Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області, про визначення місця проживання дитини. В позові зазначила, що вона з 09.09.2022 вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі з відповідачем у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Малолітня донька проживає разом із нею та зареєстрована за однією адресою: [ADDRESS] . Згідно судового наказу виданого 07.11.2023 Ладижинським міським судом на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] з відповідача стягуються аліменти у розмірі однієї чверті всіх видів його заробітку. Вона повністю опікується інтересами дитини, її потребами, займається її виховання, слідкує за розвитком дитини. Після виповнення дитині одного року вона планує звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. У зв`язку з частими сварками в сім`ї та непорозуміннями, з метою уникнення ситуації по не поверненню її дитини, коли батько буде брати дитину до себе, їй необхідно визначити місце проживання дитини із нею. Оскільки дитина [PERSON] є ще зовсім маленькою, яка має з нею досить тісний зв`язок та потребує постійного догляду та контролю матері, тому розлучення з нею можливе лише на дуже короткий проміжок часу. Оскільки між нею та відповідачем часто виникають сварки та непорозуміння із вчасним поверненням дитини матері, то дані обставини можуть нашкодити малолітній дитині, її здоров`ю та розвитку. Оскільки відповідач декілька разів висловлювався з погрозами, що забере дитину до себе, тому вона вимушена була звернутися в суд з позовом про визначення місця проживання дитини з матір`ю. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Басараб О.Д. в судове засідання не з`явились. Представник позивачки подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність та позивачки, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи належно повідомленим про день, час та місце розгляду справи по телефону та повістками, за зареєстрованим місцем проживання, однак в судове засідання не з`явився. Клопотання про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи за наявності поважних причин до суду не направив. Відзиву на позов не подавав. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Ладижинської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги [PERSON] підтримують. За таких обставин судом, з урахуванням положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, було ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній даних чи доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню зважаючи на таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . З копії судового наказу виданого 07.11.2023 Ладижинським міським судом Вінницької області вбачається, що з [PERSON] на користь [PERSON] , на дитину: [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі однієї чверті всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 03.11.2023 і до досягнення дитиною повноліття. З копій довідок виданих КП «Ладижинський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» вбачається, що [PERSON] регулярно з`являється на обов`язкові медичні профілактичні огляди дитини, дитина отримує необхідні щеплення та обстеження. З копії Витягів з реєстру територіальної громади №2023/002208412 від 14.03.2023 та №2023/002207974 від 14.03.2023 вбачається, що [PERSON] зареєстрована та проживає з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . З інформації №23-17-1051 наданої 04.12.2023 начальником відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади Збрицькою-Браславець В.В. вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З висновку органу опіки та піклування Ладижинської міської ради №2.1-05/307 від 31.01.2024 вбачається, що орган опіки та піклування виніс висновок про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] .. Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі статтею 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Абзацом другим принципу 7 Декларації прав дитини передбачено, що найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках. При розгляді справ щодо місця проживання дитини передбачено, що суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо. Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні позовних вимог, судом враховується, вік малолітньої дитини [PERSON] , якій на момент ухвалення рішення виповнився 1 рік, та яка постійно проживає з матір`ю, так як потребує постійного догляду та контролю, можливість матері дитини забезпечити належні умови проживання, виховання та розвитку доньки. Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що визначення місця проживання дитини разом із матір`ю може зашкодити інтересам малолітньої дитини, в ході розгляду справи не здобуто. З огляду на викладене, позицію органу опіки та піклування, щодо визначення місця проживання дитини з матір?ю, суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і є всі підстави визначити місце проживання дитини разом з матір`ю [PERSON] .. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з даним позовом [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп.. Таким чином, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню 1073 грн 60 коп на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved