Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

До Деснянського районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] ( [ADDRESS] ) з позовом до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (м. Київ, пр.. Червоної Калини, 29) про визначення права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , яка на день своєї смерті була зареєстрована та проживала у 2-х кімнатній квартирі [ADDRESS] , загальною площею 50,6 кв. м., житловою 30,5 кв. м., яка не була приватизована через відмову 27.06.2023 року Деснянською районною в місті Києві Державною адміністрацією. Відповідно до листа № 102/04/24-2833 від 27.06.2023 року відповідача, відмова у здійсненні приватизації спірного житла обґрунтована відсутністю копії ордера на нього та засвідченої копії витягу з рішення (розпорядження) про зміну наймача і визначення уповноваженого власника нерухомості. Листом № 135/01-16 від 26.07.2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Погребняком Г.В. позивачеві роз`яснено, що видати, у заведений за її заявою спадковій справі № 48/2023 після смерті матері - [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , за відсутності зареєстрованого права власності та документів, що посвідчують право власності спадкоємця на дане спадкове майно, неможливо. Отже, позивач вважає рішення органу влади, щодо відмови у приватизації квартири незаконним, а тому, заявниця, як єдиний спадкоємець після смерті її матері, має права вимагати визнання за нею право власності в порядку спадкування за законом на спірне житло. Як вбачається з Ордеру на житлове приміщення №8680 серії «Б» виконавчого комітету районної ради народних депутатів м. Києва від 28.10.1988 року, останній виданий [PERSON] з сім`єю на 3-х осіб (дружина - [PERSON] , дочка - [PERSON] ) на право зайняття житлового приміщення площею 30,5 кв. м., що складається з 2-х кімнат в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , виготовленого 31.05.2023 року ПП «Приват - Інвеста» на ім`я матері позивача - [PERSON] , загальна площа зазначеного житлового приміщення складає 50,6 кв. м., а житлова - 30,5 кв. м. З огляду паспорту матері позивача - [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві 18.11.1996 року, інформації про зареєстроване місце проживання особи №93714590 від 25.05.2023 року, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 07.06.2023 року, остання з 28.10.1988 року до дня смерті [INFO] була зареєстрована у квартирі [ADDRESS] . Відповідно до даних паспорту батька позивача - [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві 18.11.1996 року, свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.05.2023 року, останній з 28.10.1988 року до дня своєї смерті [INFO] був зареєстрований у квартирі [ADDRESS] . Таким чином, з аналізу наведеного вище вбачається, що на час відкриття спадщини (смерті матері заявниці), квартира була місцем постійного проживання спадкодавця позивача, яка у встановленому порядку подала заяву про її приватизацію, однак нерухомість безпідставно не була передані їй у власність через відмову в її приватизації. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 17 серпня 2023 року відкрито провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Призначено підготовче засідання по названій справі. Визначити строк для подання відповідачем відзиву на позов у вигляді п`ятнадцяти днів з дня вручення (отримання) ухвали про відкриття провадження. Визнати строк для подання позивачем відповіді на відзив у вигляді п`яти днів з дня отримання позивачем відзиву. В підготовче засідання викликати сторони. До Деснянського районного суду міста Києва одночасно з поданим позовом надійшла заява представника позивача про забезпечення позову [PERSON] до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, в якій заявник просив: накласти арешт на квартиру [ADDRESS] та заборонити Деснянській районній в місті Києві державній адміністрації вчиняти дії щодо передачі даної квартири іншим особам та її приватизації. Заява обґрунтована існуванням ризику того, що відповідач може здійснити передачу квартири іншим особам, що унеможливить виконання рішення суду. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 22 серпня 2023 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено. 29.08.2023 року Представником [PERSON] - адвокатом Корнієнко С.В. подано заяву про збільшення позовних вимог. Відповідно до якої просять залучити в якості співвідповідача у цій справі територіальну громаду міста Києва, тобто Київську міську раду. В іншій частині, предмет та підстави, вимоги позову від 12.08.2023 року залишаються незмінними. 30.08.2023 року на адресу суду представником відповідача Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації подано відзив на позовну заяву. Відповідно до якої не погоджуються з позовними вимогами [PERSON] , оскільки вважає себе неналежним відповідачем за позовними вимогами про визнання права власності на майно в порядку спадкування. 15.09.2023 року Представник позивача звернувся з клопотання про зупинення провадження у справі до сплину шести місячного строку зі смерті спадкодавця [PERSON] . Клопотання обґрунтовано тим, що на даний час неможливо визначити всіх спадкоємців, а їх незалучення до участі в справі може призвести до порушення їх прав. В підготовчому засіданні представник позивача клопотання підтримав в повному обсязі, представник Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на його безпідставність, представник Київської міської ради до суду не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином. 28.09.2023 року представник позивача - адвокат Коваленко Д.Л. звернувся до Деснянського районного м. Києва з вказаною заявою, в якій просив виправити описку, допущену в ухвалі Деснянського районного суду м. Києва від 01 вересня 2023 року у справі №754/11204/23, зважаючи на зміст повідомлення Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 21.09.2023 року за вих.. № 72838263 та/або винести окрему ухвалу щодо державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 13.10.2023 року відмовлено в задоволенні заяви Представник позивача - адвокат Коваленко Д.Л. про виправлення описки в ухвалі від 01 вересня 2023 року про забезпечення позову у справі 754/11204/23 за позовом [PERSON] до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 13.10.2023 року зупинено провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, Київської міської ради про визначення права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. 11.12.2023 року Представником [PERSON] - адвокатом Корнієнко С.В. подано клопотання про поновлення провадження у справі. Відповідно до протоколу судового засідання від 15.01.2024 року відновлено провадження у справі. Під час підготовчого засідання по справі представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації - Зелінська Н.М. позовні вимоги не визнала. Представник відповідача Київської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день, час та місце проведення судового засідання. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 13.10.2023 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, Київської міської ради про визначення права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача - адвокат Коваленко Д.Л., в судовому засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача - Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, вимоги позову не визнала та заперечували проти задоволення. Представник відповідача - Київської міської ради, у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судом встановлено, що відповідно до Ордеру на житлове приміщення № 8680 серії Б виконавчого комітету районної ради народних депутатів м. Києва від 28.10.1988 року, останній виданий [PERSON] з сім`єю на 3-х осіб (дружина - [PERSON] , дочка - [PERSON] ) на право зайняття житлового приміщення площею 30,5 кв. м., що складається з 2-х кімнат в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , виготовленого 31.05.2023 року ПП «Приват-Інвеста» на ім`я матері позивача - [PERSON] , загальна площа зазначеного житлового приміщення складає 50,6 кв. м., а житлова - 30,5 кв. м. Відповідно до копії листа Деснянського районного в м. Києві державної адміністрації Відділ організації діловодства та контролю за виконавською дисципліною вих..№102/04/24-2833 від 27.06.2023 встановлено, що 02.06.2023 року до Управління (Центру) надання адміністративних послуг Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації звернувся [PERSON] , як довірена особа [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] . Однак, питання приватизації вищезазначеної квартири може бути розглянуто після надання до Центру надання адміністративних послуг району повного комплекту документів відповідно до вимог чинного законодавства. Наданий до ЦНАПУ комплект документів повернуто заявнику. Відповідно до даних паспорту батька позивача - [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Ватутинським РУ ГУ МВС України в м. Києві 18.11.1996 року, свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.05.2023 року, останній з 28 жовтня 1988 року до дня своєї смерті [INFO] був зареєстрований у квартирі [ADDRESS] . Відповідно до паспорту матері позивача - [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Ватутинським РУ ГУ МВС України в м. Києві 18.11.1996 року, інформації про зареєстроване місце проживання особи № 93714590 від 25.05.2023 року, свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.06.2023 року, остання з 28 жовтня 1988 року до дня своєї смерті [INFO] була зареєстрована у квартирі [ADDRESS] . Якщо громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру. Частиною четвертою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають у цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. У тому разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого частиною третьою статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру. Листом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Погребняка Г.В. від 26.07.2023 року №135/01-16 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру у зв`язку з тим, що відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спірну квартиру. Відповідно до Довідки приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Погребняка Г.В. від 14.12.2023 року №232/01-16 повідомлено, що 25.07.2023 року була заведена спадкова справа №48/2023 після смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] і до моменту смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Згідно матеріалів спадкової справи єдиним спадкоємцем всього майна після смерті [PERSON] є її рідна дочка - [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Інших спадкоємців за законом немає. Як встановлено з матеріалів справи предметом позову у даній справі є вимога позивача до відповідачів про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна з підстав відсутності правовстановлюючих документів на такий об`єкт, що унеможливлює оформлення спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідачем у позові про визнання права власності є будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності власника, або така особа, що має до майна власний інтерес. А у разі втрати правовстановлюючого документа позивач звертається до суду у зв`язку з неможливістю реалізації ним свого права власності. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до підпункту 4.16 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2021 за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Статтею 328 ЦК України, встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно із ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Приймаючи рішення Суд враховує усталену практику Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів, де мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, але його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Даючи юридичну оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до висновку, що позивач у встановлений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , спірне майно належало померлому, але у зв`язку з тим, що у позивача був відсутній оригінал свідоцтва про право власності на це майно, позивач не може оформити право власності, що унеможливлює в повній мірі володіти та користуватись ним. Крім того, позивач в іншій спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може. Враховуючи те, що до суду не надійшло доказів на спростування викладених в позові обставин, суд вважає, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на спадкове майно ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню в частині визнання права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Що стосується позовних вимог до відповідача Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, слід зазначити наступне. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Особи, які мають право або зобов`язані подати заяву про визнання спадщини відумерлою, мають право на одержання із Спадкового реєстру інформації про заведену спадкову справу та видане свідоцтво про право на спадщину. Згідно з нормами ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Отже, відповідач - Київська міська рада є органом, через який територіальна громада міста Києва здійснює функції місцевого самоврядування. Відповідно до рішення Київської міської ради від 28.03.2022 № 371/1805 «Про статут територіальної громади міста Києва», Київська міська рада є повноважним представником територіальної громади міста Києва. З наведеного слідує, що належним відповідачем за позовними вимогами [PERSON] є територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради, отже позовні вимоги до Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації в цій частині задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: approved