Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

Позивачка в особі представника - адвоката Черних Вікторії Олександрівни, заінтересовані особи: Головне управління держгеокадастру у м. Києвві та Київській області, [PERSON] , ФОП [PERSON] звернулася до Яготинського районного суду Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до вимог якого просила встановити, що [PERSON] належить на праві власності 1/2 частина земельної ділянки площею 2, 2426 га, кадастровий номер 3225585800:09:001:0030, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та росташована на території Райківщинської сільської ради Яготинського району Київської області, на підставі правовстановлюючого документу - державного акту державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 026541 від 23.05.2008 року, виданого Управління земельних ресурсів у Яготинському районі Київської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01083350054. Позов обгрунтовано тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 3,3640 га, кадастровий номер 322558800:09:001:0018, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Райківщинської сільської ради Яготинського району ( на даний час Бориспільського району) Київської області. Так, згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було успадковано по 1/3 частині вказаної вище вказаної земельної ділянки. 23 травня 2008 року [PERSON] та [PERSON] був отриманий державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №026541, на новоутворену земельну ділянку площею 2,2426 га, кадастровий номер 3225585800:09:001:0030. 31 січня 2011 року [PERSON] було отримано у спадок, після смерті [PERSON] , у вигляді 1/3 частини земельної ділянки № [NUMBER] , площею 3,3640 га, яка розташована на території Райківщинської сільської ради Київської області. В подальшому [PERSON] , з огляду на отримання державного акту [PERSON] та [PERSON] , був отриманий державний акт на новоутворену земельну ділянку площею 1,1213 га, кадастровий номер 3225585800:09:001:0032. На даний час вказану земельну ділянку [PERSON] продано [PERSON] .. У жовтні 2023 року [PERSON] вирішила виділити належну їй частину земельної ділянки в натурі, внаслідок чого звернулася до землевпорядної організації ФОП [PERSON] .. Разом з тим, під час перегляду наявних документів, ФОП [PERSON] повідомив [PERSON] про те, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №026541 [PERSON] та [PERSON] являються співвласниками лише 2/3 частин ділянки №128 Райківщинської сільської ради, натомість третій співвласник в державному акті не зазначений, тобто відсутній. При цьому, як вбачається з відомостей Державного земельного кадастру [PERSON] та [PERSON] являються співвласниками (по частині) земельної ділянки площею 2,2426 га, кадастровий номер 3225585800:09:001:0030, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Райківщинської сільської ради Київської області по частині, оскільки дана земельна ділянка була утворена на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок від 07.08.2007. В той же час, після поділу, [PERSON] являвся власником цілої земельної ділянки № [NUMBER] площею 1,1213 га, кадастровий номер 3225585800:09:001:0032, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Райківщинської сільської ради. Тобто, з наявних відомостей вбачається, що фактично після успадкування [PERSON] та [PERSON] земельної ділянки землевпорядною організацією ПП «Аршин» було здійснено виділ 2/3 частин земельної ділянки № [NUMBER] в натурі, внаслідок чого утворилася нова ціла земельна ділянка площею 2,2426 га, кадастровий номер 3225585800:09:001:0030, співвласниками якої по 1/2 частині є [PERSON] та [PERSON] .. Натомість із державного акту на право власності на земельну ділянку площею 2,2426 га, кадастровий номер 3225585800:09:001:0030 вбачається, що дана земельна ділянку належить [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частині, в той час коли така земельна ділянку фактично перебуває у власності сторін у рівних частках, тобто по частині, що фактично і відображається в Державному земельному кадастрі, а саме у витязі з Державного земельного кадастру. Тобто, відомості які містяться в Державному земельному кадастрі, свідчать про те, що під час видачі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №026541 відповідними посадовими особами управління земельних ресурсів у Яготинському районі Київської області була допущена описка у частці співвласників. В той же час, відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 та від 14.01.2015 № 5 реорганізовано територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, ергографи та кадастру. Постановою від 10 вересня 2022 р. №1015 «Деякі питання територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» Кабмін реорганізував Головне управління Держгеокадастру у місті Києві. Так, Уряд постановив: Перейменувати територіальний орган Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру Головне управління Держгеокадастру у Київській області на Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області. Тобто, фактично Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області є правонаступником прав та обов`язків управління земельних ресурсів у Яготинському районі Київської області. Так, з огляду на допущену описку у державному акті, [PERSON] зверталася із заявою до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області із питанням виправлення допущеної помилки у державному акті. Разом з тим, листом від 02.11.2023 Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві та Київській області [PERSON] було повідомлено про те, що «…відповідно до пункту 9 розділу VII Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки до 1 січня 2013 року. Наказ Державного комітету України із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року №325 "Про затвердження Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою", який передбачав видачу Нового державного акта взамін державного акта, в якому виявлено помилку, втратив чинність на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 09.09.2013 №537. Станом на теперішній час, статтею 126 Земельного кодексу України встановлено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Враховуючи викладене, у Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області відсутня можливість щодо виправлення орфографічної помилки, допущеної в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №026541 від 23.05.2008.» [INFO] [PERSON] померла. Відповідно до ст. 1261 ЦК України [PERSON] являється спадкоємцем її майна першої черги за законом та звернувся до Яготинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Слід зауважити, що свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] до цього часу не отримано. Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Водночас незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина 5 статті 1268 ЦК України). Отже, спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є власником із часу її відкриття, відтак, з огляду на вказані обставини, [PERSON] є заінтересованою особою у даній справі. Таким чином, з огляду на допущену відповідними посадовими особами орфографічну описку у державному акті та не можливістю здійснення виправлення у ньому, заявниця вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Ухвалою судді Яготинського районного суду Київської області від 14.02.2024 року відкрито провадження у справі, та призначено до розгляду в порядку окремого провадження провадженнявідповіді та заперечень. Зобов`язано Яготинську державну нотаріальну контору (юридична адреса: м. Яготин вул. Незалежності 116) направити на адресу суду належним чином засвідчену копію спадкової справи відкритої після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Представник заявника направила заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності заявниці, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Заінтересована особа ФОП [PERSON] судове засідання не з`явився, через канцелярію суду направив заяву про розгляд справи в його відсутність, щодо задоволення заявлених вимог не заперечував. Заінтересована особа [PERSON] судове засідання не з`явився, через канцелярію суду направив заяву про розгляд справи в його відсутність, щодо задоволення заявлених вимог не заперечував. Представник заінтересованої особи Головне управління Держгеокадастру у м. Києвві та Київській області в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду направив заяву про розгляд справи в його відсутність, покладаючись на розсуд суду. Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Відповідно до роз`яснень п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, враховуючи покази свідків, суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити з таких підстав. Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що [PERSON] [INFO] зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.7-9). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, вбачається, що 29.10.1977 року в Райківщинській сільській раді Яготинського району укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище нареченої після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] [INFO] [INFO] померла (а.с.13). Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 20.11.2021 року, зареєстровано спадкову справу в Яготинській районній державній нотаріальній конторі за номером 129/2021, спадкодавець [PERSON] (а.с.14). Згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було успадковано по 1/3 частині вказаної вище вказаної земельної ділянки (а..с15-16). Відповідно до довідки Яготинської районної державної нотаріальної контори Київської області, що видана [PERSON] , вбачається, що спадкодавцем за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на [INFO] є її чоловік [PERSON] [INFO] (а.с.17). При цьому, як вбачається з відомостей Державного земельного кадастру [PERSON] та [PERSON] являються співвласниками (по частині) земельної ділянки площею 2,2426 га, кадастровий номер 3225585800:09:001:0030, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Райківщинської сільської ради Київської області по частині, оскільки дана земельна ділянка була утворена на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок від 07.08.2007 (а.с.18-19). У жовтні 2023 року [PERSON] вирішила виділити належну їй частину земельної ділянки в натурі, внаслідок чого звернулася до землевпорядної організації ФОП [PERSON] . Разом з тим, під час перегляду наявних документів, ФОП [PERSON] повідомив [PERSON] про те, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №026541 [PERSON] та [PERSON] являються співвласниками лише 2/3 частин ділянки №128 Райківщинської сільської ради, натомість третій співвласник в державному акті не зазначений, тобто відсутній. При цьому, як вбачається з відомостей Державного земельного кадастру [PERSON] та [PERSON] являються співвласниками (по частині) земельної ділянки площею 2,2426 га, кадастровий номер 3225585800:09:001:0030, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Райківщинської сільської ради Київської області по частині, оскільки дана земельна ділянка була утворена на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок від 07.08.2007. В той же час, після поділу, [PERSON] являвся власником цілої земельної ділянки № [NUMBER] площею 1,1213 га, кадастровий номер 3225585800:09:001:0032, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Райківщинської сільської ради. Тобто, з наявних відомостей вбачається, що фактично після успадкування [PERSON] та [PERSON] земельної ділянки землевпорядною організацією ПП «Аршин» було здійснено виділ 2/3 частин земельної ділянки № [NUMBER] в натурі, внаслідок чого утворилася нова ціла земельна ділянка площею 2,2426 га, кадастровий номер 3225585800:09:001:0030, співвласниками якої по 1/2 частині є [PERSON] та [PERSON] .. 31 січня 2011 року [PERSON] було отримано у спадок, після смерті [PERSON] , у вигляді 1/3 частини земельної ділянки № [NUMBER] , площею 3,3640 га, яка розташована на території Райківщинської сільської ради Київської області. В подальшому [PERSON] , з огляду на отримання державного акту [PERSON] та [PERSON] , був отриманий державний акт на новоутворену земельну ділянку площею 1,1213 га, кадастровий номер 3225585800:09:001:0032. На даний час вказану земельну ділянку [PERSON] продано [PERSON] (а.с.20-45). На виконання ухвали суду від 14.02.2024 року від Яготинської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи №129/2021 до майна померлої [INFO] - [PERSON] . З котрої вбачається, що [INFO] [PERSON] померла. Відповідно до ст. 1261 ЦК України [PERSON] являється спадкоємцем її майна першої черги за законом та звернувся до Яготинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 55-101). Частиною 1 статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина 3 статті 1296 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами\~статей 76-81 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до пункту 9 розділу VII Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки до 1 січня 2013 року. Наказ Державного комітету України із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року №325 "Про затвердження Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою", який передбачав видачу Нового державного акта взамін державного акта, в якому виявлено помилку, втратив чинність на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 09.09.2013 №537. Статтею 126 Земельного кодексу України встановлено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З узагальнення судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення ВС України за 2010 рік вбачається, що «…коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим….» Пунктом 12 Постанови Пленуму ВСУ N 5 від 31.03.95 р.«Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факт належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства…» Оцінюючи досліджені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved