Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 30.05.2019 між [PERSON] та ТОВ "КУА "АНДЕРЕ РІХТІНГЕН" (відповідач 1) укладено Договір № 83942-А/4 купівлі-продажу деривативу (Договір № 83942-А/4), за яким продавець (відповідач 1) зобов`язувався передати покупцеві (позивач), а покупець (позивач) зобов`язувався прийняти й оплатити Дериватив з характеристиками згідно означених у п. 2 Договору купівлі-продажу деривативу. 25.10.2021 між [PERSON] та ТОВ "КУА "АНДЕРЕ РІХТІНГЕН" укладено Додаткову угоду до Договору № 83942-А/4 купівлі-продажу деривативу від 30.05.2019, за якою, зокрема: (1) сторони дійшли згоди розірвати 25.10.2021 договір купівлі-продажу деривативу № 83942-А/4 від 30.05.2019; (2) сторони дійшли взаємної згоди про повернення грошових коштів покупцю в розмірі 235 000 (двісті тридцять п`ять тисяч) грн. 00 коп., без ПДВ, за визначеними реквізитами із відповідним призначенням платежу; (3) Сторони дійшли згоди, що термін повернення грошових коштів становить 180 календарних днів з моменту підписання додаткової угоди. 30.05.2019 між [PERSON] та ТОВ "ЖК "НОВІ ТЕРЕМКИ" (відповідач 2) укладено Договір № 138/ОЗ-22 купівлі-продажу майнових прав на квартиру (Договір № 138/ОЗ-22), за яким продавець (відповідач 2) зобов`язувався передати у власність покупця (позивач), а покупець (позивач) зобов`язувався прийняти у власність майнові права на Квартиру [ADDRESS] та оплатити Ціну таких прав в порядку та на умовах визначених Договором. 25.10.2021 між ТОВ "ЖК "НОВІ ТЕРЕМКИ" та [PERSON] укладено додаткову угоду до Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру, за якою, зокрема: (1) сторони дійшли згоди розірвати 25.10.2021 договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру [ADDRESS] /ОЗ-22 від 30.05.2019; (2) сторони дійшли взаємної згоди про повернення грошових коштів покупцю в розмірі 269 840 (двісті шістдесят дев`ять тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ, за визначеними реквізитами із відповідним призначенням платежу; (3) Сторони дійшли згоди, що термін повернення грошових коштів становить 180 календарних днів з моменту підписання додаткової угоди. Однак відповідачами не виконано зобов`язання щодо повернення грошових коштів позивачу, а саме ТОВ "КУА "АНДЕРЕ РІХТІНГЕН" на суму 235 000 грн. 00 коп., ТОВ "ЖК "НОВІ ТЕРЕМКИ" на суму 269 840 грн. 00 коп. В іншому до стягнення заявляється інфляційне збільшення та 3% річних за користування грошовими коштами згідно положень ст. 625 ЦК України, моральна шкода на підставі ст. 23 ЦК України. На підставі вищенаведеного, як наслідок позивач просив суд: 1.стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "АНДЕРЕ РІХТІНГЕН" 235 000 грн. 00 коп. заборгованості; 41 986 грн. 34 коп. інфляційного збільшення; 7 822 грн. 60 коп. 3% річних за користування грошовими коштами; 10 000 грн. 00 коп. відшкодування моральної шкоди; 2.стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЖИТЛОВИЙ КОМПЛЕКС "НОВІ ТЕРЕМКИ" 269 840 грн. 00 коп. заборгованості; 48 211 грн. 04 коп. інфляційного збільшення; 8 982 грн. 35 коп. 3% річних за користування грошовими коштами; 10 000 грн. 00 коп. відшкодування моральної шкоди; 3.вирішити питання відшкодування судових витрат. Ухвалою суду від 22.06.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. На виконання положень ч. 1 ст.\~189\~ЦПК України\~розпочато підготовче провадження у справі. Ухвалою суду від 06.10.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи сповіщені належним чином, причини неявки не повідомили. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.п. 3,4 ч. 1\~ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, доводи сторін, викладені в заявах по суті спору, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку. Відповідно до вимог частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 13.12.2018 між [PERSON] та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "АНДЕРЕ РІХТІНГЕН" укладено Договір № 75103-А/4 купівлі-продажу деривативу (Договір № 75103-А/4), за яким продавець (відповідач 1) зобов`язувався передати покупцеві (позивач), а покупець (позивач) зобов`язувався прийняти й оплатити Дериватив з характеристиками згідно означених у п. 2 Договору купівлі-продажу деривативу. На виконання вимог п. 3 Договору № 75103-А/4 [PERSON] сплатила ТОВ "КУА "АНДЕРЕ РІХТІНГЕН" грошові кошти в розмірі 235 000 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією № 0.0.1211580005.1 від 14.12.2018. 30.05.2019 між [PERSON] та ТОВ "КУА "АНДЕРЕ РІХТІНГЕН" укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 75103-А/4, за якою, зокрема: -Сторони дійшли згоди розірвати договір купівлі-продажу деривативу № 75103-А/4 від 13.12.2018 з 30.05.2019; -Сторони дійшли згоди зарахувати грошові кошти в сумі 235 000 (двісті тридцять п`ять тисяч) грн. 00 коп., без ПДВ, сплачені покупцем за договором купівлі-продажу деривативу № 75103-А/4 від 13.12.2018, в рахунок оплати за Договором купівлі-продажу деривативу № 83942-А/4 від 30.05.2019. 30.05.2019 між [PERSON] та ТОВ "КУА "АНДЕРЕ РІХТІНГЕН" укладено Договір № 83942-А/4 купівлі-продажу деривативу (Договір № 83942-А/4), за яким продавець (відповідач 1) зобов`язувався передати покупцеві (позивач), а покупець (позивач) зобов`язувався прийняти й оплатити Дериватив з характеристиками згідно означених у п. 2 Договору купівлі-продажу деривативу. 25.10.2021 між [PERSON] та ТОВ "КУА "АНДЕРЕ РІХТІНГЕН" укладено Додаткову угоду до Договору № 83942-А/4 купівлі-продажу деривативу від 30.05.2019, за якою, зокрема: 1.Сторони дійшли згоди розірвати 25.10.2021 договір купівлі-продажу деривативу № 83942-А/4 від 30.05.2019; 2.Сторони дійшли взаємної згоди про повернення грошових коштів покупцю в розмірі 235 000 (двісті тридцять п`ять тисяч) грн. 00 коп., без ПДВ, за визначеними реквізитами із відповідним призначенням платежу; 3.Сторони дійшли згоди, що термін повернення грошових коштів становить 180 календарних днів з моменту підписання додаткової угоди. 13.12.2018 між [PERSON] та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЖИТЛОВИЙ КОМПЛЕКС "НОВІ ТЕРЕМКИ" укладено Договір № 79/ОЗ-20 купівлі-продажу майнових прав на квартиру (Договір № 79/ОЗ-20). На виконання вимог п. 3 Договору № 79/ОЗ-20 [PERSON] сплатила ТОВ "ЖК "НОВІ ТЕРЕМКИ" грошові кошти в розмірі 234 980 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією № 0.0.1212678751.1 від 15.12.2018. 30.05.2019 між [PERSON] та ТОВ "ЖК "НОВІ ТЕРЕМКИ" укладено Додаткову угоду до Договору № 79/ОЗ-20 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 13.12.2018, за якою, зокрема: -Сторони дійшли згоди розірвати договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру [ADDRESS] /ОЗ-20 від 13.12.2018 з 30.05.2019; -Сторони дійшли згоди зарахувати грошові кошти в сумі 234 980 (двісті тридцять чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят) грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 39 163 грн. 33 коп., сплачені Покупцем за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру [ADDRESS] /ОЗ-20 від 13.12.2018, в рахунок оплати за Договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру [ADDRESS] /ОЗ-22 від 30.05.2019. 30.05.2019 між [PERSON] та ТОВ "ЖК "НОВІ ТЕРЕМКИ" укладено Договір № 138/ОЗ-22 купівлі-продажу майнових прав на квартиру (Договір № 138/ОЗ-22). На виконання вимог п. 3 Договору № 138/ОЗ-22 [PERSON] доплатила ТОВ "ЖК "НОВІ ТЕРЕМКИ" грошові кошти в розмірі 34 860 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією № 0.0.1369893646.1 від 01.06.2019. 25.10.2021 між ТОВ "ЖК "НОВІ ТЕРЕМКИ" та [PERSON] укладено додаткову угоду до Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру, за якою: 1.Сторони дійшли згоди розірвати 25.10.2021 договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру [ADDRESS] /ОЗ-22 від 30.05.2019; 2.Сторони дійшли взаємної згоди про повернення грошових коштів покупцю в розмірі 269 840 (двісті шістдесят дев`ять тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ, за визначеними реквізитами із відповідним призначенням платежу; 3.Сторони дійшли згоди, що термін повернення грошових коштів становить 180 календарних днів з моменту підписання додаткової угоди. Однак відповідачами не виконано зобов`язання щодо повернення грошових коштів позивачу, що підтверджується наявними матеріалами справи та не спростовано відповідачами. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене правовідносини, які виникли між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з повернення грошових коштів кредитору. Крім того, обов`язок відповідачів повернути позивачу грошові кошти випливає також з положення частини першої статті 11 ЦК України про те, що цивільні права та обов`язки випливають із дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства. Таким чином, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих позивачем, встановивши наявність у першого відповідача перед позивачем боргу у розмірі 235 000 грн. 00 коп., враховуючи диспозитивність та змагальність судового розгляду, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з першого відповідача на користь позивача за Договором № 83942-А/4 купівлі-продажу деривативу від 30.05.2019 грошових коштів, а саме: 235 000 грн. 00 коп. заборгованості; 41 986 грн. 34 коп. інфляційного збільшення; 7 822 грн. 60 коп. 3% річних за користування грошовими коштами. Окрім цього, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих позивачем, встановивши наявність у другого відповідача перед позивачем боргу у розмірі 269 840 грн. 00 коп., враховуючи диспозитивність та змагальність судового розгляду, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з другого відповідача на користь позивача за Договором № 138/ОЗ-22 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 30.05.2019 грошових коштів, а саме: 269 840 грн. 00 коп. заборгованості; 48 211 грн. 04 коп. інфляційного збільшення; 8 982 грн. 35 коп. 3% річних за користування грошовими коштами. Також, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідачів в рівних частинах моральної шкоди, яку вона оцінює в 20 000 грн. 00 коп. Стаття 16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 23ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені вст. 1167 ЦК України. Так, згідно ч. 1ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі № 464/3789/17. Зокрема, суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року № 4 (постанова Пленуму ВСУ) встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пунктами 4, 5 постанови Пленуму ВСУ визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд відмічає, що позивачем доведено факт порушення відповідачами зобов`язань за додатковою угодою від 25.10.2021 до договору № 83942-А/4 купівлі продажу деривативу та додатковою угодою від 25.10.2021 року до договору № 138/ОЗ-22 купівлі-продажу майнових прав на квартиру в частині повернення грошових коштів протягом 180 днів з моменту з моменту підписання додаткових угод; також враховуються інші дії позивача, які вона вчинила на шляху до захисту свого порушеного права. Як зазначив позивач у позовній заяві, їй була спричинена моральна шкода, зокрема у неї були та є негативні душевні страждання, прояви яких детально викладені в позовній заяві. Враховуючи ж засади розумності та справедливості, суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення моральної шкоди в розмірі по 10 000 грн. 00 коп. з кожного відповідача на користь позивача. Інші ж доводи позивача сприймаються судом, позаяк Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 року). Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи й зібрані у ній докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Відповідно та

Outcome: approved