Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

08 листопада 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.09.1989 року. Від шлюбу з відповідачкою мають повнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачкою не склалось, через протирічивість поглядів на життя, несумісність характерів, їхня сім`я фактично розпалась. Тривалий час, більше 30-ти років вони припинили між собою шлюбні стосунки, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер, при його фактичному розпаді. За таких обставин подальше збереження шлюбу неможливе, тому він звернувся до суду з даним позовом. 04.12.2023\~року винесено\~ухвалу про\~відкриття спрощеного\~позовного провадження\~та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, хоч про час і місце слухання справи належним чином повідомлена, заяв, клопотань чи заперечень суду не надала. Положеннями ст.\~280\~ЦПК\~України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:\~\~1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;\~\~2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;\~\~3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин. Відповідно до\~ч.\~5,6\~ст.\~263 ЦПК України,\~обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~(далі\~ЦПК\~України),\~у разі\~неявки в\~судове засідання\~всіх учасників\~справи,\~чи в\~разі якщо\~відповідно до\~положень\~ЦПК України\~розгляд\~справи здійснюється\~судом за\~відсутності учасників\~справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~ Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси позивача, даючи оцінку діям відповідача, які суд оцінює, як такі, що направлені на затягування розгляду справи по суті, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч.4 ст.223, ст.\~280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню\~з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.09.1989 року Виконавчим комітетом Великовільшанської сільської ради Васильківського району Київської області, зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачкою, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 07.09.1989 року серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей. Подружні відносини\~фактично перестали\~існувати близько\~30-\~ти років\~тому, протирічивість\~поглядів на\~життя,\~несумісність характерів, втрата почуття любові, взаємоповаги один до одного. Із позову, заяв сторін, поданих на адресу суду встановлено, що сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею п`ятою Протоколу № 7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно із частиною першою статті 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналіз наведених положень свідчить про те, що як при укладенні шлюбу так і при його розірванні передбачається реалізація волі жінки та чоловіка без будь-якої дискримінації та примушування та/або утримання у шлюбних відносинах. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зміст наведених норм матеріального права та враховуючи зібрані у справі докази суд приходить до висновку, що відносини, які склалися між подружжям, вказують на те, що їх подальше спільне проживання є неможливим, а тому надання строку на примирення суд вважає недоцільним. А тому, позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи заяву позивача судові витрати слід залишити за ним.

Outcome: approved