Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

У грудні 2023 року представник позивача [PERSON] - адвокат Гончаренко О.О. звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що позивачка та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.02.2016 по 22.12.2022, який було розірвано за рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22.12.2022 по справі № 180/1497/22. Однак, з травня 2022 року фактичні шлюбні відносини між сторонами були припинені, вони проживали окремо та не вели спільне господарство. З даного часу позивачка почала підтримувати стосунки із [PERSON] , проживаючи із останнім у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. [INFO] у позивачки народилася дочка - [PERSON] , батьком батьком якої записали [PERSON] , відповідно до ст. 122 СК України, хоча біологічним батьком дитини є [PERSON] . На даний час у позивачки виникла необхідність звернутися до суду із позовною заявою про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини. Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2023 відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. В підготовчому судовому засіданні представник позивача - адвокат Горчаренко О.О. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що шлюбні відносини припинили з травня 2022 року, коли позивач виїхала із їх спільною дитиною за кордон, відомо, що позивач народила дитину, батьком якої він не являється, позивач проживає з іншим чоловіком, який визнає себе батьком дитини. Представник третьої особи [PERSON] - адвокат Гончаренко О.О. позов просив задовольнити, пояснив, що [PERSON] надав заяву про визнання дитини. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22.12.2022 по справі № 180/1497/22. Фактично шлюбні відносини між сторонами було припинено в травні 2022 року, сторони проживали окремо один від одного, не вели спільне господарство та кожен мав своє особисте життя. [PERSON] народилась [INFO] в м.Освєнцім, Малопольського воєводства, Республіка Польща, батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] , відповідно до ст. 122 СК України, що підтверджується свідоцтвом про народження серії № [NUMBER] , складеного 31 липня 2023 року Відділом реєстрації актів громадянського стану в м.Освєнцім, Малопольського воєводства, Республіка Польща. Біологічним батьком [PERSON] , є [PERSON] , [INFO] . 22 січня 2024 року [PERSON] надав заяву про визнання себе батьком [PERSON] , яка посвідчена Віцеконсулом Генерального консульства України у Вроцлаві. Статтею 51 Конституції України, частинами 2-3 статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно з ч. 1 ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Статтею 133 СК України передбачено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (стаття 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (стаття 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Відповідно до ст. 138 СК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Згідно ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 - підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. За змістом ч. 2 ст. 138 СК України, вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Жінка, яка народила дитину у шлюбі, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 138 СК України, має право оспорити батьківство, але лише тільки свого чоловіка, пред`явивши йому позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Встановлена національним сімейним законодавством України конструкція частини 2 статті 138 СК України, за якою вимога матері про виключення даних про її чоловіка, як про батька дитини, задовольняється лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство, спрямована саме на захист інтересів дитини, щоб забезпечити стабільність умов життя дитини, уберегти її від душевних потрясінь та унеможливити ситуацію, за якої жоден чоловік не визнає своє батьківство щодо дитини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач [PERSON] не визнав своє батьківство, а [PERSON] визнав себе батьком [PERSON] , яка народилась [INFO] у [PERSON] , [INFO] . Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2022 року встановлено факт припинення сторонами шлюбних відносин в травні 2022 року. Таким чином, суд вважає, що позивач довела, що відповідач [PERSON] не є біологічним батьком її дитини, а батьком дівчинки є [PERSON] , з яким позивачка перебуває у стосунках на даний час та визнав себе батьком дитини. Відповідач вищевказані доводи позивача не спростував, іншого висновку експертизи суду не надав. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] , відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України, записаний батьком [PERSON] , однак він не є біологічним батьком дитини, що є підставою для задоволення позову про виключення відомостей про батька з актового запису. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Враховуючи дослідженні докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved