Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

В березні 2021 року Харківська міська рада (далі - позивач) звернулась до Київського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому позивач просить зобов`язати відповідача знести за власний рахунок самочинно збудовану надбудову 2-го поверху над існуючим першим поверхом будинку [ADDRESS] , та привести будинок у стан, що існував до здійснення самочинного будівництва, а саме до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого ФО-П [PERSON] від 16.08.2019 (інвентаризаційна справа №120-19); та стягнути витрати по оплаті судового збору. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що до повноважень виконавчих органів міських рад належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 40 цього Закону самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами. Для здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, виконанням Правил благоустрою території населеного пункту, в тому числі організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян, утримання в належному стані закріплених за підприємствами, установами, організаціями територій, сільські, селищні, міські ради можуть утворювати інспекції з благоустрою населених пунктів. Рішенням Харківської міської ради від 19.08.2020 № 2224/20 «Про внесення змін до структури виконавчих органів Харківської міської ради 7 скликання» в структурі Апарату міської ради та виконавчого комітету створено Інспекцію з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради. Відповідно до Положення про Інспекцію з благоустрою, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 20.11.2015 № 7/15 (зі змінами та доповненнями). Інспекція з благоустрою утворюється Харківською міською радою та діє на правах відділу у складі Департаменту територіального контролю Харківської міської ради. Інспекція з благоустрою забезпечує проведення рейдів та перевірок території міста Харкова щодо виявлення фактів самовільного виконання земляних, ремонтних, будівельних, монтажних робіт, огородження територій загального користування та/або вчинення інших дій, що супроводжуються порушенням об`єктів (елементів) благоустрою та/або погіршенням їх наявного стану. Відповідно до п. 3.2.7 цього Положення, Інспекція з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради має право виявляти факти самочинного будівництва. У зв`язку з ухваленням Харківської міською радою рішення від 30.12.2020 № 19/20 «Про внесення змін до структури виконавчих органів Харківської міської Ради 8 скликання» створено Департамент територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради (далі - Департамент) і припинено діяльність Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, перейменовано Інспекцію з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради на Інспекцію з благоустрою Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради (далі - Інспекція з благоустрою). Відповідно до ст. 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», розділу 8 Правил благоустрою території міста Харкова, затверджених рішенням Харківської міської ради від 16.11.2011 №504/11 (зі змінами та доповненнями) (далі - Правила благоустрою території міста Харкова) Інспекцією з благоустрою видано здійснено перевірку благоустрою міста Харкова, а саме території за адресою: м. Харків, вул. Шевченка (теритрія, на якій розміщено домоволодіння, що належить відповідачу). За результатами проведеної перевірки встановлено факт порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів, а саме: візуальним оглядом було встановлено виконання робіт з реконструкції індивідуального житлового будинку розташованого по [ADDRESS] , шляхом будівництва надбудови 2-го поверху над існуючим першим поверхом. На час перевірки встановлено, що на рівні 2-го поверху влаштовано стіни, накриття та встановлено віконні блоки в зовнішніх стінах, внаслідок чого конфігурація домоволодіння не відповідає технічному паспорту на будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого ФО-П [PERSON] від 16.08.2019. Тому, за результатами перевірки благоустрою міста Харкова встановлено порушення п.1 ч.1 ст. 16, п.1,2 ч.2 ст. 17 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», п. 5.7.1.1 Правил благоустрою території міста Харкова, затверджених рішенням ХМР 16.11.2011 №504/11. Інспекцією з благоустрою за фактом виявлених порушень видано припис №29-П від 19.10.2020 про усунення порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, Правил благоустрою міста Харкова з вимогою добровільно, у 5-денний строк усунути вказане порушення (строком усунення до 26.10.2020). Відповідно до п. 8.4.7.3 Правил припис було закріплено на об`єкті благоустрою. Під час виходу на місце 27.10.2020 щодо перевірки виконання вимог припису №29-П від 26.10.2020 встановлено, що вимоги зазначеного припису не виконано, інформація про результати розгляду припису до Інспекції не надходила. У судовому порядку припис не оскаржувався. За вказаних обставин, Харківська міська рада зазначає, що відповідач у порушення вимог законодавства в сфері благоустрою населених пунктів та містобудівної діяльності, без належного дозволу, здійснив самочинне будівництво 2-го поверху над існуючим першим поверхом будинку [ADDRESS] , що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що вказаний спір підлягає в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства, та позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів стосовно перебування земельної ділянки по [ADDRESS] у комунальній власності територіальної громади, так як якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Також зазначає, що для будівництва та реконструкції індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 500 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт не вимагається. ІДАБК є єдиний органом державної влади уповноваженим на встановлення факту готовності об`єкту до експлуатації та приймати в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти, тому проведення перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства іншим виконавчим органом ХМР та встановлення за його результатами будь-яких фактів суперечить чинному законодавству. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом у встановленому законом порядку, на адресу суду від представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника ХМР, та просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку, на адресу суду спрямував заяву про відкладення судового засідання у зв`язку з відсутністю у м. Харків. Однак, враховуючи, що судом вже було неодноразово задоволено клопотання відповідача про відкладення судового засідання, та до суду не надано відповідних доказів щодо неможливості явки в судове засідання сторони відповідача, та копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 14.03.2021, скористався своїм правом на подання відзиву, тому суд розцінює вказане клопотання як затягування розгляду справи, та зловживання своїми процесуальними правами. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та за наявними в справі доказами за правилами загального позовного провадження. 02.03.2021 вказана позовна заява надійшла до Київського районного суду м. Харкова, та розподілена судді Зубу Г.А. 18.03.2021 судом здійснено електронний запит з Реєстру територіальної громади м. Харкова для встановлення місцеперебування відповідача, відповідь на який надано до суду 18.03.2021. Ухвалою суду від 19.03.2021 прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 09.09.2021 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження, закрито підготовче провадження по вказаній справі, та справу призначено до розгляду. Судом встановлено, що відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (далі - Реєстр прав) житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 144,8 кв.м., житловою площею 87,1 кв.м., з прибудовами та надвірними будівлями: гараж літ. «Б», вбиральня літ. «Г», сарай літ. «Е», погріб літ. «З», котельня літ. «И», навіс літ. «К», огорожа №1,2,4,6, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності відповідачу [PERSON] у наступних частках: 44/100 частка та 56/100 частках. 19.05.2020 відповідач звернувся із заявою на адресу Департаменту територіального контролю ХМР з проханням провести обстеження земельної ділянки площею 0,0998 га за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з наданням її йому у власність. 19.10.2021 на підставі направлення №29-Н про проведення перевірки благоустрою м. Харкова від 08.10.2020, головними спеціалістами-інспекторами з благоустрою сектору контролю за станом благоустрою у сфері житлово-комунального господарства Інспекції з благоустрою ДТК ХМР [PERSON] та [PERSON] було проведено перевірку територію за адресою: [ADDRESS] , та було встановлено порушення п. 1 ч.1 ст. 16, п. 1,2 ч.2 ст. 17 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», п. 5.7.1.1 Правил благоустрою міста Харкова, та складено припис №29-П про усунення порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, Правил благоустрою території міста Харкова, яким надано 5-денний строк для усунення недоліків. Доказів виконання вказаного припису відповідачем надано не було. Відповідно до експлікації спірного домоволодіння, та технічного паспорту виготовленого ФО-П [PERSON] , при перевірці встановлено, що конфігурація житлового будинку не відповідає технічному паспорту, а саме встановлено виконання робіт з реконструкції шляхом будівництва надбудови 2-го поверху над існуючим першим поверхом. На час перевірки встановлено, що на рівні 2-го поверху влаштовано стіни, накриття та встановлено віконні блоки в зовнішніх стінах. Вказані обставини підтверджують надані до суду фото-картки, та не спростовані відповідачем. В Реєстрі будівельної діяльності, розміщеному на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції України («www.dabi.gov.ua»), який містить відповідну інформацію з травня 2011 року, відсутня інформація щодо об`єкта за адресою: [ADDRESS] . В Реєстрі містобудівних умов та обмежень, розміщеному на офіційному сайті Харківської міської ради, міського голови, виконавчого комітету, відсутня інформація щодо об`єкта за вищевказаною адресою. Земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] належить на праві комунальної власності територіальній громаді міста Харкова. Будь-які проекти рішень з питання надання земельної ділянки у власність або у користування для розміщення, здійснення будівництва, збереження зазначеного об`єкту по [ADDRESS] на розгляд сесією ХМР Департаментом не готувались. Будівельний паспорт забудови земельної ділянки по [ADDRESS] не надавався. Відповідно до ч. 1 ст.\~1\~ЗК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до ст.\~12\~ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього\~Кодексу, вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»\~до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить надання відповідно до законодавства дозволу на спорудження об`єктів містобудування незалежно від форм власності та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у порядку, встановленому законодавством. Статтею 26 та ч. 1 ст. 31\~Закону України\~«Про регулювання\~містобудівної діяльності» визначено, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього\~Закону. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних: розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених\~статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; реєстрація права власності на об`єкт містобудування. Проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником. Отже, до початку реалізації права на забудову конкретної земельної ділянки особа зобов`язана у встановленому порядку набути право власності або користування на цю земельну ділянку. Відповідно до статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Статтею 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Порядок видачі та форма будівельного паспорта визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Відповідно до частин першої, четвертої та сьомої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Таким чином, юридичними фактами, які складають правову підставу знесення самочинного будівництва, є: будівництво на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, істотне відхилення від проекту та/або істотне порушення будівельних норм і правил, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб; неможливість проведення перебудови або відмова особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, від її проведення. Отже, системний аналіз зазначених положень дає підстави для висновків про те, що самочинне будівництво підлягає безумовному знесенню, якщо: власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила таке будівництво; власник земельної ділянки не заперечує проти визнання права власності на самочинну забудову, однак така забудова порушує права інших осіб на зазначену земельну ділянку; самочинна забудова зведена на наданій земельній ділянці, але з відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб, за умови, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, відмовилась від здійснення перебудови. Такий правовий висновок щодо застосування норм матеріального права викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 725/5630/15-ц (провадження № 14-341цс18). Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. Отже, передумовами для пред`явлення позову про знесення самочинно збудованого об`єкта передують такі дії; 1) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; 2) визначення такого об`єкту таким, що його перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб є неможливою; 3) винесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 4) встановлення факту невиконання припису протягом встановленого строку. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.05.2021 у справі №320/5528/18, від 28.11.2018 у справі №815/2311/15, від 09.07.2020 у справі №463/4564/16-а. У постанові Верховного Суду від 19 вересня 2019 року у справі № 369/8792/16-ц (провадження № 61-21385св18) зроблено висновок, що право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають органи державної влади, органи місцевого самоврядування і інспекції державного архітектурно-будівельного контролю. У разі порушення прав інших осіб право на звернення до суду мають такі особи за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України), а також власник (користувач) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК України). За вказаних обставин, як встановлено судом, у даній справі позивачем дотриманий порядок пред`явлення позову про знесення самочинно збудованого об`єкта. Посилання відповідача, що вказаний спір потрібно розглядати в порядку КАС України суперечать висновкам викладених в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року по справі № 639/6261/13-ц, провадження № 14-28цс19, та були предметом судового розгляду в ухвалі від 09.09.2021 по вказаній справі, та ХМР має право на звернення до суду з вказаним позовом, всі інші заперечення зводяться до незгоди з позовом, та спростовуються доказами наданими до суду позивачем та не спростованими відповідачем в повному обсязі. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем під час судового розгляду було доведено порушення його прав, які підлягають судовому захисту, а тому вони підлягають задоволенню в повному обсязі за наведених вище обставин. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved