Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, яку мотивує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 30.11.1989 року, посвідченого державним нотаріусом Калуської державної нотаріальної контори Локатир М.В. за реєстровим номером запису №5138, їй належить жилий будинок з напівпідвалом за адресою: [ADDRESS] . У зазначеному документі по тексту нотаріусом було зроблено технічну орфографічну помилку у її прізвищі, а саме: зазначено прізвище « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». На час оформлення зазначеного договору купівлі-продажу від 30.11.1989 року заявниця не звернула уваги на правильність написання її даних, лише після того, як вона звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно вона виявила помилку. У зв`язку із виявленими розбіжностями в написанні її прізвища, заявниця не може зареєструвати право власності на жилий будинок. Тому, [PERSON] просить суд винести рішення яким встановити факт приналежності їй документа - договору купівлі-продажу від 30.11.1989 року, який зареєстрований в реєстрі №5138, посвідченого державним нотаріусом Калуської державної нотаріальної контори Локатир М.В. В судове засідання заявниця подала заяву про розгляд справи без її участі, заяву про встановлення факту підтримує та просить суд задоволити. Заінтересована особа в судове засідання подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у вирішені спору покладаються на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву слід задоволити, виходячи з наступного. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що 30.11.1989 році укладено договір купівлі продажу жилого будинку з напівпідвалом за адресою: [ADDRESS] , який укладено між виконкомом Калуської міської ради народних депутатів з одної сторони та [PERSON] з іншої сторони (а.с.7). Як вбачається із фотокопії паспорта громадянина України виданого Калуським МВ УМВС в Івано-Франківській області 13.02.1997 року прізвище заявниці зазначене « [PERSON] » (а.с.4-5). У посвідченні № [NUMBER] виданому Калуським міськсоцзабезом прізвище заявниці також зазначене як « [PERSON] » (а.с.6). Таким чином, судом встановлено, що при укладені договору купівлі-продажу від 30.11.1989 року, посвідченого державним нотаріусом Калуської державної нотаріальної контори Локатир М.В. допущено помилку при перекладі прізвища заявниці. Пунктом 12 постанови № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд вважає, що аналіз письмових доказів, які містяться в матеріалах справи, а також пояснення заявниці, викладені в заяві, свідчать про те, договір купівлі-продажу від 30.11.1989 року, який зареєстрований в реєстрі №5138, посвідченого державним нотаріусом Калуської державної нотаріальної контори Локатир М.В., належить [PERSON] , [INFO] . Встановлення даного факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать її цивільні права. Іншої можливості встановити цей факт заявниця не має, а тому заява підлягає задоволенню. При цьому, заінтересована особа подала до суду заяву, що проти задоволення заяви не заперечує. На підставі викладеного, п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України,

Outcome: approved