Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, уточнивши та зменшивши позовні вимоги, посилалась на те, що сторони перебувають у зареєстрованому Виконавчим комітетом Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, шлюбі з 24.09.2016 року, актовий запис №7. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини з відповідачем припинені з 10.07.2022 року, через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, на виховання дитини, що призвело до відчужування між сторонами. Сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Позивачка проти поновлення шлюбно-сімейних відносин з [PERSON] , вважає, що сім`я розпалася остаточно і шлюб необхідно розірвати. Оскільки спільна дитина проживає з позивачкою, позивачка була змушена звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину. Крім того, позивачка просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивачка в судове засідання не з`явилась, від її представника надійшла заява, у якій він підтримав уточнений позов про зменшення позовних вимог, просив суд його задовольнити та розглянути справу за їхньої відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, уточнений позов про зменшення позовних вимог, визнав у повному обсязі, просив суд його задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у спрощеному позовному провадженні за відсутності сторін, за наявними у справі доказами. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що вимоги позивачки законні та обґрунтовані, отже позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між позивачкою та відповідачем 24.09.2016 року Виконавчим комітетом Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області було зареєстровано шлюб, актовий запис №7. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області від 24.02.2017 р., актовий запис №7. Згідно довідки від 14.03.2017 р., виданої Малобілозерською сільською радою Василівського району Запорізької області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . В цей час, с.Мала Білозерка, Василівського району, Запорізької області, є тимчасово окупованою територією України, тому позивачка немає можливості отримати довідку про їх з сином зареєстроване місце проживання. Згідно ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розглянувши матеріали справи, заяви позивачки та відповідача, суд вважає, що вимоги позивачки є законні та обґрунтовані, отже, позов підлягає задоволенню, оскільки шлюбні відносини між сторонами фактично припинились з 10.07.2022 року, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю, досягнути їх примирення не вдалося, отже, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам їх дитини, тому шлюб слід розірвати. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання спільної малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки судові витрати у розмірі 1073,60 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved