Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-29 00:00:00

ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07 квітня 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 568450390 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до даного кредитного договору ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» надало відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 1250 грн. строком на 14 днів, зі сплатою 1,70 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 568450390 від 07.04.2021 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 135 від 25.05.2021 року. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 568450390 від 07.04.2021 року,що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 року. В подальшому, 04.08.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт капітал» було укладено договір факторингу № 01/04082023. Відповідно до Реєстру боржників від 04.08.2023 року до договору факторингу № 01/04082023 від 04.08.2023 року, до позивача перейшло право грошової вимоги відповідача в сумі 69 025,85 грн., з яких 22 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 47 025,85 грн. сума заборгованості за відсотками. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі 69 025,85 грн., згідно кредитного договору № 568450390 від 07.04.2021 року та понесені судові витрати по справі. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 01.09.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін У судове засідання представник позивача не з`явився, згідно поданого разом з позовною заявою клопотання, розгляд справи просив проводити у його відсутність, поданий позов підтримав у повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. 08.02.2023 на адресу суду надійшли додаткові пояснення, у яких представник позивача пояснила, що частина долучених до позову письмових доказів не завантажились у системі електронний суд, у зв`язку із чим, представник позивача вважала за необхідне їх додати повторно та просила суд врахувати при ухваленні рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся завчасно і належним чином, однак зворотнє поштове відправлення повернулося з відміткою «адресат відсутній» за вказаною адресою, у зв`язку із чим, відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи через офіційний сайт судової влади, проте заяв від нього на адресу суду не надходило, відзиву на позовну заяву не направляв. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або, якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, приймаючи до уваги, що представник позивача цього не заперечує, суд ухвалив по справі провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно до частини першої статті 1054ЦКУкраїни за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно ч.3ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч.1ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частиною 12статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч.1ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Судом встановлено, що 07 квітня 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 568450390. Відповідно до кредитного договору ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» надало відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 1250 грн. строком на 14 днів, зі сплатою 1,70 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит. Додатковими угодами до Договору № 568450390 від 15.04.2021 року, сторони домовились збільшити суму кредиту на суму 500 грн., 600грн. з 15.04.2021 на строк дії договору. Додатковими угодами до Договору № 568450390 від 16.04.2021 року, сторони домовились збільшити суму кредиту на суму 700 грн., 250 грн., 600 грн. з 16.04.2021 на строк дії договору. Додатковими угодами до Договору № 568450390 від 17.04.2021 року, сторони домовились збільшити суму кредиту на суму 550 грн., 2300 грн. з 17.04.2021 на строк дії договору. Додатковими угодами до Договору № 568450390 від 18.04.2021 року, сторони домовились збільшити суму кредиту на суму 500 грн., 1750 грн., 10150 грн. з 18.04.2021 на строк дії договору. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, перерахувавши відповідачу [PERSON] 22 000,00 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» уклало з ТОВ «Таліон Плюс» договір факторингу №28/1118-01. За умовами якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» зобов`язалося відступити на користь ТОВ «Таліон Плюс» вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язалося їх прийняти та передати грошові кошти за плату на умовах, визначених цим договором. 28 листопада 2019 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2020 року. 31 грудня 2020 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2021 року. ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» передало ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги, яке воно мало до [PERSON] за договором №568450390 від 07.04.2021 року,що підтверджується Витягом з Реєстру прав вимоги №135 від 25 травня 2021 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року. 05 серпня 2020 року ТОВ «Таліон Плюс» уклало з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» договір факторингу №05/0820-01. Згідно з яким ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язалося відступити на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зобов`язалося їх прийняти та передати грошові кошти за плату на умовах, визначених цим договором. 03 серпня 2021 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали додаткову угоду до договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, якою дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2022 року включно. 30 грудня 2022 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали додаткову угоду до договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, якою дійшли згоди продовжити строк дії договору до 30 грудня 2024 року включно. ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №568450390 від 07.04.2021 року, що підтверджується копією Реєстру прав вимоги №9 від 30 травня 2023 року. 04 серпня 2023 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклало з ТОВ «Юніт Капітал» договір факторингу №01/04082023. За цим договором ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передало ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги, яке він мав до [PERSON] за кредитним договором №568450390 від 07 квітня 2021 року, що підтверджується копією Реєстру боржників від 04.08.2023 року.Відповідно до реєстру боржників від 04.08.2023 до договору факторингу №01/04082023 від 04.08.2023 року, до позивача перейшло право грошової вимоги відповідача в сумі 69 025,85 грн., з яких 22 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 47 025,85 грн. сума заборгованості за відсотками. У матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором. Відповідно до ч. 1ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1ст. 611 ЦК України). Таким чином, враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, отриманий ним кредит і проценти за користування кредитом вчасно не повернув, внаслідок чого утворилася заборгованість, позов ТОВ «Юніт Капітал» слід задовольнити. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 568450390 від 07.04.2021 року у розмірі 69025, 85 грн. Що стосується стягнення судових витрат, суд вважає зазначити наступне. За змістом статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої-третьої статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) суду надано додаткову угоду № 19 до договору про надання правової допомоги від 01 грудня 2022 року, укладену між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та адвокатським об`єднанням «Альма Теміс», протокол погодження видів правової допомоги та договірної ціни від 07 серпня 2023 року, який є додатком № 1 до договору про надання правової допомоги від 01 грудня 2022 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 08 серпня 2023 року, який є додатком № 2 до договору про надання правової допомоги від 01 грудня 2022 року та платіжну інструкцію в національній валюті № 498 від 09 серпня 2023 року. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Враховуючи вищезазначене, з огляду на те, що від відповідача не надходило клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. обґрунтованими. Задовольняючи позов, відповідно до статті 141 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved