Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 29 грудня 2023 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якій просило стягнути з відповідача страхове відшкодування за завданні збитки в порядку регресу у розмірі 9154,75 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2147,20 грн. В обґрунтування позову вказує, що 29 вересня 2020 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/8938944, у відповідності до умов якого ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, за участю забезпеченого транспортного засобу «Merсedes», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 04.11.2020 року приблизно о 19 год. 23 хв. в м. Кривому Розі по вул. Дніпровське шосе 8, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Merсedes», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] та автомобіля «Chery», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] .. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Chery», днз « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля матеріального збитку. Відповідно до постанови Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 21 січня 2021 року по справі №211/6489/20, Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Власник пошкодженого автомобіля «Chery» днз « [NUMBER] » звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АР/8938944 та на підставі страхового акту №218/037/005270/20/1 від 02.02.2021, в результаті чого позивачем було виплачено відшкодування в розмірі 9154,75 грн., що підтверджується платіжним дорученням №650 від 02.02.2021 року. У зв`язку з чим у [PERSON] виникло зобов`язання відшкодувати позивачу завдані збитки в порядку регресу, виходячи з чого просить стягнути з відповідача виплачене страхове відшкодування в розмірі 9154,75 грн., та судовий збір в розмірі 2147,20 грн. Заяви, клопотання учасників справи. В судове засідання представник позивача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» Гончаров Р.В. не з`явився, надавши суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно отриманого повернутого поштового повідомлення, а.с. 29, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність до суду не надходили, відзив на позов до суду не надавав. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 14-00 год. 04.03.2023, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У зв`язку з неявкою відповідача, на підставі ст.ст.\~280,\~281\~ЦПК України, 04.03.2024 Софіївським районним судом Дніпропетровської області постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, оскільки існує сукупність умов, передбачених нормами ч.1\~ст. 280 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, [PERSON] керував транспортним засобом «Merсedes», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », відносно якого укладено Поліс страхування №АР/8938944 (а.с.6), у відповідності до умов якого ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, за участю забезпеченого транспортного засобу, сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. [PERSON] визнано винним за постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 січня 2021 року по справі №211/6489/20 за\~ч. 1 ст. 130, ст. 124, 122-4 КУпАП, за те, що 04.11.2020 року о 19-23 год. в м. Кривий Ріг по вул. Дніпровське шосе, 8 водій\~ [PERSON] , керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ S 320 СДІ», реєстраційний номер [NUMBER] , виконуючи обгін транспортного засобу CHERY KIMO, д.н. [NUMBER] водій [PERSON] по дорозі, яка має дві смуги в одному напрямку та поділена дорожньою розміткою 1,3, 3.4\~ПДР\~України перетнув та не впевнився в безпечному маневрі виїхав на смугу для зустрічного руху, повертаючись на раніше займану смугу для руху не набрав безпечного інтервалу для руху внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом CHERY KIMO, [NUMBER] водій [PERSON] . В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, з матеріальними збитками. Зафіксовано на бодікамеру АЕ 00225, 00174. Крім того, 04.11.2020 року о 19-23 год., в м. Кривий Ріг по вул. Дніпровське шосе, 8 водій\~ [PERSON] \~\~керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ S 320 СДІ», реєстраційний номер [NUMBER] , став учасником дорожньо-транспортної пригоди та з порушенням встановлених\~ПДР\~України залишив місце ДТП до якого був причетний. Зафіксовано на бодікамеру [NUMBER] . Крім того, 04.11.2020 року о 19-23 год. в м. Кривий Ріг по вул. Дніпровське шосе, 8 водій\~ [PERSON] , керував автомобілем марки «MERCEDES-BENZ S 320 СДІ», реєстраційний номер [NUMBER] , з ознаками наркотичного сп`яніння (дуже розширені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій [PERSON] у присутності двох свідків відмовився. Порушення зафіксоване на бодікамеру АЕ 00174, 00225 (а.с.8,9). В результаті даної ДТП з вини водія [PERSON] був пошкоджений автомобіль марки CHERY KIMO, д.н. [NUMBER] , який на праві власності належить [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 11). [PERSON] , власник пошкодженого автомобіля CHERY KIMO, д.н. [NUMBER] звернулась до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АР/8938944 від 04.11.2020, що підтверджується відповідною заявою на адресу ПрАТ «УПСК» (а.с. 6). Згідно протоколу огляду транспортного засобу від 12 листопада 2020 року судовим експертом Чивчиш О.П. зафіксовано пошкодження транспортного засобу CHERY KIMO, д.н. [NUMBER] (а.с. 12 ). На підставі акта огляду від 18.11.2020, складено ремонтну калькуляцію (а.с. 13-14) та здійснено розрахунок суми страхового відшкодування, який склав 9154,74 грн. (а.с. 15). Відповідно до страхового акту №218/037/005270/20/1 та платіжного доручення №650 від 02 лютого 2021 р., виплачено власнику пошкодженого автомобіля CHERY KIMO, д.н. [NUMBER] [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 9154,75 грн. (а.с. 18). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2\~ст.247 ЦПК України\~передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що передбачено ч.1\~ст. 2 ЦПК України. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9\~рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. За вимогами ст.ст.\~263,\~264 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4\~ст.81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно положень\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним\~Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що встановлено у\~ст.3 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, що передбачено ст. 5 Закону. Згідно\~ст. 6 зазначеного Закону, страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом ст.ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону, настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Відповідно до\~ст. 27 Закону України «Про страхування»,\~ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до\~ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки, серед іншого, є діяльність пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно\~ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, регулюються\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», положення якого спрямовані на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників, що передбачено\~ст. 3 вказаного Закону. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст.\~28,\~31\~вказаного\~Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це, серед іншого, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Випадки, коли страховик не відшкодовує шкоду, визначено ст. 32 Закону, а підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування визначені у ст. 37 Закону. Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, але в межах суми страхового відшкодування та щодо страхового випадку, що мав місце в межах дії відповідного договору страхування цивільно-правової відповідальності. Аналогічні висновки викладено у постанові ВП ВС від 4 липня 2018 року по справі № 755/18006/15-ц. Регресом є право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до особи, з вини якого заподіяно шкоду. При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим, виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Це виходить зі змістуст.1191 ЦК України, згідно якої особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою. Під час регресу право вимоги (регресу) виникає у третьої особи після виконання такою особою обов`язку боржника та, відповідно, припинення основного (деліктного) зобов`язання та виникнення нового (регресного) зобов`язання. Підпунктом 38.2.1 пункту 38.2\~ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожнього-транспортну пригоду, та керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, крім осіб, зазначених у пункті 13.1.\~ст.13 цього Закону. В матеріалах справи, відсутня інформація приналежності відповідача до осіб, зазначених у 13.1.ст.13 цього Закону. Як вбачається з постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 січня 2021 року по справі №211/6489/20 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1\~ст.\~130,\~124,\~122-4\~КУпАП [PERSON] керував 04 листопада 2020 року транспортним засобом «Merсedes», державний реєстраційний номер " [NUMBER] ", з явними ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків та допустив ДТП, згідно якої [PERSON] визнано винуватим в спричиненні ДТП, яке сталося з транспортним засобом CHERY KIMO, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (а.с. 8.) Отже, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прямо встановлений порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди, заподіяної потерпілій у ДПТ особі, а саме: в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність/водієм транспортного засобу, який спричинив дорожнього-транспортну пригоду. У п. 11 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", зазначено, що за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦКособа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов`язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах. Регресну вимогу може бути пред`явлено протягом трьох років із дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо). Так, на підставі страхового акту №218/037/005270/20/1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 9154,75 грн, що підтверджується платіжним дорученням №650 від 02 лютого 2021 (а.с. 18). Як встановлено судом, відповідач [PERSON] , керував транспортним засобом «Merсedes», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », який було застраховано згідно Полісу страхування № АР/8938944, у відповідності до умов якого ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, за участю забезпеченого транспортного засобу, сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам, але враховуючи, що відповідач на момент вчинення ДТП перебував з явними ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що підтверджується постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 січня 2021 року по справі №211/6489/20 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1\~ст. 130 КУпАП, тому витрати пов`язані з виплатою страхового відшкодування покладаються на [PERSON] , як особу, яка винна у дорожньо-транспортній пригоді, та яка перебувала з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Аналізуючи викладені норми права та враховуючи, що відповідача, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду було визнано судом винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.\~122-4, 124 \~та ч.1 ст.130 КУпАП, який на момент вчинення ДТП перебував з явними ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляну на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, спричинену шкоду в добровільному порядку не відшкодував, суд приходить до висновку, що наявні підстави для стягнення з відповідача сплаченого страхового відшкодування в розмірі 9154,75 грн. Відповідно до ст.ст.\~133,\~141 ЦПК України\~з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2147,20 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі ст. ст.\~11,\~1166,\~1187,\~1191 Цивільного Кодексу України,\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved