Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з 24 серпня 2009 року по 08 вересня 2014 року вона проживала у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем [PERSON] . Від спільного проживання у них народилися діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . В свідоцтвах про народження, батьком дітей записаний не відповідач [PERSON] , а батьком дітей вона записала [PERSON] , тобто вказала в них своє дошлюбне прізвище. 08 вересня 2014 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, що зареєстрований Виконавчим комітетом Миляцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис №7. Від даного шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] [INFO] . З моменту укладення шлюбу відносини між сторонами почали поступово погіршуватись, що відобразилось на їхніх стосунках. Підставами для цього стала втрата взаємопорозуміння, почуттів, виникнення обопільної неприязні та розчарування. Відповідач не здатен підтримувати моральну атмосферу в сім`ї та піклуватись про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Такі обставини почали відображатися на міцності їхніх сімейних стосунків, що в свою чергу призвело до фактичного розпаду сім`ї. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов слід задовольнити з таких підстав. Як вбачається із позовної заяви, в період з 24 серпня 2009 року по 08 вересня 2014 року, позивачка [PERSON] проживала у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем [PERSON] . Від спільного проживання у них народилися діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . В свідоцтвах про народження, батьком дітей записаний не відповідач [PERSON] , а батьком дітей позивачка записала [PERSON] , тобто вказала в них своє дошлюбне прізвище, що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с.6-7). Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 вересня 2014 року. Шлюб зареєстровано Виконавчим комітетом Миляцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис №7. Дана обставина стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23 грудня 2023 року (а.с.12). Від даного шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Відповідно до положень статті 51 Конституції України, частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями пункту 3 частини 2 статті 18, статті 51, частини 3 статті 56, частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові та поваги один до одного між сторонами втрачено, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сім`ї не можливо, так як це буде суперечити інтересам та волі позивача. За таких обставин, суд дійшов висновку, що сім`я розпалася остаточно і шлюб існує формально. Беручи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а позивач зберегти сім`ю не бажає, суд з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті і майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених частиною 2 статті 110 Сімейного кодексу України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. Згідно вимог статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому прізвище позивачки надалі слід іменувати " [PERSON] ". Відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Тому, на підставі викладеного,

Outcome: approved