Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

У січні 2023 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена позовна заява, у якій позивач просив суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] , солідарно, заборгованість за кредитним договором №2007-042 від 14.03.2007 у розмірі 576 666,64 грн., яка складається з: 515\~193,54 грн. індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язання та 61\~473,10 грн. 3% річних. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що 14.03.2007 між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір №2007-042 відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 30 790,00 доларів США на умовах визначених вказаним договором та з кінцевим терміном повернення до 14.03.2012. З метою забезпечення належного виконання умов кредитного договору №2007-042 між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено, 14.03.2007, договір поруки №2007/042. Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21.10.2011 (справа №0417/2-3369/2011) стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором №2007-042 від 14.03.2007, у розмірі 291\~928,00 грн. Крім того, солідарно, з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] стягнуто суми у розмірі 200,00 грн. та 1950,00 грн. З огляду на те, що станом на грудень 2022 року: умови договору щодо повернення отриманих в кредит коштів не виконані; заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21.10.2011 не виконано; позивач вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом про стягнення санкцій передбачених ст.625 ЦК України, розмір яких, за період з 21.10.2011 до 29.12.2022, становить 576\~666,64 грн. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.03.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача, у судове засідання не з`явився, надав заяву про відкладення розгляду справи, а у випадку неможливості відкладення просив провести судове засідання без його участі. Враховуючи, що представник позивача у судове засідання повторно не з`явився, на судове засідання яке було призначене на 29.01.2024 року надіслав аналогічну заяву, суд враховуючи положення ст. 223 ЦПК України не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та розцінює заяву представника позивача, як заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, за необхідне, зазначити наступне. Так, судом встановлено, що згідно з копією заочного рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21.10.2011 (справа №0417/2-3369/2011) ухваленого за результатами розгляду справи за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] стягнуто солідарно з: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №2007-042 від 14.03.2007 у розмірі 291\~928,00. Також, солідарно, з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] стягнуто суми у розмірі: 200,00 грн. та 1\~950,00 грн. Відповідно до розрахунку штрафних санкцій передбачених ст.625 ЦК України їх розмір за період з 21.10.2011 до 29.12.2022, становить 576\~666,64 грн. та складається з: 515\~193,54 грн. індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання; 61\~473,10 грн. 3% річних від простроченої суми. Також на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано копію кредитного договору та виписку за рахунком. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу у 2011 році зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із положенням статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з того, що пред`явлений позов містить посилання на наявність судового рішення про стягнення заборгованості та нарахування санкцій передбачених ст.625 ЦК України пов`язує, між іншим, з фактом його не виконання, заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем, на підтвердження доводів щодо існування, не виконаного, грошового зобов`язання, не надано жодного належного доказу (як-то: доказів відсутності виконавчого провадження або у разі його наявності відсутності перерахованих, у його межах, коштів). Надана позивачем виписка по рахунку № [NUMBER] не свідчить про відсутність виконавчого провадження та стягнення коштів у його межах, крім того, її не можливо ідентифікувати з борговими зобов`язаннями виниклими на підставі кредитного договору №2007-042, оскільки останній не містить посилання на вказаний розрахунковий рахунок.

Outcome: dismissed