Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

І.Стислий виклад позиції позивача Позивач в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що із 2008 року до початку квітня 2012 року він проживав однією сім`єю у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] [INFO] у них народився син [PERSON] . Рішенням Березнівського районного суду від 26.11.2019 року було визначено місце проживання сина [PERSON] разом із позивачем. Згідно судового наказу, виданого Березнівським районним судом 11.08.2020 року у справі №555/1345/20, передбачено стягувати з [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Однак згідно розрахунку Березнівського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 09.05.2023 року №7794 заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] станом на 01.05.2023 року становить 42 246 грн. Відповідач [PERSON] не відвідує сина [PERSON], його вихованням та утриманням зовсім не займається, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не цікавиться здоров`ям, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не забезпечує харчування та медичного догляду, лікування. Оскільки [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, позивач просить позбавити її батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 26.05.2023 року було відкрито провадження у цивільній справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 26.07.2023 року підготовче провадження було закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Як вбачається із повідомлення про отримання рекомендованого поштового відправлення, яким відповідачу було надіслано судову повістку (поштове відправлення №0600246758350), [PERSON] 06.02.2024 року отримала судову повістку. Відповідно до ч.1 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку, а також день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку На підставі вказаного положення ЦПК України суд приходить до висновку, що відповідач була належним чином та своєчасно сповіщена про час та місце судового засідання. Відзиву [PERSON] не подала. Зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. ІІІ. Стислий виклад позиції органу опіки та піклування При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4 ст.19 Сімейного кодексу України). Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні повідомив, що питання доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , було предметом обговорення засідання комісії з питань захисту дитини при виконавчому комітеті Березнівської міської ради. Було встановлено, що [PERSON] в 2022 році неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, протягом тривалого часу не підтримує зв`язок з сином, не бере участі у його житті, дитина емоційно прив`язана до батька та виявляє бажання жити саме з ним. Однак рішення комісією прийнято не було, так як голоси членів комісії розділились, 4 членів комісії висловились за позбавлення відповідача батьківських прав, четверо - проти. З урахування даних обставин, просить прийняти рішення в інтересах дитини. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 26.11.2019 року визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , із батьком [PERSON] . Згідно судового наказу від 11.08.2020 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.08.2020 року до досягнення дитиною повноліття. Із акту обстеження умов проживання малолітньої дитини [PERSON] встановлено, що для дитини створені всі належні умови для фізичного та духовного розвитку. Відповідно до довідки Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області від 27.04.2023 року №388 [PERSON] зареєстрований та постійного проживає із батьком. Батько належним чином забезпечує його виховання та утримання. Згідно характеристики [PERSON] за місцем проживання особа зарекомендувала себе з посередньої сторони, за характером спокійна, бувають випадки зловживання спиртними напоями, постійної роботи не має, працює на тимчасових роботах. Участі у вихованні сина [PERSON] не приймає. Із відповіді ВП №4 Рівненського РУП ГУ НП в Рівненській області від 27.04.2023 року вбачається, що [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності: 22.08.2022 року за ч.1 ст.178 КУпАП, ст.177 КУпАП, ст.176 КУпАП, 16.05.2022 року за ст.183 КУпАП. Відповідно до довідки КНП «Березнівський центр первинної медичної допомоги» Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області №75 від 05.05.2023 року протягом 2021-2023 років за медичної допомогою [PERSON] до медичного закладу зверталась бабуся. Згідно довідки Бистрицького ліцею Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області №1-35/33 від 27.04.2023 року учень [PERSON] навчається в 6-В класі. Успішність - середнього рівня. Мати учня [PERSON] не відвідує дитину в школі, не приймає участі в батьківських зборах, не цікавиться успішністю, фізичним, духовним і моральним розвитком дитини. Як вбачається із психолого-педогогічної характеристики [PERSON] дитина не має емоційної прив`язаності до матері [PERSON] , не зацікавлений у зустрічах з нею. Мама протягом тривалого часу не підтримує ніяких зв`язків з хлопчиком, не цікавиться його успіхами, не бере участі у житті та вихованні, має навмисну або свідому відсутність турботи, повне ігнорування потреб учня. Під час спілкування з [PERSON] з`ясовано, що хлопчик емоційно прив`язаний до тата та виявляє категоричне бажання жити з татом. Згідно розрахунку Березнівського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 09.05.2023 року №7794 заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] станом на 01.05.2023 року становить 42246 грн. Неповнолітня дитина [PERSON] , думка якої була заслухана в порядку ст.171 Сімейного кодексу України, в судовому засіданні пояснив, що з часу, як він став проживати з батьком, мама його не відвідувала, до школи не приходила, не телефонувала. Дитина вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав, так як вона не піклується про нього, не цікавиться його життям. ІV. Норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Саме батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України і на кожного з них покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно положень ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п.15, в абзаці 2 п.16 постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16.07.2015 року Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не подала, заперечень щодо позовних вимог не висловила, не представила суду будь-яких доказів на спростування обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Під час розгляду цивільної справи судом не було здобуто доказів, які б вказували, що відповідачу чиняться перешкоди у спілкуванні з сином. Не здобуто будь-яких доказів, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини, виявляє інтерес до її життя, навчання, потреб, внутрішнього світу. Суд вважає, що таке ставлення відповідача до виконання своїх батьківських обов`язків є результатом її усвідомленої пасивної поведінки; [PERSON] фактично самоусунулись від виховання своєї дитини за відсутності будь-яких об`єктивних та доведених перешкод до цього. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню і вихованню неповнолітнього сина, а тому позбавлення її батьківських прав буде відповідати інтересам дитини. Водночас суд вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до ч.ч. 1-4 ст.169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Outcome: approved