Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про визнання за нею права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На обґрунтування вимог позивачка в заяві зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивачка є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] та прийняла спадщину. Нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки позивачка не надала нотаріусу правовстановлюючих документів про належність будинку на праві власності спадкодавцю. При цьому вказаний будинок належав спадкодавцю на підставі відповідних даних погосподарських книг. Посилаючись на викладене, позивачка просила про задоволення позову та визнання за нею права власності на вказаний житловий будинок та допоміжні будівлі і споруди. Від представника позивачки надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за їх відсутності. Відповідач не забезпечив участь свого представника, про час та місце судового розгляду повідомлявся вчасно та належним чином, від нього не надходив відзив на позовну заяву. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи (копію свідоцтва про смерть [PERSON] ; довідку Новосергіївського старостинського округу виконавчого комітету Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області від 05.10.2023 року №42; довідку Новосергіївського старостинського округу виконавчого комітету Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області від 05.10.2023 року №43; довідку КП «Баштанське РБТІ» від 09.10.2023 року №264; Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.11.2023 року; постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.09.2023 року; копію технічного паспорту; копію державного акту на право власності на земельну ділянку від 21.01.2010 року; копію повідомлення про зміну кадастрового номера земельної ділянки від 06.09.2023 року; висновок про вартість об`єкту оцінки від 17.10.2023 року; копію спадкової справи №162/2016 після смерті [PERSON] ), суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивачка є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] та прийняла спадщину. Нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки позивачка не надала нотаріусу правовстановлюючих документів про належність будинку на праві власності спадкодавцю. При цьому згідно з відомостями погосподарських книг Новосергіївського старостинського округу виконавчого комітету Баштанської міської ради Баштанського району за 1977-2023 роки житловий будинок по [ADDRESS] числиться за [PERSON] . Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 1268; 1269 ч.1; 1270 ч.1 ЦК України, зі змісту яких слідує, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншими особами. Крім того в даному випадку погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснювався в УРСР. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, встановлені судом обставини з врахуванням принципу справедливості вказують на необхідність задоволення позову визнання за позивачкою, яка відповідно до діючого законодавства прийняла спадщину, як спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , права власності на вказаний житловий будинок. Враховуючи викладене та

Outcome: approved