Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю. На даний час шлюбні стосунки погіршилися та відповідач неохоче надає допомогу сім`ї, а позивачка сама не взмозі забезпечити себе та дитину, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач є здоровим, працездатни, працює, інших осіб на утриманні не має, тому має можливість надавати таку допомогу. Просила стягнути із [PERSON] , на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 04.01.2024 року і до повноліття дитини. А також, стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дружини до досягнення трирічного віку спільною донькою [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щомісячно, починаючи стягнення з 04.01.2024 року і до досягнення дитиною трирічного віку [INFO] . Ухвалою судді від 08.01.2024 року відкрито провадженні у справі та постановлено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. 20.02.2024 року до суду надійшов відзив представника відповідача адвоката Ковжоги О.І., на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав. Зазначив, що [PERSON] з 01.06.2023 року був мобілізований та перебуває на службі у ЗСУ, а тому не має можливості проживати спільно із дитиною. Проте, він регулярно надсилав гроші сім`ї з метою забезпечення її всім необхідним та продовжує це робити, тому вважає, що у позивачки відсутні підстави стверджувати про те, що він не утримує сім`ю та примусово стягувати із нього аліменти. У зв`язку з цими обставинами, просив відмовити у задоволенні позову. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеному у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та надав пояснення, аналогічні викладеному у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши позивачку та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони із 08.06.2023 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] . Також, судом встановлено, що відповідач із 01.06.2023 року признаний на військову службу до ЗСУ, де на даний час продовжує перебувати, що підтверджено довідкою ТВО командира військової частини [NUMBER] №69 від 19.01.2024 року. З часу призову на військову службу і до розгляду справи, відповідач регулярно надсилав позивачці грошові кошти, що сторонами не оспорюється. У зв`язку з погіршенням стосунків у сім`ї, позивачка просила стягнути аліменти на її утримання та на утримання дитини, як передбачено чинним законодавством України. Також встановлено, що відповідач є працездатним, отримує постійний дохід та суду не надано відомостей про перебування на його утриманні інших осіб. Відповідно до ч.1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. У відповідності до\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.2\~ст.84 Сімейного кодексу України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч.4\~ст.84 Сімейного кодексу України\~право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач проти утримання дружити до досягнення дитиною трирічного віку та дитини заперечує у зв`язку з тим, що він і так надає кошти на їх утримання щомісячно. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, а також, аліменти на утримання дружини до досягнення трирічного віку спільною донькою [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щомісячно. Згідно зі\~ст.80 Сімейного кодексу України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 3\~статті 181 СК України\~встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень частини 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2\~ст. 182 СК України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Судом встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Батько дитини [PERSON] , зобов`язаний утримувати дітей та дружину відповідно до ст.ст.84,\~180 СК України. При цьому відповідач не надав доказів того, що він перебуває у скрутному матеріальному становищі, він є особою працездатного віку, здоровим. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідача та дітей, матеріальне становище дружини, те, що відповідач є особою працездатного віку, здоровий, не перебуває у скрутному матеріальному становищі, суд прийшов до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на утримання дитини 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та на утримання дружини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», відтак, відповідно до положень частини 6\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у сумі 1211,20 грн. Згідно\~ст.430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved