Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

13.10.2023 [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеса з наданим позовом, мотивуючи тим, що 24.10.2012 уклала шлюб з Кизиласланои Ісметом, який є громадянином Республіки Туреччина. Від шлюбу вони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З часом сімейне життя погіршилось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та життя, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги. Шлюбні стосунки фактично припинені у вересні 2021 року. З того часу спільне господарство вони не ведуть. Шлюб носить формальний характер, а його збереження суперечить їх інтересам та інтересам дітей. Подальше спільне життя подружжя та примирення неможливі. За таких обставин просить розірвати між ними шлюб. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеса від 31.10.2023 справу передано на розгляд до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області за підсудністю. 09.01.2024 справа за наданим позовом надійшла до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.01.2024 з метою встановлення місця перебування відповідача [PERSON] , [INFO] , та визначення підсудності наданої справи витребувано докази. Відповідно до відповіді Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби від 12.01.2024 місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , який є громадянином Турецької Республіки, зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також порядок подачі відзиву, відповіді на відзив, доказів і клопотань. Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи. 05.02.2024 позивачка надіслала до суду заяву, у якій зазначила, що позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачу було направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами та запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Документи відповідачу надсилалася за зареєстрованим його місцем проживання, проте повернулася до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Крім того, відповідач був повідомлений про місце, день та час розгляду справи шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади. Сторонами не подано будь-яких інших заяв по суті справи, клопотань, доказів тощо. Ухвалою суду від 04.03.2024 постановлено проводити заочний розгляд справи. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 24.10.2012 у відділі ДРАЦС у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції між сторонами був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1591, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 30.04.2015 відділом ДРАЦС у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з матір`ю. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх малолітніх дітей, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги в частині розірвання шлюбу законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. При цьому позивачці після розірвання шлюбу слід залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Позивачкою не заявлено про відшкодування судових витрат.

Outcome: approved