Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) в особі свого представника - адвоката Шурубора Вячеслава Ігоровича (далі представник позивача) звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] таІванківської селищної ради Вишгородського району Київської області в якому просить суд визнати за [PERSON] , право власності на житловий будинок (в технічному паспорті літера «А»), загальною площею 45,8 кв.м, житловою площею 29,7 кв.м., допоміжною (підсобною) площею 16,1 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, а саме: сарай (в технічному паспорті літера «Б»), вбиральня (літера «В»), огорожа (№1-3), що розташовані по [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником вищевказаного домоволодіння, даний будинок будувався власними силами за особисті кошти, але після закінчення будівництва вона належним чином його не зареєструвала.Земельна ділянка під домоволодінням була виділена під забудову домоволодіння, але сама земельна ділянка не приватизована. Позивач вказує, що на даний час вона не має можливості офіційно зареєструвати своє право власності на спірне домоволодіння, в зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на нього, оскільки на момент закінчення будівництва вказаного будинку його реєстрація не була проведена в належному порядку. Також позивач вважає, що має право у судовому порядку визнати своє право власності на домоволодіння, так як останній знаходиться фактично у її власності та володінні, будинок не має іншого власника, права інших осіб в даному випадку не порушуються, що є презумпцією правовірності її права власності на вказане вище майно, але її суб`єктивне право власності на вказане домоволодіння не підтверджено відповідним документом. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 01.02.2024 року було відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 29.02.2024 року. Позивач та його представник адвокат Шурубор В.І. в судове засідання не з`явилися. Представник позивача звернувся до суду з клопотанням в якому просить суд проводити розгляд даної справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити повністю. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON] , звернулися до суду із заявами про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Іванківська селищна рада Вишгородського району Київської області звернулася до суду з заявою про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явилися та подані до суду клопотання про розгляд справи без участі сторін та їх представників, суд вирішує справу за наявними матеріалами, які містяться у справі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється, оскільки сторони в судове засідання не з`явилися. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідачі позов визнали. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Судом встановлено, що відповідно до виписки з погосподарської книги № 4 на 2016-2023 роки, за [PERSON] рахується житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , номер об`єкта погосподарського обліку 00321-1. Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,1000 га, яка знаходиться у власності [PERSON] . Згідно з повідомленням, яке видане Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» за № 38 від 13.01.2023 року, слідує, що в архіві підприємства інвентаризаційна справа на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] не зареєстрована та інформація щодо реєстрації права власності відсутня. Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , житловий будинок побудований у 1950 році. Згідно довідки № 255 від 05.07.2023 року, виданої Іванківською селищною радою, будинок особовий рахунок № [NUMBER] в [ADDRESS] належить [PERSON] . Рішенням № 68877474 від 15.08.2023 року державного реєстратора прав на нерухоме майно відмовлено [PERSON] в реєстрації права власності на вищевказаний житловий будинок, у зв`язку з відсутністю документу, що відповідно до законодавства підтверджує набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Тобто, зважаючи на зміну законодавства, а саме порядку реєстрації права власності на нерухоме майно, органи реєстрації прав на нерухоме майно не визнають право Неправди [PERSON] нерухоме майно у вигляді житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] . Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ч. 1 ст. 55 Конституції України). Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. (ч. 2 ст. 41 Конституції України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. (ч. 1 ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання права. (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Оскільки позови про визнання права власності, що пред`явлені на підставі статті 392 ЦК України, пов`язані з невизначеністю відносин права власності позивача щодо свого майна, то на ці позови не поширюються правила про позовну давність. (п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»). Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових правпроводиться на підставі, зокрема, судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов в повному обсязі та визнати в цілому право особистої приватної власності [PERSON] на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] . Судові витрати сплачені позивачем при подачі позову до суду, які вона просить не стягувати з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved