Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [INFO] , законний представник [PERSON] та [PERSON] (далі - відповідачі), в якому просила: - визначити позивачу додатковий двохмісячний строк, з моменту набрання рішення суду законної сили, для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [INFO] матері [PERSON] . Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] померла матір позивача [PERSON] , а після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли земельні ділянки, житловий будинок по [ADDRESS] та кошти на банківському рахунку. За життя матір`ю позивач було складено заповіт на земельні ділянки на ім`я дочки - відповідача [PERSON] , яка після смерті матері прийняла її спадщину. Також таку спадщину, за правом представлення після смерті свого батька [INFO] [PERSON] , прийняла його дочка - неповнолітня онука [PERSON] - відповідач [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що оскільки її матір`ю було складено заповіт на земельні ділянки лише на ім`я відповідача [PERSON] , однак інше майно (житловий будинок та кошти на банківському рахунку), які не були охоплені заповітом, можуть бути успадковані позивачем, як дочкою [PERSON] спадкоємцем за законом. У вересні 2023 року позивач, помилково вважаючи, що строк для прийняття спадщини під час військового стану становить 10 місяців, вона звернулася до нотаріуса, якою їй було роз`яснено, що спадкують майно лише особи, які прийняли спадщину, однак позивачем строк для прийняття спадщини пропущено. Натомість позивач вказує, що строк для прийняття спадщини позивач пропустила з поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення цих дій. Позивач зазначає, що поховавши брата [PERSON] у липні 2022 року, який загинув під час виконання свого військового обов`язку, а потім дуже швидко поховавши матір, вона досить довго переживала, й досі переживає, важку психологічну травму після їх смерті. Причиною пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] є те, що вона здійснює постійний цілодобовий необхідний догляд за хворою жінкою похилого віку [PERSON] , 1933 р.н., а у [INFO] ще й помер рідний брат позивача [PERSON] , а вказані обставини перешкодили їй вчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 22.09.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у загальному позовному провадженні з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Витребувано спадкову справу [PERSON] . Ухвалою суду від 01.11.2023 замінено неналежного відповідача на належного. Відповідач подала до суду відзив, який обґрунтовує наступними обставинами. Представник відповідача [PERSON] вважає позов необґрунтованим і таким який не підлягає задоволенню, оскільки не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна. Крім того, доводи позивача щодо наявності у неї важкої психологічної травми після смерті брата [PERSON] [INFO] та смерті матері в [INFO], а також смерті брата [PERSON] у [INFO], які б перешкодили вчасному поданню заяви про прийняття спадщини - не підтверджуються жодними доказами. Разом з тим доводи позивача щодо поважності пропуску нею строку для прийняття спадщини після смерті матері, пов`язані зі здійсненням з 2019 року по теперішній час постійного цілодобового необхідного догляду за хворою жінкою похилого віку [PERSON] 1933 р.н., не можуть бути прийняті судом як поважні, оскільки позивачем не доведено, що ця обставина є об`єктивною, непереборною та істотною перешкодою, що перешкоджала їх вчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Так, на адвокатський запит представника відповідача - адвоката Докійчук Н.О. 26.10/23-ц від 23.11.2023 Липовецькою міською радою Вінницького району Вінницької області надано відповідь №09-12-01/46/5 від 27.11.2023, згідно якої [PERSON] - позивач, зареєстрована з 20.01.1985 та проживає разом з родиною по [ADDRESS] і до складу її сім`ї входять: чоловік [PERSON] (проживає і зареєстрований за даною адресою з 16.02.1982); син [PERSON] (проживає і зареєстрований за даною адресою з 20.03.2001); тітка чоловіка [PERSON] , [INFO] , (проживає і зареєстрована за даною адресою з 27.03.2019). Вказане свідчить про проживання разом з позивачем та особою, яка потребує постійного догляду [PERSON] , інших повнолітніх членів родини позивача (її чоловіка та сина). Таким чином, позивач не була позбавлена можливості звернутися в межах, визначених законом строків, за допомогою засобів поштового зв`язку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Сторона відповідача наголошує, що написання [PERSON] заповіту виключно на [PERSON] та укладення договору дарування житлового будинку по [ADDRESS] на ім`я [PERSON] свідчить про тісний зв`язок покійної зі своєю донькою [PERSON] . Зі сторони відповідача [PERSON] , [INFO] , законного представника [PERSON] , у визначений судом строк відзиву на позов не подано. Позивач подала до суду відповідь на відзив, у якому зазначено, що відзив відповідача [PERSON] ґрунтується лише на її небажанні щодо вступу у спадщину їх матері [PERSON] інших спадкоємців, оскільки спір стосується коштів на рахунку спадкодавця, яка була матір`ю раніше загиблого захисника, а всі міркування, наведені у відзиві є необґрунтованими, надуманими і такими, що не відповідають дійсності, не входять до предмету доказування у даній справі. Позивач наголошує, що пропустила строк із дійсно поважної причини, описаної у позовній заяві, через об`єктивні, непереборні та істотні труднощі й вчасно не змогла звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Крім цього, інший відповідач та її законний представник не заперечують проти задоволення позову. Разом з тим, позивач звертає увагу суду й на те, що неохоплене заповітом майно - це кошти на банківському рахунку, їх походження це грошова допомога у зв`язку із смертю сина спадкодавця - військовослужбовця [PERSON] та батька відповідача [PERSON] й чоловіка законного представника відповідача [PERSON] - брата позивача. Так, при житті матері [PERSON] між нею та сім`єю її покійного сина [PERSON] , діяла домовленість, що кошти отримає сама, а потім передасть неповнолітній дитині загиблого [PERSON] . Однак, мати померла та не встигла передати кошти дитині загиблого воїна - відповідачу [PERSON] , так як кошти надійшли після її смерті. При цьому відповідач [PERSON] як особа, яка прийняла спадщину матері [PERSON] відмовилась віддати зазначені кошти дитині [PERSON] , як того бажала [PERSON] . Відповідачі заперечення щодо відповіді на відзив не подали. Ухвалою суду від 11.12.2023 та від 09.01.2024, на задоволення заяви представника відповідача [PERSON] , забезпечено її участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 29.01.2024 у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про витребування доказів було відмовлено. Сторонами не врегульовано спір до судового розгляду, а тому було закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті, а на задоволення клопотання представника відповідача [PERSON] викликано в судове засідання свідків: [PERSON] та [PERSON] . У судове засідання позивач та її представник не з`явились, а у своїй заяві просили суд про розгляд справи за їх відсутності, позов просили задовольнити. Також у судове засідання не з`явилися відповідачі з їх представниками, однак відповідач [PERSON] у своїй письмовій заяві просила в задоволенні позову відмовити з підстав, що викладені у її відзиві, а щодо допиту свідків за її клопотанням не наполягала. Суд зауважує, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови повідомлення його належним чином про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому суд проводить розгляд справи у даному судовому засіданні, за наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи фіксацію судового засідання. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] в м. Вінниці померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть. За життя [PERSON] склала два заповіти, у першому від 29.03.2007 все своє майно, що буде належати їй на день смерті, а також те, на яке вона за законом матиме право вона заповіла [PERSON] , в другому від 25.03.2016 заповіла належній її на праві особистої приватної власності земельні ділянки своїй дочці [PERSON] . З витягів з ДРАЦС вбачається, що [PERSON] , у зв`язку з укладенням шлюбу в 2010 році, змінила прізвище на [PERSON] , але померла у 2013 році. У матеріалах справи наявне свідоцтво про народження відповідача, з якого вбачається, що [PERSON] доводилась її матір`ю, однак [PERSON] , отримано інше прізвище у зв`язку з укладенням у 1989 році шлюбу з [PERSON] . Також, з витягу з ДРРПНМ №355521418 вбачається, що за договором дарування від 04.09.2009 відповідач [PERSON] набула право власності на житловий будинок по [ADDRESS] . Згідно довідки, виданої Липовецькою міською радою Вінницької області від 03.04.2024 вбачається, що покійна [PERSON] була зареєстрована за вищевказаною адресою, а з нею було зареєстровані: [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] . З іншої довідки від Липовецької міської ради від 03.04.2024 вбачається, що на час смерті [PERSON] склад її сім`ї налічував: дочку [PERSON] ; сина [PERSON] ; дочку [PERSON] - позивача; дочку [PERSON] - відповідача; сина [PERSON] . Зі спадкової справи померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що лише її дочка [PERSON] 03.04.2023 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка складалася із майна, про яке покійна за життя вказала у заповіті від 25.03.2016, та водночас повідомила, що спадкоємцями [PERSON] першої черги за законом є: дочка [PERSON] ; син [PERSON] ; дочку [PERSON] - позивач; та син [PERSON] . Таким чином, із наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що все спадкове майно, яке заповіла [PERSON] успадкувала лише одна її дочка [PERSON] - відповідач, а раніше належний покійній житловий будинок по [ADDRESS] [PERSON] ще за життя подарувала [PERSON] ще до своєї смерті у 2009 році. У матеріалах справи наявна довідка від АТ "Ощадбанк" про відкритий на ім`я [PERSON] рахунок. Інше майно, яке неохоплене заповітом [PERSON] її спадкоємці мали право успадкувати за законом, якби прийняли її спадщину у встановленому законом порядку. Натомість таку спадщину, за правом представлення після смерті свого батька [INFO] [PERSON] , прийняла його дочка та неповнолітня онука [PERSON] - відповідач [PERSON] , [INFO] . 05.09.2023 позивач звернулася до нотаріуса з метою прийняття спадщини своєї матері, але нотаріусом було роз`яснено, що позивачем строк для прийняття спадщини пропущено. Позивач вказує, що строк для прийняття спадщини позивач пропустила з поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення цих дій. Позивач зазначає, що поховавши брата [PERSON] у липні 2022 року, який загинув під час виконання свого військового обов`язку, а потім дуже швидко поховавши матір, вона досить довго переживала, й досі переживає, важку психологічну травму після їх смерті. Причиною пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] є те, що вона здійснює постійний цілодобовий необхідний догляд за хворою жінкою похилого віку [PERSON] , 1933 р.н., а у [INFO] ще й помер рідний брат позивача [PERSON] , а вказані обставини перешкодили їй вчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини. Згідно з довідкою, виданою Липовецькою міською радою №09-17-01/129/5 від 04.09.2023 вбачається, що позивач з 2019 року по теперішній час здійснює постійний цілодобовий необхідний догляд за хворою жінкою похилого віку [PERSON] , 1933 р.н. Разом з тим, на адвокатський запит представника відповідача - адвоката Докійчук Н.О. 26.10/23-ц від 23.11.2023 Липовецькою міською радою надано відповідь №09-12-01/46/5 від 27.11.2023, згідно якої [PERSON] - позивач, зареєстрована з 20.01.1985 та проживає разом з родиною по [ADDRESS] і до складу її сім`ї входять: чоловік [PERSON] (проживає і зареєстрований за даною адресою з 16.02.1982); син [PERSON] (проживає і зареєстрований за даною адресою з 20.03.2001); тітка чоловіка [PERSON] , [INFO] , (проживає і зареєстрована за даною адресою з 27.03.2019). Суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Як визначено в ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. В силу вимог ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Суд встановив, що [INFO] в м. Вінниці померла [PERSON] , яка є матір`ю позивача та відповідача [PERSON] , а також бабусею по батьковій лінії відповідача [PERSON] , [INFO] . За життя [PERSON] склала два заповіти, у першому від 29.03.2007, все своє майно, що буде належати їй на день смерті, а також те, на яке вона за законом матиме право вона заповіла [PERSON] , яка надалі померла у 2013 році, а в другому заповіті від 25.03.2016 [PERSON] заповіла належній її на праві особистої приватної власності земельні ділянки своїй дочці [PERSON] . З витягу з ДРРПНМ №355521418 вбачається, що за договором дарування від 04.09.2009 відповідач [PERSON] набула право власності на житловий будинок по [ADDRESS] . Таким чином, відповідач [PERSON] прийняла спадщину своєї матері [PERSON] у складі належних покійній земельних ділянок за її заповітом від 25.03.2016 в силу ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, оскільки вчасного подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, на яку, в силу вимог ст. 1223 ЦК України, вона має право. У матеріалах справи наявна довідка від АТ "Ощадбанк" про відкритий на ім`я [PERSON] рахунок. У відповіді на відзив позивач стверджувала, що неохоплене заповітом майно - це кошти на банківському рахунку, в їх походження це грошова допомога у зв`язку із смертю сина спадкодавця - військовослужбовця [PERSON] та батька відповідача [PERSON] й чоловіка законного представника відповідача [PERSON] - брата позивача. Так, при житті матері позивача [PERSON] між нею та сім`єю її покійного сина [PERSON] була домовленість, що кошти отримає саме вона і передасть неповнолітній дитині загиблого [PERSON] , але мати померла та не встигла передати кошти дитині загиблого воїна [PERSON] , так як кошти надійшли після її смерті. В силу вимог ч.ч. 1-2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. У відповідності зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Разом з тим, суд вкотре наголошує, що спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, при цьому згідно ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч.ч. 2-4 ст. 1273 ЦК України. Суд встановив, що інше майно, яке неохоплене заповітом [PERSON] її спадкоємці мали право успадкувати за законом, якби прийняли її спадщину у встановленому законом порядку. Натомість таку спадщину, за правом представлення після смерті свого батька 15.07.2022 [PERSON] , прийняла його дочка та неповнолітня внучка [PERSON] - відповідач [PERSON] , [INFO] . Крім того, суд встановив, що згідно довідки, виданої Липовецькою міською радою Вінницької області від 03.04.2024 вбачається, що покійна [PERSON] була зареєстрована за вищевказаною адресою, а з нею було зареєстровані: [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] 05.09.2023 позивач звернулася до нотаріуса з метою прийняття спадщини своєї матері, але нотаріусом було роз`яснено, що позивачем строк для прийняття спадщини пропущено. Таким чином, позивач не прийняла спадщину своєї матері [PERSON] в порядку спадкування за законом ні в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ні в силу ст.ст. 1269, 1270 ЦК України. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Об`єктивні, непереборні або істотні труднощі можуть виникати у спадкоємця, який знає про факт смерті спадкодавця, у зв`язку з чим знає (має знати) про наявність у нього певного строку для прийняття його спадщини, але зіштовхується з певними обставинами, які йому заважають це зробити. У цьому випадку суд оцінює характер цих обставин. Суд, оцінивши подані позивачем докази, не вважає їх належними та достатніми, на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки вони не містять інформацію щодо предмета доказування, не підтверджують існування обставин, на які посилається позивач, а в сукупності на їх підставі не можна визнати наведені позивачем обставини. Аргументи, наведені позивачем про те, що її необізнаність із встановленим законом строком для прийняття спадщини під час воєнного стану та те, що пропущений строк для прийняття спадщини є незначним, не можуть бути враховані судом в якості поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки не є об`єктивними перешкодами. Аргументи, наведені позивачем про те, що наявність у неї важкої психологічної травми після смерті родичів не можуть бути враховані судом в якості поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки позивачем не надано медичної документації на підтвердження вказаних обставин та на підтвердження періоду їх впливу на позивача, що могло б призвести до об`єктивної неможливості нею вчинити дії визначенні чинним законодавством для забезпечення права на спадкування. Суд враховує відомості, які вбачаються з довідки, виданої Липовецькою міською радою №09-17-01/129/5 від 04.09.2023, де вбачається, що позивач з 2019 року по теперішній час здійснює постійний цілодобовий необхідний догляд за хворою жінкою похилого віку [PERSON] , 1933 р.н., однак вважає що таких відомостей само по собі недостатньо для встановлення обставин наявності об`єктивних перешкод для прийнятття спадщини. Разом з тим, на адвокатський запит представника відповідача - адвоката Докійчук Н.О. 26.10/23-ц від 23.11.2023 Липовецькою міською радою надано відповідь №09-12-01/46/5 від 27.11.2023, згідно якої позивач проживає разом з родиною по [ADDRESS] і до складу її сім`ї входять: чоловік [PERSON] ; син [PERSON] ; тітка чоловіка [PERSON] , [INFO] , однак вказане свідчить про проживання разом з позивачем та особою, яка потребує постійного догляду [PERSON] , інших повнолітніх членів родини позивача і позивач не була позбавлена можливості звернутися в межах, визначених законом строків до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Насамкінець доводи позивача про нібито усні домовленості між сім`єю загиблого на війні брата та матір`ю [PERSON] , при житті останньої, щодо розпорядження майбутніми коштами на користь внучки, які б вона отримала в порядку виплати у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, суд вважає неприйнятними і такими, які не мають доказового підґрунтя, висловлені в якості припущення та взагалі не є предметом доказування в цій справі. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що позовна вимога: визначити позивачу додатковий двохмісячний строк для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [INFO] матері [PERSON] , не є обґрунтованою та задоволенню не підлягає. Суд, вирішуючи питання судових витрат керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з огляду на те, що у задоволенні позову відмовлено, суд відносить понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору на її рахунок.

Outcome: dismissed