична деменція з психотичними включеннями та зазначено, що хворий соціально- побутово безпомічний, потребує стороннього догляду. У зв`язку із наведеним заявниця змушена звернутись до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатним. В судовому засіданні представник заявниці [PERSON] заявлені вимоги підтримав повністю, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Особа, відносно якої вирішується питання про визнання недієздатною - [PERSON] в судове засідання не з`явився. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 115 від 27.12.2023 не може фактично брати участь в судовому засіданні та давати пояснення по суті справи. Представник особи, відносно якої вирішується питання про визнання недієздатною [PERSON] - адвокат Павчук С.І. в судовому засіданні просив заявлені вимоги задовольнити. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, адвоката особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.\~Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , вказане вбачається із копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18.12.1973. Його батьками значаться [PERSON] (рос.мовою) та [PERSON] (рос.мовою) (а.с.8). Із копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 02.10.1998, [PERSON] народилася [INFO] . ЇЇ батьками значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Із архівної довідки №1/1573 від 12.09.2023 вбачається, що у документах архівного фонду «Книги актів цивільного станку (медичні книги) нинішньої Чернівецької області» в книзі актів про народження громадян православного віровизнання с.Репужинці Заставнівського району Чернівецької області є відомості про те, що [INFO] народився [PERSON] , син [PERSON] та [PERSON] . Актовий запис №15 від 27.05.1939 (а.с.9). Із архівної довідки №1/1574 від 12.09.2023 вбачається, що у документах архівного фонду «Книги актів цивільного станку (медичні книги) нинішньої Чернівецької області» в книзі актів про народження громадян православного віровизнання с.Репужинці Заставнівського району Чернівецької області є відомості про те, що [INFO] народився [PERSON] , син [PERSON] та [PERSON] . Актовий запис №33 від 20.09.1936 (а.с.10). Із вказаних документів вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] являється двоюрідними братом та сестрою. Згідно довідки МСЕК серії ПВД №010243, яка видана 15.11.2006, [PERSON] , 1957 року народження являється інвалідом ІІ групи з дитинства, довічно (а.с.7). У відповідності до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Якщо від часу виникнення недієздатності залежить визнання недійсним шлюбу, договору або іншого правочину, суд з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та інших доказів щодо психічного стану особи може визначити у своєму рішенні день, з якого вона визнається недієздатною. Відповідно до ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Частина 1 ст.60 ЦК України визначає, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. У п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України зазначено, що обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи суд розглядає в окремому провадженні. Відповідно до ч.3 ст.296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Згідно з ч.3 ст.297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу (ст.298 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі №636/398/19 зазначено, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними. Відповідно до ч.1 ст.300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Цивільна дієздатність фізичної особи це її здатність своїми діями набувати для себе цивільні права і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Дієздатність вказує на передбачену нормами права здатність особи самостійно, своїми усвідомленими діями, здійснювати (використовувати і виконувати) суб`єктивні права і юридичні обов`язки. Дієздатність це категорія цивільного та цивільно-процесуального права. Набуття дієздатності, обмеження дієздатності та визнання особи недієздатною встановлюються за значеними галузями права та відбувається за рішенням суду. Обмеження дієздатності та визнання особи недієздатною обмежує здатність фізичної особи самостійно вступати в правовідносини, після визнання такого факту особі призначається опікун чи піклувальник. Недієздатність втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обов`язки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Критерії недієздатності психічно хворих визначені в Цивільному кодексі України. Стан недієздатності характерний тільки для фізичних осіб та встановлюється в судовому порядку після обов`язкового проведення судово-психіатричної експертизи. Визнання особи недієздатною це не тільки визначення стану здоров`я, але й складне юридичне поняття, яке містить в собі два критерії: медичний та юридичний (психологічний). Під медичним критерієм слід розуміти «хронічний, стійкий психічний розлад». Другий, юридичний (психологічний) критерій, вказує на нездатність особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Але чіткого категоричного розмежування юридичного (психологічного) та медичних критерій існувати не може. Вказані критерії одночасно несуть як медичний, так і юридичний характер. Юридичний критерій недієздатності має, перш за все, психологічну природу. Він свідчить про тяжкість психічного захворювання, ступінь розладів у інтелектуально-мнестичної та емоційновольовоїсферах психічної діяльності. Не кожний психічний розлад призводить до нездатності особи приймати участь у цивільних відносинах, а тільки такий його ступінь (глибина), який суттєво впливає на волю, пам`ять та інтелект хворого, що позбавляє особу можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У відповідності до п.3.3. «Правила опіки та піклування», затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.99 року №34/166/131/88 вбачається перелік документів, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна над повнолітньою особою, серед яких значиться рішення суду про визнання даної особи недієздатною. З аналізу зазначеної норми вбачається, що для того, щоб встановити опіку над повнолітньою недієздатною особою потрібне рішення суду про визнання такої особи недієздатною. Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта №115, [PERSON] , [INFO] , хворіє психічним захворюванням у формі судинної деменції. Захворювання, на яке страждає [PERSON] носить стійкий характер. В силу наявного у нього стійкого психічного захворювання [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та не може керувати ними (а.с.41-42). Враховуючи вищевикладене суд вважає, що є підстави для задоволення заяви та визнання [PERSON] , [INFO] недієздатним. У зв`язку з тим, що [PERSON] підлягає визнанню недієздатним , та у відповідності до приписів ч.1 ст. 300 ЦПК України над ним слід встановити опіку, проте, враховуючи те, що в матеріалах справи відсутнє відповідне подання органу опіки та піклування, вирішення питання про призначення опікуна слід здійснювати в іншому судовому провадженні. Відповідно до ч.ч.6,7 ст.300 ЦПК України строк дії\~рішення про\~визнання фізичної\~особи недієздатною\~визначається судом,\~але не\~може перевищувати\~двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку дії рішення суду. У відповідності до ст. 299 ЦПК України витрати на проведення судової психіатричної експертизи в розмірі 2689,70 гривень вважати такими, що відносяться на рахунок держави. На підставі ст. 39, 60 ЦК України,

Outcome: approved