Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

03.11.2023 в провадження судді Шевченківського районного суду м Запоріжжя Карабак Л.Г. надійшла вказана позовна заява, в якій представник позивачки адвокат Фурман В.О., яка діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №3175 від 05.11.2019, Ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 01.11.2023 серії АЕ №1235494, через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернулася з вказаним позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 16 лютого 2016 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №51. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2024 вказана справа на підставі Розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Запоріжжя №91 від 16.01.2024 була передана на розгляд судді Звєздовій Н.С. Позов обґрунтовано тим, що у сторін від шлюбу є неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у сторін різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які поступово привели до того, що сторони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносили між сторонами припинилися. Сторони разом не проживають, не спілкуються, спільне господарство не ведеться та інші обов`язки як подружжя щодо один одного не виконуються. Питання щодо утримання дитини буде вирішено сторонами добровільно або в іншому судовому провадженні. За погодженням сторін дитина залишається проживати разом з матір`ю. На даний час позивачка, у зв`язку з повномасштабним вторгненням РФ вимушена тимчасово покинути територію України, н На примирення не згодна та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 07.11.2023 позов залишено без руху. 10.11.2023 після усунення недоліків позову, по справі відкрито провадження. 14.11.2023 представником позивачки - адвокатом Фурман В.О. через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» подано клопотання про розгляд справи без участі позивачки та її представника. 16.11.2023 адвокатом Єренко Д.В., який діє в інтересах [PERSON] на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 16.11.2023 серії АР №1045009 через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, шляхом внесення персональних даних адвоката як про учасника справи в систему документообігу суду Д-3 для доступу до електронної справи. Вказане клопотання виконано, дані адвоката як учасника (та його персональні дані) внесено до ОСК по справі. Ухвалою суду від 17.01.2024 вказана справа прийнята суддею Звєздовою Н.С. до свого провадження. Відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачем відзив на позов не подано. Позивачка в судове засідання не з`явилась. 19.01.2024 представником позивачки - адвокатом Фурман В.О. через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» подано клопотання про розгляд справи без участі позивачки та її представника. Просила позов задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, згідно ст.128 ЦПК України, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи без його участі та заперечення не надав. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав, а позивачка не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до та частини першої статті 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 16 лютого 2016 року, який було зареєстровано у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №51. Від подружнього життя у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] . На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, яка не бажає збереження шлюбу, на розірванні якого наполягає. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, що є неприпустимим. Суд, вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалась даним правом та звернувся до суду з даним позовом. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач заперечень на позов не надав, позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно зі статтею 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при укладенні шлюбу прізвище не змінювала, то суд дійшов висновку про необхідність залишення їй прізвища « [PERSON] ». Згідно з частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати позивачки по сплаті судового збору в сумі 1 073,60 гривні повинні бути стягнуті з відповідача на її користь, проте, оскільки позивачкою не заявлена вимога про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, судовий збір розподілу не підлягає.

Outcome: approved