Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

У жовтні 2023 року до суду надійшла позовна заява у якій позивачка просила визнати виконавчий напис № 49637 від 24.12.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., щодо стягнення з позивача суми боргу в розмірі 45\~488,72 грн. таким, що не підлягає виконанню та стягнути судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що позивачці стало відомо, що 24.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис № 49637 про стягнення з неї на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості в розмірі 45\~488,72 грн. На підставі виконавчого напису № 49637 від 24.12.2021 року, приватним виконавцем Олійником О.І. відкрито виконавче провадження ВП № 68361673 від 25.01.2022 року, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості в розмірі 45\~488,72 грн. Вказаний виконавчий напис позивачка вважає незаконним та таким, що не підлягає виконанню. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вказує, що\~між позивачем та відповідачем ніколи не укладалися нотаріально посвідчені кредитні договори, нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. Крім того, зауважує, що не отримувала від відповідача письмову вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання, що призвело до порушення процедури вчинення напису. Посилаючись на норми, що регулюють спірні правовідносини, просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2023 року було прийнято до свого провадження цивільну справу від Красноармійського міськрайонного суду Донецької області та відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 19.10.2023 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав, у зв`язку з чим, суд розглядає справу за наявними матеріалами. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з наступним. У судовому засіданні встановлено, що згідно з виконавчим написом № 49637 від 24.12.2021 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., з [PERSON] стягнуто на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» за період з 29.04.2021 року по 21.11.2021 року суму заборгованості в розмірі 45\~488,72 грн. (а.с. 16) З даного виконавчого напису вбачається, що\~\~ [PERSON] \~\~є боржником за кредитним договором № 2001141533901 від 03.10.2018 року, укладеним з ПАТ «Перший Український міжнародний банк», правонаступником якого є АТ «Перший Український міжнародний банк». 25.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Олійником О.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68361673 на підставі виконавчого напису № 49637, виданого 24.12.2021 року, про стягнення з боржника [PERSON] на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості в розмірі 45\~488,72 грн. (а.с. 10). На переконання позивача, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис з порушенням вимог глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, зокрема, не перевірено наявності доказів про безспірність заборгованості. Крім того, виконавчий напис вчинений за кредитним договором, який нотаріально не посвідчений, а тому він не підлягає виконанню, у зв`язку з чим звернулась до суду з цим позовом. За загальним правилом статей\~15, 16 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 18 ЦК України,\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів встановлено\~Главою 14 Закону України "Про нотаріат"\~та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»,\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. З тексту оспорюваного виконавчого напису від 24.12.2021 року вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався\~ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат"\~та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі Перелік). Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"\~в частині, у тому числі: "Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4\~ст. 254 КАС України\~(в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення - з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року по справі №910/13233/17. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.99\~у редакції від 29.11.2001 передбачено стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами. При цьому визначено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Таким чином, після скасування внесених\~постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662\~до Переліку змін виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу\~нотаріально посвідченого\~договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Отже, дійсно станом на час вчинення виконавчого напису 24.12.2021 року, постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 передбачала вчинення виконавчих написів лише на підставі нотаріального посвідченого договору. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд зазначає, що виконавчий напис\~від 24.12.2021 року № 49637\~вчинено\~приватним\~нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про стягнення з [PERSON] \~\~на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості у розмірі 45\~488,72 грн. Проте, з наданого позивачем копії заяви №2001141533901 на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб від 03.10.2018 року, який слугував підставою для вчинення виконавчого напису від 24.12.2021 року № 49637 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., вбачається, що він не був посвідчений нотаріально, що є порушенням\~Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, у якій визначено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Відповідачем, який належним чином повідомлений про наявність даного судового спору, відзив на позовну заяву суду не надано, як і не надано будь-яких доказів в спростування позовних вимог позивача, тому суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного, та приймаючи до уваги ту обставину, що відповідачем не подано до суду жодних доказів щодо спростування доводів позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 49637, вчинений 24.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. щодо стягнення з [PERSON] \~\~на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості у розмірі 45\~488,72 грн. Що стосується вимоги позивача про стягнення витрат на правничу (правову) допомогу в розмірі 3 000 грн., то суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1\~ст.\~137 ЦПК України,\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 4\~ст.\~137 ЦПК України,\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що за змістом позову [PERSON] \~вказала, що витрати, пов`язані з правничою допомогою складають 3 000 грн., проте на підтвердження витрат на правову допомоги позивачем не надано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку . Таким чином, суд не вбачає підстав для стягнення таких коштів з відповідача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивачем у зв`язку з розглядом справи в суді було сплачено судовий збір у наступних розмірах: - за подання позовної заяви до суду\~992,40 грн.; - за подання до суду заяви про забезпечення позову у розмірі 496,20 грн. Оскільки, заява про забезпечення позову судом не розглядалася, то позивачу підлягає поверненню сума у розмірі 496,20 грн. судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову, згідно платіжної квитанції №0090-3369-8087-1075 від 17.02.2022 року. А оскільки позов задоволено, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненю судовий збрір сплачений за подачу позову у розмірі 992 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial