Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини та спільне проживання з відповідачем припинено. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивачка просить розірвати шлюб, зареєстрований Кам`янець-Подільським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №310 від 26 травня 1995 року. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відстуності, позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому Кам`янець-Подільським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №310 від 26 травня 1995 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідач добровільно розірвати шлюб через органи реєстрації актів цивільного стану не бажає. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, примирення неможливе, подальше перебування в шлюбі порушує права і законні інтереси позивача. Дані обставини підтверджуються заявою позивача, відповідача та свідоцтвом про реєстрацію шлюбу. Аналіз положень Сімейного кодексу України дає підстави стверджувати, що в переважній своїй більшості його норми мають явно виражене ґендерне наповнення, тобто він є ґендерно-чутливим за змістом. При цьому, в основному, такі норми є ґендерно-збалансованими, тобто такими, що не містять підстав для дискримінації жінок і чоловіків, у всіх сферах правовідносин, що охоплюються Сімейним кодексом України та відповідають елементам ґендерної рівності. Вказана тенденція прослідковується, починаючи із статті 1 Сімейного кодексу, якою передбачено побудову сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також взаємодопомоги і підтримки. Рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї закріплена статтею 7 цього Кодексу, а також статтею 24 СК України, відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. При цьому, добровільність як засада шлюбу спостерігається, починаючи із закріплення права осіб на укладення шлюбу, перебування у ньому і закінчуючи правом на його вільне розірвання та припинення шлюбних відносин за бажанням будь-кого із подружжя. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя, що у контексті даної справи означає надання можливості подружжю на вільний вибір способу побудови своїх відносин у зареєстрованому шлюбі або іншим шляхом. Ніхто не може бути примушений до шлюбу або до особистих стосунків поза його волею. При цьому бувше подружжя не позбавляється можливості налагодити свої стосунки й після розлучення шляхом укладення нового шлюбу або іншим шляхом. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved