Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

Кредитна спілка «СОЮЗ-ФІНАНС» звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором споживчого кредиту №80/21 від 20 грудня 2021 року у сумі 11 213,05 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20 грудня 2021 року між Кредитною спілкою «СОЮЗ-ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір споживчого кредиту №80/21, відповідно до якого позивач надав останній кредитні кошти у розмірі 7000,00 грн. строком на 24 місяці, починаючи з 20 грудня 2021 року до 19 грудня 2023 року. Позичальник зобов`язалася щомісяця, з 24 по 30 число кожного місяця, погашати заборгованість по кредиту та проценти, згідно з графіком погашення заборгованості. Кредитна спілка свої зобов`язання виконала у повному обсязі. Натомість, [PERSON] зобов`язання за договором не виконала, строк дії договору закінчився, проте кредит не погашений, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 11 213,05 грн., яка складається з: суми залишку по кредиту 6 965,00 грн.; суми процентів, нарахованих за користування кредитом 4 248,05 грн., які позивач просить стягнути з відповідачки. Представник позивача Кудлай О.Ю. в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, а позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, у запропонований їй строк відзиву на позов до суду не надала. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідачки про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що остання не подала відзив, представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. В силу ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20 грудня 2021 року між Кредитною спілкою «СОЮЗ-ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір споживчого кредиту № 80/21, відповідно до якого позивач надав останній кредитні кошти у розмірі 7000 грн. строком на 24 місяці, починаючи з 20 грудня 2021 року до 19 грудня 2023 року. Позичальник зобов`язалася щомісяця, з 24 по 30 число кожного місяця, погашати заборгованість по кредиту та проценти, згідно з графіком погашення заборгованості, встановленій п.6.4. договору. Кредитна спілка «СОЮЗ-ФІНАНС» зобов`язання за Договором виконала, надавши позичальнику обумовлену договором суму кредитних коштів, що підтверджується видатковим касовим ордером № 309 від 20 грудня 2021 року. В порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов`язання належним чином не виконала, строк дії договору закінчився, проте кредит [PERSON] не погашений, внаслідок чого станом на 30 листопада 2023 року утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 11 213,05 грн., яка складається з: суми залишку по кредиту 6 965,00 грн.; суми процентів, нарахованих за користування кредитом 4 248,05 грн. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком, з яким суд погоджується. Отже, відповідачкою [PERSON] були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договорами платежів. Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону. За правилами ст. 5 Закону України «Про кредитні спілки», кредитні спілки в Україні діють відповідно до цього Закону, інших законів України та виданих відповідно до них нормативно-правових актів. Згідно з п.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансовий кредит - кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Згідно з ч.1 ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Абзацом третім ч.1 ст. 21 цього Закону передбачено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання зобов`язання. В силу ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості у зазначеному вище розмірі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved