Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

21 листопада 2023 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області за підсудністю надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначив, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 04 листопада 2020 року Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). До реєстрації шлюбу у них народилась спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через втрату розуміння один до одного, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, різні погляди на ведення спільного господарства. Подружні відносини між ними припинені, проживають окремо, а тому просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку повістки у вигляді смс-повідомлення. В позовній заяві просив про розгляд справи без його участі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином 13 лютого 2024 року, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової повістки. До суду 19 лютого 2024 року надала заяву, в якій визнала позовні вимоги, просила їх задовольнити, а справу розглянути без її участі. Також просила не змінювати прізвище після розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 04 листопада 2020 року Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено відповідний актовий запис № 28 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Судом встановлено, що до реєстрації шлюбу у сторін народилась спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя сторін не склалося через втрату розуміння один до одного, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, різні погляди на ведення спільного господарства. Подружні відносини між ними припинені, проживають окремо. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. Судом не вирішувалося питання щодо спільно нажитого майна та місця проживання дитини, оскільки таких вимог сторони не заявляли. Відповідачка в своїй заяві просила суд залишити їй прізвище " [PERSON] " після розірвання шлюбу. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач не просив стягнути з відповідача на свою користь сплачений ним судовий збір, то суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 1073,60 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved