Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

13 жовтня 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що з 04 червня 1988 року позивач проживає з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу малолітніх дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що між сторонами відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Позивач з відповідачем втратили почуття любові та поваги один до одного. Вони вже не є однією сім?єю, не ведуть спільний побут, так як більше року разом не проживають. Відповідачка перейшла жити до своєї матері. Відповідач вважає, що з відповідачкою шлюб фактично припинив існування, він не бажає продовжувати подальше сімейне життя з нею. Збереження шлюбу суперечить його інтересам, та праву на нормальне життя. На примирення не згоден. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є недоцільним, в зв`язку з чим і звернувся до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчить оголошення на веб-сайті «Судова влада». Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що 04 червня 1988 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем у Бериславському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 64, що підтверджується листом Начальника Великоолександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тетяни КОШМАК від 16.02.2024 року № 1690/24-вх. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На даний час сторони припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім`єю і не ведуть сумісне господарство, подружжя не бажає зберегти родинні стосунки, між ними було втрачено почуття любові та взаємної поваги. Суд вважає, що за таких обставин надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до положень\~статті 51 Конституції України\~та частини першої\~статті 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису\~статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Згідно положень\~статті 3 СК України сім`ю\~складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, приймаючи до уваги взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання продовжувати шлюбні відносини, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved