Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] , мотивуючи його тим, що 08 травня 2013 року виконавчим комітетом Стрибізької сільської ради Пулинського району Житомирської області було зареєстровано шлюб між її сином [PERSON] та [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] ". Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . З березня 2022 року [PERSON] проходив службу у Збройних Силах України та при виконанні бойового завдання по захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України безвісти зник 17 грудня 2022 року. [PERSON] ще наприкінці березня 2022 року поїхала на заробітки, а діти залишилися проживати з нею. З того часу відповідачка жодних чином не піклується про своїх дітей, не проявляє зацікавленості в їх подальшій долі, не цікавиться їх станом здоров"я, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідного медичного догляду та лікування дітей, не створює умов для отримання ними освіти, не спілкується з вчителями та не цікавиться успіхами дітей, не бере будь-якої участі у їх вихованні. На даний час [PERSON] наміру повертатися в Україну та забрати своїх дітей не має та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, про що повідомляла орган опіки та піклування. Всі обов"язки, покладені законом на батьків, виконує вона як бабуся дітей, самостійно забезпечує їх необхідним харчуванням та відповідним медичним доглядом, займається їх фізичним і духовним розвитком. Діти знаходяться на її повному утриманні, однак опіка над ними у встановленому законодавством порядку не встановлена, що шкодить інтересам дітей. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідачки від виховання та утримання своїх дітей та відсутність її серйозного ставлення до виконання своїх батьківських обов"язків. Враховуючи викладене, з метою повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дітей, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Червоноармійського районного суду Житомирської області від 08.02.2024 відкрито провадження у справі та призначено по ній підготовче засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29.02.2024 закрито підготовче засідання у даній справі та призначено її до судового розгляду. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з вищезазначених підстав та просили їх задовольнити. При цьому позивачка пояснила, що її невістка [PERSON] у березні 2022 року, залишивши дітей на неї, виїхала за кордон, де перебуває на даний час, створила сім"ю з іншим чоловіком та народила ще двох дітей. Протягом двох років відповідачка жодного разу до дітей не приїжджала, їх життям та здоров"ям не цікавилася, лише кілька разів телефонувала та повідомила, що виїхала за кордон, де проживає з іншим чоловіком та народила від нього двох дітей. Можливості забрати до себе дітей [PERSON] та [PERSON] не має і не бажає цього робити, надіслала на ім"я начальника служби у справах дітей Курненської сільської ради письмову заяву про згоду на позбавлення її батьківських прав. Діти відповідачки проживають з нею з народження, вона піклується про них та бажає оформити опіку над ними, оскільки їх батько пропав безвісти у грудні 2022 року. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надіслала на електронну адресу суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає та не заперечує щодо прийняття рішення про позбавлення її батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи - органу опіки та піклування Курненської сільської ради Житомирського району Житомирської області Мартинчук О.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Пояснила, що відповідачка [PERSON] у березні 2022 року виїхала в невідомому напрямку, залишивши своїх дітей на бабусю. З того часу остання виховує та утримує дітей відповідачки, піклується про їх життя та здоров"я. В телефонному режимі [PERSON] повідомила їй, що перебуває за кордоном, повертатися в Україну не планує і дітей до себе забирати також не буде, тому не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, про що надіслала відповідну письмову заяву до органу опіки та піклування Курненської сільської ради Житомирського району Житомирської області. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, а також представника третьої особи, дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. ч. 2, 5 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов"язку батьківського піклування щодо неї. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України від 13 січня 2005 року № 2342-ІУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього ж Закону безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Верховний Суд України в п. 16 ч. 2 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 08 травня 2013 року виконавчим комітетом Стрибізької сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, актовий запис № 1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 08.09.2013 (а.с. 13). Згідно копій свідоцтв про народження відповідно серії [NUMBER] , виданого 29.05.2013 виконавчим комітетом Стрибізької сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, та серії [NUMBER] від 12.08.2014, виданого виконавчим комітетом Стрибізької сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 14, 15). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , повторно виданого 30.01.2024 Пулинським відділом ДРАЦС у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 19.10.1991 Малосупоївською сільською радою народних депутатів, позивачка у зв"язку з реєстрацією шлюбу з [PERSON] змінила дошлюбне прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с. 16). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданого 01.02.2024 Пулинським відділом ДРАЦС у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), позивачка у зв"язку з реєстрацією шлюбу з [PERSON] змінила дошлюбне прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с. 16 зворот). Відповідно до копії сповіщення про зниклих (безвісти), виданого [INFO] 23.12.2022 за № 6/33/У на ім"я [PERSON] , [PERSON] , [INFO] 17.12.2022 о 11.00 год в населеному пункті Білогорівка Луганської області, виконуючи бойове завдання в складі підрозділу щодо проведення захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, потрапив під артилерійський обстріл з боку підрозділів Збройних Сил Російської Федерації, в результаті чого було втрачено зв"язок, місце його знаходження невідоме та серед загиблих не значиться (а.с. 11). Згідно копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.01.2023 02.01.2023 до ВП № 4 ЖРУП ГУНП в Житомирській області надійшла заява від [PERSON] про те, що 15.12.2022 під час бойових дій в смт Білогорівка Луганської області зник її син [PERSON] , [INFO] , який є військовослужбовцем в/ч [NUMBER] . За даним фактом заведено кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за № 12023060460000002 від 03.01.2023 (а.с. 12). Як вбачається з витягу з реєстру Курненської територіальної громади №2024/000328046 від 11.01.2024 [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до копії довідки, виданої Стрибізьким старостинським округом № 1 Курненської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 55 від 22.01.2024, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але за місцем реєстрації не проживає з березня 2022 року. Місце знаходження [PERSON] невідоме. Діти [PERSON] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані та проживають з бабусею [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17). Згідно копії довідки, виданої Курненською сільською радою Житомирського району Житомирської області № 95 від 23.01.2024, до складу сім"ї позивачки [PERSON] входять: сини [PERSON] , 1991 р.н., [PERSON] , 1999 р.н., [PERSON] , 2009 р.н., дочка [PERSON] , 2004 р.н., невістка [PERSON] , 1994 р.н., онука [PERSON] , 2013 р.н. та онук [PERSON] , 2014 р.н. (а.с. 18). Як вбачається з копій актів обстеження умов проживання і виховання дітей в сім"ї від 21.12.2022, 23.08.2023, 05.02.2024 діти [PERSON] , 2013 р.н. та [PERSON] , 2014 р.н. проживають разом з бабусею [PERSON] в [ADDRESS] . В будинку чисто, продуктами харчування сім"я забезпечена. На момент обстеження мати дітей [PERSON] відсутня, зі слів бабусі її місце проживання невідоме, остання не бере участі у вихованні та утриманні дітей, ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків (а.с. 19-20). Той факт, що [PERSON] більше року не проживає за місцем реєстрації в с.Стрибіж Житомирського району Житомирської області, підтверджується копією акту про непроживання особи за місцем реєстрації від 29.01.2024, підписаного жителями с. Стрибіж Житомирського району Житомирської області [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21). Відповідно до копії довідки Стрибізького старостинського округу № 1 Курненської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 865 від 07.09.2023 на утриманні [PERSON] , [INFO] знаходяться неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 22). З довідки Стрибізького ліцею Курненської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 09 від 29.01.2024 вбачається, що [PERSON] не відвідує батьківські збори, не цікавиться навчанням своїх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 23). Згідно копії довідки Стрибізького старостинського округу № 1 Курненської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 1053 від 14.11.2023 [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , проживає за кордоном з березня 2022 року. Має неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають за місцем реєстрації за вищевказаною адресою з бабусею [PERSON] , [INFO] [PERSON] участі у вихованні дітей не приймає, пільг та інвалідності не має (а.с. 24). Рішенням виконавчого комітету Курненської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 22.09.2023 № 102 затверджено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] . Згідно даного висновку органом опіки та піклування Курненської сільської ради Житомирського району Житомирської області встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків. Протягом року не створювала належних умов для проживання та вихованні дітей, оскільки відсутня по місцю проживання, не забезпечує їх харчуванням та медичним доглядом, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток. Батько [PERSON] , [INFO] є військовослужбовцем та рахується зниклим з 15.12.2022 під час бойових дій в смт Білогородка Луганської області. Під час телефонної розмови з [PERSON] остання свого місця знаходження не повідомила та зазначила, що бажає аби її позбавили батьківських прав відносно її дітей [PERSON] , 2013 р.н. та [PERSON] , 2014 р.н.. Після цього написала власноруч відповідну заяву, сфотографувала її та надіслала начальнику служби у справах дітей через мобільний додаток "Вайбер". Враховуючи викладене, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 26-27). Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Частиною першою статті 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини (частина перша статті 164 СК України). Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. При цьому суд керується положеннями Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», згідно з п. 15 якої позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з положеннями п. 16 цієї Постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідачка [PERSON] в своїй письмовій заяві на адресу суду не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, протягом тривалого часу самоусунулася від участі у вихованні та утриманні дітей, які в силу свого віку потребують всебічної емоційної та матеріальної підтримки з боку матері, їх життям та здоров"ям не цікавиться, будь-яких спроб змінити свою поведінку не робила, що свідчить про її свідомий вибір продовжувати своє життя без участі в ньому дітей, тому суд дійшов висновку про задоволення позову. При цьому суд виходить з того, що позбавлення батьківських прав дасть можливість забезпечити стабільність у житті дітей шляхом встановлення чітких правових відносин та опіки над ними, їх належний розвиток у стабільному та нормальному середовищі, що сприятиме психологічному та емоційному здоров"ю дітей та забезпечить їх благополуччя та розвиток у майбутньому. Частина 3 ст. 166 СК України передбачає, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У судовому засіданні встановлено, що відповідачка не утримує своїх малолітніх дітей і не бажає цього робити, тому суд вважає стягнути з неї на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки її заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред"явлення позову до суду і до досягнення повноліття найстаршою дитиною. Крім того, суд роз"яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів малолітніх дитини, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь позивачки судовий збір в сумі 1211, 20 грн з позовних вимог про позбавлення батьківських прав та на користь держави судовий збір в сумі 1211, 20 грн з позовних вимог про стягнення аліментів.

Outcome: approved