Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

25.01.2024 Заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Чернігівської міської ради звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом, в якому просить стягнути з з [PERSON] на користь держави в особі Національної служби здоров`я України кошти, витрачені на лікування потерпілого від злочину [PERSON] , в сумі 9328 грн. 05 коп.; стягнути з [PERSON] на користь держави в собі Чернігівської міської ради кошти, витрачені на лікування потерпілого від злочину [PERSON] , в сумі 918 грн. 30 коп.; стягнути з [PERSON] на користь Чернігівської обласної прокуратури судові витрати. Ухвалою судді від 01.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 04.03.2024. Представник Чернігівської окружної прокуратури подала заяву про розгляд справи без її участі. Представник Національної служби здоров`я України у судове засідання не з`явився, подав заяви, в якій просив розглядати справу за його відсутності, в яких позов підтримав та просив задовольнити. Представник Чернігівської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Представники третьої особи подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.02.2023 у справі № 750/273/23 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.286 КК України, у зв`язку з примиренням його з потерпілим. Вказаною ухвалою встановлено, що 18.11.2022 о 12 год. 40 хв., автомобіль марки «CHEVROLET», моделі «LACETTI», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , рухався по вул. О.Молодшого в напрямку від вул.Г.Полуботка до вул. 1-го Травня в м.Чернігові. Рухаючись у вказаному напрямку, на перехресті вул. О.Молодшого та пр. Перемоги, біля буд. 141 в м.Чернігові, водій [PERSON] , проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, зупинившись перед нерегульованим пішохідним переходом, на якому перебували пішоходи, почав рух, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , який перетинав проїжджу частину з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля в межах нерегульованого пішохідного переходу. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого внутрішньо-суглобового перелому латерального виростку лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 добу. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради в період з 18.11.2022 по 23.11.2022, що становить 5 ліжко-днів та підтверджується довідкою про витрати КНП «Чернігівська міська лікарня №2» №5 від 07.03.2023. Загальна сума витрачених бюджетних коштів за час стаціонарного лікування з 18.11.2022 по 23.11.2022 становить 10246,35 грн. У вартість ліжко-дня включені витрати здійснені: за рахунок коштів НСЗУ (державний бюджет) в сумі 9328,05 грн.; за рахунок коштів міського бюджету - 918,30 грн. Цивільний позов про стягнення коштів на користь держави в особі Національної служби здоров`я України та Чернігівської міської ради, витрачених на лікування потерпілої, в межах даного кримінального провадження не заявлявся. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частиною 3 статті 128 КПК України передбачено, що цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Згідно із ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст.1191 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», зокрема, пунктом 3 роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993. Пунктом 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993, передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно з пунктом 3,4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. З 01.04.2020 змінено механізм фінансування КНП «Чернігівська міська лікарня №2» і здійснюється Національною службою здоров`я України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом оплати наданих лікарнею медичних послуг за програмами медичних гарантій відповідно до укладеного між КНП «Чернігівська міська лікарня №2» та НСЗУ Договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій №0403-Е420-Р000 та №3625-Е421-Р000. Кошти перераховуються НСЗУ безпосередньо на рахунок лікарні. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» закладом охорони здоров`я є юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників і фахівців з реабілітації. Згідно статуту КНП «Чернігівська міська лікарня №2» є лікарняним (амбулаторним) закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги первинної, вторинної/ спеціалізованої, третинної/високоспеціалізованої медичної допомоги будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом, а також вживає заходи із профілактики захворювань населення та підтримання громадського здоров`я. Засновником, власником та органом управління майном КНП «Чернігівська міська лікарня №2» є Чернігівська міська рада. Підприємство є об`єктом комунальної власності територіальної громади міста Чернігова в особі Чернігівської міської ради. Фінансування діяльності Підприємства здійснюється у встановленому порядку за рахунок місцевого та державного бюджету, а також інших джерел, не заборонених законодавством України. Відповідне до ч.3 ст.1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Медичні послуги надано КНП «Чернігівська міська лікарня №2» на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НЗСУ (замовник) та КНП «Чернігівська міська лікарня №2». Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Послуги КНП «Чернігівська міська лікарня №2», пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Оскільки НСЗУ витратила державні (бюджетні) кошти при наданні медичних послуг - лікування потерпілого [PERSON] , котрий перебував на стаціонарному лікуванні з вини [PERSON] - на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НЗСУ (замовник) та КНП «Чернігівська міська лікарня №2», дані кошти необхідно стягнути з [PERSON] та зарахувати до Державного бюджету України. Згідно з Положенням про Національну службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1101 (далі - Положення), Національна служба здоров`я України (НСЗУ) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра охорони здоров`я, який реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення. Основними завданнями НСЗУ є: реалізація державної політики у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення (програма медичних гарантій); виконання функцій замовника медичних послуг та лікарських засобів за програмою медичних гарантій; внесення на розгляд Міністра охорони здоров`я пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення. НСЗУ відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: укладає, змінює та припиняє договори про медичне обслуговування населення та договори про реімбурсацію; здійснює заходи, що забезпечують цільове та ефективне вихорі ст-ачня коштів за програмою медичних гарантій; здійснює оплату згідно з тарифом за надані пацієнтам медичні послуги (включаючи медичні вироби) та лікарські засоби за договорами про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Чернігівською окружною прокуратурою листом від 13.03.2023 повідомлено Національну службу здоров`я України про виявлені порушення та тим самим надано можливість відреагувати на порушення інтересів держави. Національна служба здоров`я України, згідно листа від 29.03.2023, підстав для вжиття заходів претензійно-позовного характеру, спрямованих на стягнення з [PERSON] витрат на лікування [PERSON] , не вбачає, зазначаючи, що відповідно до норм Положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1101, НСЗУ не наділена повноваженнями представляти інтереси держави у даних категоріях справ. Відсутність претензійно-позовної роботи з боку Національної служби здоров`я України свідчить про нездійснення уповноваженим державним органом покладеного на нього законом обов`язку із захисту державних інтересів у сфері раціонального використання бюджетних (державних) коштів, внаслідок, чого ке надходять кошти до державного бюджету, порушуються інтереси держави в галузі охорони здоров`я та забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій. Чернігівською окружною прокуратурою листом від 13.03.2023 повідомлено Чернігівську міську раду про виявлені порушення та тим самим надано можливість відреагувати на порушення інтересів держави. Відповідно до листа Чернігівської міської ради від 17.03.2023, останньою заходи, спрямовані на відшкодування витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] не вживалися та вживатись в подальшому не будуть. Частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Витрати Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради на лікування [PERSON] у визначеному прокуратурою розмірі підтверджуються: - копією довідки КНП «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради (а.с. 18). За таких обставин, враховуючи, що сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого не була відшкодована на користь держави відповідачем у добровільному порядку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь Чернігівської обласної прокуратури необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved