Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину. В позовній заяві позивачка зазначає, що з 16.09.2004 року вона перебувала з [PERSON] у шлюбі, від якого народилася донька [PERSON] [INFO] . 05.12.2011 року рішенням Ірпінського міського суду Київської області (справа 2-2526/2011) розірвано шлюб між нею та [PERSON] . До досягнення повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання доньки. Проте, після досягнення повноліття доньки, відповідач категорично відмовився сплачувати аліменти нічим не коментуючи свою відмову. Їх донька [PERSON] проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вона навчається в Ірпінському фаховому коледжі економіки та права на третьому курсі денної форми навчання. Вони з донькою залишилися у скрутному матеріальному становищі. Донька потребує матеріальної допомоги. Навчання платне. Вартість навчання (надання освітньої послуги) на момент укладання договору становить 62 000 гривень. Також додатково [PERSON] несе витрати на придбання навчально-методичних посібників, підручників, міський транспорт тощо. Таким чином, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий рівень вона одна не зможе забезпечити, тому батько, який є здоровим, працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/4 частини від середньої заробітної плати в Ірпінському регіоні. На даний час про місце роботи відповідача відомо, що він є фізичною особою підприємцем. Просить суд стягнути з [PERSON] на на утримання повнолітньої доньки [PERSON] ( [INFO] ) аліменти на рівні 1/4 частини від середньої заробітної плати в Бучанському регіоні до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. \~ \~ \~ \~Позивачем [PERSON] через канцелярію суду було подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої вона просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання - в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень щомісячно починаючи з дати подачі позову до досягнення дитиною 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. \~ \~ \~ \~В судовому засідання позивач [PERSON] не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, щодо винесення заочного рішення не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином.. Третя особа:\~ [PERSON] не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Згідно рішення Ірпінського міського суду Київської області від 05 грудня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 16.09.2004р. відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції, актовий запис № 255 розірвано. Зі свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] вбачається, що 26.12.2015 року [PERSON] , [INFO] змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно довідки № 2917 від 08.02.2023 року Ірпінського фахового коледжу економіки та права [PERSON] навчається на ІІІ курсі денного відділення коледжу за спеціальністю право дата вступу 01.09.2020р. Згідно договору про навчання в Ірпінському державному коледжі економіки та права № 31 від 24 липня 2020 року, укладеного між Ірпінським державним коледжом економіки та права в особі директора (виконавець) та [PERSON] (замовник) вбачається, що виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання [PERSON] на денній формі навчання за освітнім ступенем фаховий молодший бакалавр за спеціальністю 081 «Право» 4 роки., загальна вартість освітньої послуги на момент укладання договору становить 62000,00грн. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як встановлено ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки, слід керуватися нормами ст. 199 СК України, відповідно до якої обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину настає за умов: 1) продовження навчання; 2) у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги; 3) вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язків батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка чи син. У випадку, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст. 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст. 199 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до\~ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Згідно ст. ст.\~9,\~18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до частини другої\~ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не заперечено факт проживання доньки [PERSON] з позивачкою. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Відтак із системного аналізу вказаних норм випливає, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню такі обставини як потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Одночасно, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. Відповідачем не спростовано твердження позивача, про те, що повнолітня [PERSON] , навчається на денній формі навчання на платній основі. Суд звертає увагу, на те, відповідачем не надано жодних належних доказів, про те, що він не може надавати матеріальної допомоги повнолітній доньці, яка навчається. Жодних клопотань чи заяв зі сторони відповідача, щодо підтвердження його тяжкого фінансово-матеріального становища подано до суду не було. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Згідно з п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність обов`язку щодо утримання дитини обох батьків, виходячи із принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку та навчанні, стану здоров`я відповідача та можливості його працювати, суд вважає за необхідне стягнути аліменти із відповідача на користь позивача на утримання доньки яка продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00грн. щомісячно, починаючи з 30.03.2023 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років, що відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як позивача так і відповідача. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави. Відповідно до\~ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved