Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

У січні\~ 2024\~ року позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений 22.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі № 206696,\~ та відшкодувати судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що нещодавно дізнався про проведення щодо нього виконавчих дій у межах виконавчого провадження № 66926633, щодо примусового стягнення на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором в сумі 43691 грн.35 коп. Зазначене ВП відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса від 22.06.2021 № 206696. Проте, жодних кредитних договорів з ТОВ «Вердикт Капітал» позивачем не укладалось, будь-яких листів про\~ те, що позивач має заборгованість перед відповідачем, позивач не отримував.\~\~ Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, так як вчинений нотаріусом на борговому документі - кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, що суперечить Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. Пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, на підставі якого складено виконавчий напис, з 22.02.2017р. визнаний в судовому порядку нечинним. Також, позивач стверджує, що письмову вимогу від відповідача він не отримував.\~ Крім того, нарахована до стягнення сума боргу є спірною, тому нотаріус повинен був відмовити Товариству у видачі такого виконавчого напису. 15.02.2024 року ТОВ «Вердикт Капітал» направив суду відзив по справі, в якому\~ просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що заборгованість є безспірною, доводи позивача про порушення цивільного законодавства є необгрунтованими. Разом з відзивом надав клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, обгрунтовуючи це тим, що до позовної заяви не додано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2024 року було задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2024 року\~ у справі відкрито провадження за правилами спрощеного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, засобами електронного зв`язку представник позивача адвокат Усенко А.В. направив суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримано в повному обсязі (а.с.42,43), на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за відсутності позивача. Відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» не направив до суду свого представника, про день та час розгляду справи були повідомлені належно,\~ направили\~ суду відзив по справі.\~ Третя особа -\~ приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явилася про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, жодних клопотань чи заперечень суду не подав. Третя\~ особа - приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. в судове засідання не з`явився про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, жодних клопотань чи заперечень суду не подав. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 22.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., вчинено виконавчий напис, який було зареєстровано в реєстрі за № 206696\~ про стягнення боргу з [PERSON] ,\~ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», якому Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №29-01/19/1 від 29.01.2019 року,\~ якому Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», було відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №2019-1УСБ/ВЕСТА від 28.01.2019 року, за кредитним договором № 0387/006256-PR від 16.08.2013, укладеного між Акціонерним\~ товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] . За вказаним виконавчим написом було запропоновано задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», стягнути з боржника, за період з 29.01.2019 р. по 28.05.2021 р. включно, суму боргу у розмірі: 6198,19 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 36 993,16 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; плата за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат». Загальна заборгованість [PERSON] становить 43 691 грн.35 коп.\~ (а.с.12). Встановлено, що 23.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О.,\~ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66926633 з примусового виконання виконавчого напису № 206696 вчиненого\~ 22.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором\~ в сумі 43 691 грн.35 коп.\~ (а.с.13,14). При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України "Про нотаріат" нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п.2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014р., встановлено, що для одержання виконавчого напису по стягненню заборгованості за кредитними договорами, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Суду не надано доказів, що стягувачем та нотаріусом було дотримано вимоги необхідні для вчинення виконавчого напису. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Так, в постанові Верховного Суду (справа №310/9293/15ц від 23.01.2018) зазначено, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція було висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення-вимоги про наявність такого боргу, а також, враховуючи той факт, що заборгованість виникла за період з 29.01.2019 р. по 28.05.2021 р.\~ на підставі договору, який діяв з серпня 2013 року, також, не можна залишити поза увагою саму суму боргу, зокрема, при заборгованості за тілом кредиту 6198,19 грн., стягувачем розраховано відсотки на суму 36993,16 грн., тобто сума відсотків очевидно перевищує борг за тілом кредиту. Суду не надано відповідачем доказів тому, що приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані: - оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору; - засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, повідомлення боржника про борг. Як встановлено судом, кредитний договір № 0387/006256-PR від 16.08.2013 року,\~ було укладено в простій письмовій формі та нотаріально не посвідчений, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса. Такий висновок суду узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 12 березня 2020 року по справі №757/24703/18-ц, від 15 квітня 2020 року по справі №158/2157/17, від 21 жовтня 2020 року по справі №172/1652/18. Суду не надано доказів, що боржник [PERSON] був повідомлений за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення нього кредитних зобов`язань з пропозицією ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Отже, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було встановлено факту безспірності заборгованості, виконавчий напис вчинено відносно не посвідченого нотаріально кредитного договору, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до п. 6 ч. 1ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. З урахуванням положення ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по відшкодуванню суми судового збору за подання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в розмірі 1610,40 грн., (1073,60 грн. - за подачу позовної заяви та 536,80 грн. - за подачу заяви про забезпечення позову). Позивачем не надано жодного доказу в підтвердження понесених витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved