Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Посилалася на те, що [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] . [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батьком дітей є - [PERSON] . Сторони розірвали шлюб 13.10.2020 р. Що підтверджуються рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці. Відповідно до рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13.10.2020р. задоволено позовну заяву до відповідача про стягнення з нього аліментів на [PERSON] та вирішено стягнути з нього на користь позивачки 929.50 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.08.2020р. У зв`язку із невиконанням рішення суду про стягнення аліментів відповідачем, [PERSON] звернулась до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці ЗМУМЮ про примусове виконання вказаного вище рішення суду. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів на їх сина, станом на 14.09.2023р. заборгованість відповідача перед позивачкою складає 25279.05 грн. 3 огляду на розрахунок пеня від суми заборгованості по аліментам становить 155483грн., яка нарахована за наступною формулою: дні боргу х борг х 1% - розмір пені. Вважає , що наявність часткової оплати аліментів на утримання сина свідчить про те, що відповідач був обізнаний з 2020р. про свій обов`язок виконувати рішення суду, однак свідомо не виконає його, що підтверджує його вину у виникненні такої заборгованості. Виконавча служба повідомила відповідача про відкриття виконавчого провадження та необхідність сплати боргу по аліментам, однак аліменти він все одно не оплатив. З урахуванням норм ст.196 СК України пеня відповідача за невчасну сплату аліментів становить 25279,05 грн. Нерухомої власності у дитини немає. Договору на утримання дитини немає. Стан здоров?я у відповідача задовільний. \~ \~ \~ \~Просить суд стягнути з [PERSON] ( [INFO] , проживає: [ADDRESS] , ід.номер [NUMBER] ) на користь [PERSON] (ід.номер [NUMBER] ), 25279,05грн. пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 28.02.2024 року провадження у справі було відкрито та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якій зазначено, що з 2014 року по січень\~2022\~року включно позивач, відповідач та неповнолітні діти, [PERSON] , [PERSON] , проживали за адресою [ADDRESS] квартира, яка належала відповідачу на праві приватної власності. У січні місяці\~2022\~року відповідачем продано зазначену вище квартиру, та придбано земельну ділянку з розташованим на ній незавершеного будівництва житлового будинку за адресою зазначеною позивачем у позовній заяві. З травня місяця\~2022\~року, після завершення відповідачем будівельних робіт для належного та нормального проживання дітей, позивач разом з дітьми проживала з неповнолітніми дітьми в даному будинку по 21 березня 2023\~рік. Одразу ж відповідачем був придбаний та наданий позивачу в користування транспортний засіб ДЕО МАТІС, для полегшення виконання нею своїх батьківських обов?язків щодо виховання спільних дітей, яким вона користувалася також по 21березня\~2023\~року. Незважаючи на те, що спільні діти з\~2014\~року по березень\~2023\~року постійно - проживали з відповідачем (крім березня - травня\~2022\~року (період будівельних робіт), утримувались та утримуються на даний час за кошти віповідача, повністю забезпечуються ним всім необхідним для належного, нормального проживання та виховання, тощо, для забезпечення нормальної атмосфери сімейного життя неповнолітніх дітей як зі сторони батька так і зі сторони матері та недопущення психічних та душевних страждань дітей, а саме щоб діти виховувались як батьком, так і матір?ю, відповідачем постійно переховувались добровільно кошти позивачу відповідно до рішень судів щодо сплати аліментів, а також оплачувались всі необхідні дошкільні та навчальні заклади, всі комунальні платежі, на суму понад 22 475 гривень аліментів на користь [PERSON] сплачувалось окремо понад 44 874 гривень, сплата відповідачем комунальних платежів понад 34 000 гривень, оплата на особистий рахунок позивача додаткових витрат на дітей понад\~8000\~гривень, оплата виховних закладів понад\~8000\~гривень. Просить відмовити у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Представник позивачки надав відзив на відзив в якому вказав, що доводи відповідача, викладені у відзиві є необґрунтованими і у зв`язку з наявностю рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини відповідач з дня набрання такого рішення законної сили зобов?язаний сплачуват аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їхньої сплати та є підставою для застосування до відповідач відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 196 СК України, а тому не заперечує наявність виконавчого провадження примусовому виконанню рішення суду про зобов?язання сплати аліментів на утримання [PERSON] , не заперечує розмір такого боргу, підтверджує, що відповідач частко виконував це рішення суду, вважає, що позовні вимоги є законними обґрунтованими, які слід задовольнити. Позивачка та її представник в судове засідання з`явилися, просили задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання з`явився просив відмовити у задоволені позову з підстав викладених у відзиві. Суд,заслухавши доводи сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] . [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батьком дітей є - [PERSON] . Сторони розірвали шлюб 13.10.2020 р. Що підтверджуються рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці. Відповідно до рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13.10.2020р. задоволено позовну заяву до відповідача про стягнення з нього аліментів на [PERSON] та вирішено стягнути з нього на користь позивачки 929.50 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.08.2020р. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 14.09.2023 року сукупний розмір заборгованості по сплаті аліментів становить 25279.05 грн. станом на день звернення до суду. Згідно ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою\~статті 196 СК України\~при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. При цьому за змістом\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Так, у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла наступного правового висновку. Передбачена\~статтею 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Окрім того, Велика Палата Верховного Суду у справі № 333/6020/16-ц відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, вважаючи, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 6\~ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"\~висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за такою формулою: р = (А1 х 1% х Q 1) + (А2 х 1% х Q 2) +\~\~\~\~ (Аn х 1% х Qn), де: р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; Аn - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Оn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. При розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів суд вважає за необхідне виходити з розрахунку заборгованості по аліментах, складених державним виконавцем відповідно до ч.3\~ст. 195 СК України. Таким чином\~розмір пені\~за прострочення\~ [PERSON] сплати\~аліментів на\~користь [PERSON] \~на утримання\~їх малолітнього\~сина \~ [PERSON] становить\~25279,05\~грн., виходячи з розрахунку. Пеня на заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої\~статті 196СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Матеріали справи свідчать про те, що відповідач був обізнаний про необхідність утримувати дитини, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення про стягнення з нього аліментів. Проте свої зобов`язання вчасно не виконував, що підтверджено розрахунком заборгованості зі сплати аліментів державним виконавцем. Суд не приймає посилання відповідача на систематичну сплату ним аліментів, та вважає, що у виникненні заборгованості є вина відповідача, оскільки будучи обізнаним про свій обов`язок щомісячно сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, зобов`язання належним чином не виконував. Згідно з вимогами\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. Відповідно до вимог ст.ст.150,\~157 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Статтею 141 СК України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до \~ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками щодо цього обов`язку, кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття. Частиною 3\~ст.195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом. Відповідно до частини 1\~статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 25279,05 грн., задовольнивши позовні вимоги повністю. Згідно зі ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються зокрема позивачі у справах про стягнення\~неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Згідно статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1073,60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved