Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

Позивач через представника - адвоката Голубніченка В.О. звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 серпня 2021 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 27 серпня року зареєструвала шлюб з відповідачем, мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] .З січня 2023 року вони припинили шлюбні відносини, у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сумісне життя не склалось з причин різності характерів, погляду на побудову сімейних відносин, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть, поновлення шлюбних відносин неможливе, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Ухвалою суду від 05 грудня 2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, представником позивача - адвокатом Голубніченком О.В. подано заяву про розгляд справи у відсутність позивача та її представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та представника позивача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 27 серпня 2021 року, шлюб зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №390, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27 серпня 2021 року. Представник позивача в позові зазначає про наявність у сторін повнолітньої дитини, однак враховуючи, що у свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] прізвище матері - [PERSON] , за відсутності доказів зміни прізвища позивача, суд позбавлений можливості дійти висновку, що саме позивач є матір`ю [PERSON] . Суд виходить з того, що за змістом положень ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст.56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Представник позивача зазначає, що сторони припинили шлюбні відносини з січня 2023 року, втратили почуття любові та поваги, а збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Суд вважає, що сторонам не вдалося створити міцну сім`ю, шлюбні відносини припинені. Поведінку відповідача суд сприймає як байдуже ставлення до збереження шлюбу. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин неможливе, а подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved