Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

04 грудня 2023 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 02 серпня 2018 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від спільного життя сторони дітей не мають. Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, сторони мають різні погляди на сімейне життя та сімейні обов`язки. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з вересня 2023 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить їх інтересам. Після розірвання шлюбу просила відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 серпня 2018 року виконкомом Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 02 серпня 2018 року (а.с. 3). Від спільного життя сторони дітей не мають. Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, сторони мають різні погляди на сімейне життя та сімейні обов`язки, що робить спільне життя неможливим. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином вимоги в частині зміни прізвища позивача на її дошлюбне прізвище підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved