Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Представник позивача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» Бабіч Н.А. звернулася до суду 15.12.2023 через систему Електронний суд із указаним позовом, уточнивши який, просила стягнути з відповідача [PERSON] у рахунок відшкодування шкоди в порядку регресу 26986,62 грн, а також вирішити питання про розподіл судових витрат. В обґрунтування позову зазначила, що 07.06.2023 між [PERSON] та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 3894383, яким забезпечено транспортний засіб марки ВАЗ 2102, реєстраційний номер [NUMBER] . Близько 17 год. 00 хв., 23.06.2023 на вул. Камчатській у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, [PERSON] порушив розділ 13 ПДР України, не витримав безпечну дистанцію та допустив зіткнення з автомобілем Volkswagen Tiguan, р/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Власник потерпілого транспортного засобу ТОВ «АВ Інвест» 26.06.2023 звернувся із заявою про виплату відшкодування. Згідно з ремонтною калькуляцією за розрахунком від 18.07.2023, сума збитку, яку поніс власник транспортного засобу, з урахуванням зносу деталей, що замінюються, складає 60473,25 грн. Страхове відшкодування у розмірі 53973,25 грн, за вирахуванням франшизи у розмірі 2500,00 грн, виплачено на користь потерпілої сторони внаслідок узгодження суми відшкодування з власником потерпілого транспортного засобу. Оскільки при укладені договору на страхування передбачена п. 38-1.1 ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 50% знижка на страховий платіж надавалася за умови особистого керування застрахованою особою транспортним засобом, а тому відповідач, який не є власником транспортного засобу ВАЗ 2102, р/н [NUMBER] , повинен компенсувати 50% виплаченого страхового відшкодування на суму 26986,62 грн. [PERSON] повідомлявся позивачем шляхом направлення регресної вимоги, однак відповіді не отримано, у зв`язку з чим, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 18.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача правом на участь у судовому засіданні не скористалася. У тексті позову зазначено про розгляд справи за відсутності представника позивача, у разі неявки відповідача, представник позивача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, однак до суду повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Відзиву не подано. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити заочне рішення, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам у сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 23.06.2023 близько 17 год. 00 хв., на автодорозі по вул. Камчатській у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу ВАЗ 2102, р/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та Volkswagen Tiguan, р/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , про що складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол), та [PERSON] визнав свою провину в скоєнні вказаної ДТП. Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07.06.2023 № АТ/3894383, укладеного між ПАТ «НАСК\~«ОРАНТА»та [PERSON] , страховик зобов`язався відшкодувати шкоду заподіяну третім особам під час ДТП, яка сталася за участі забезпеченого транспортного засобу ВАЗ 2102, р/н [NUMBER] , і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 320000,00 грн, за шкоду, заподіяну майну 160000,00 грн, розмір франшизи 2500,00 грн. Строк дії полісу до 09.06.2024 (а.с.6). До ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою про страхове відшкодування збитків, заподіяних унаслідок ДТП, 26.06.2023 звернувся власник транспортного засобу Volkswagen Tiguan, р/н [NUMBER] , ТОВ «АВ Інвест» (а.с.27 зворот - 28). Згідно з ремонтною калькуляцією-дослідженням за розрахунком страхового відшкодування від 18.07.2023, розмір матеріального збитку, який поніс власник транспортного засобу Volkswagen Tiguan, р/н [NUMBER] , із урахуванням зносу деталей, що замінюються, становить 60473,25 грн (а.с.27). Позивачем ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та власником потерпілого транспортного засобу ТОВ «АВ Інвест» 18.07.2023 узгоджена сума відшкодування за страховим випадком у розмірі 53973,25 грн, про що складено страховий акт № ОЦВ-23-04-93177/1, та виплачено ТОВ «АВ Інвест» 21.07.2023 згідно з платіжною інструкцією № 36830 (а.с.7, 29 зворот, 28 зворот) 53973,25 грн. Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до пункту 38-1.1 статті 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Як передбачено п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як слідує зі свідоцтва серії [NUMBER] про реєстрацію транспортного засобу, легковий автомобіль марки ВАЗ 2102, реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] у момент ДТП, що сталася 23.06.2023, належить [PERSON] (а.с.30). Таким чином, суд встановив, що страхувальник [PERSON] керував транспортним засобом ВАЗ 2102, р/н [NUMBER] , який був забезпечений полісом від 07.06.203 № АТ/3894383 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, 23.06.2023 на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, не був власником вказаного транспортного засобу, а тому, відповідно до п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким застосовано знижки у розмірі 50% за умови особистого керування транспортного засобу власником, як особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, повинен компенсувати 50% виплаченого страховою компанією відшкодування у розмір 26986,63 грн (53973,25 грн / 2). Позивачем направлялася на адресу відповідача регресна вимога, яка залишена останнім без реагування (а.с.29). Суд, вважає, що в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують той факт, що позивач має обґрунтоване право на регресне відшкодування матеріальної шкоди до відповідача, який спричинив ДТП, та спричинену шкоду в добровільному порядку відмовляється відшкодувати, тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача, а отже, позовні вимоги підлягають до задоволення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно зі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 2684,00 грн, у рахунок відшкодування витрат зі сплати судового (а.с.3).

Outcome: approved