Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , АТ «ТАСКОМБАНК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Гецко А.І., приватний виконавець Ярошевський Д.А., Іршавський відділ державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, про припинення та скасування державної реєстрації обтяження нерухомого майна. Позов мотивований тим, що [INFO] в с. Кушниця Хустського (Іршавського) району Закарпатської області по місцю свого проживання помер [PERSON] . У приватній власності померлого знаходився житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Заповіт на випадок своєї смерті [PERSON] не залишив. Спадкоємцями першої черги були діти померлого (відповідачі у справі), а саме донька [PERSON] та син [PERSON] , а також вона, оскільки являється рідною матір`ю померлого. На момент відкриття спадщини 04.01.2020 із спадкодавцем проживала і була зареєстрована тільки вона, а діти померлого на момент смерті з ним не проживали, із заявою про прийняття спадщини впродовж шести місяців не звертались, тому вважає, що єдиною спадкоємецею, яка прийняла спадщину є вона [PERSON] .. В серпні 2021 року вона віднайшла серед паперів окремі документи з виконавчого провадження за підписом приватного виконавця Ярошевського Д.А. із сторонами у справі [PERSON] (як боржник) і АТ «Таскомбанк» (як стягувач) подала письмову заяву до приватного виконавця і АТ «Таскомбанку» і повідомила добровільно у відповідності до ст. 1281 ЦК України зацікавлених осіб про смерть [PERSON] , тобто про відкриття спадщини. Саме з віднайдених документів позивач дізналася, що за життя її син [PERSON] уклав кредитний договір № KF48980 від 08.05.2008 року з ВАТ «Електрон Банк», який забезпечувався Іпотечним договором від 08.05.2008 року. Предметом іпотеки був житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Предмет іпотеки це єдине майно, яке за життя належало [PERSON] на праві приватної власності та яке увійшло до складу спадщини. 07.12.2022 вона звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва на спадкове майно. Приватним нотаріусом було зареєстровано спадкову справу за № 89/2022 та № 70011351. 29.12.2022 вона отримала лист-відповідь за № 122/01-16 від 22.12.2022, з якого вбачається, що на все майно, належне спадкодавцеві накладено арешт та роз`яснено право на звернення до відповідного органу виконавчої служби чи суду з питанням зняття арешту. Зокрема, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна за № 317287933 від 09.12.2022 на нерухоме майно, що за адресою [ADDRESS] , накладено арешт, номери запису про обтяження: 590977, 10656616, 33679362 та 12679975. Зазначає, що всі виконавчі провадження щодо боржника [PERSON] за № 55014367, № 57145223, № 59580504, №60303743 та № 60541266 є завершеними. Згідно інформації жодних діючих виконавчих проваджень не має. Також зазначає, що у всіх виконавчих провадженнях закінчився строк пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання. Вказує, що проаналізувавши інформацію з реєстів про арешти та інформацію про виконавчі провадження видно, що арешт майна є тільки у виконавчому провадженні № 60303743 не можливо визначити навіть виконавче провадження і хто є Стягувачем у даних виконавчих провадженнях. Виконавче провадження № 60303743 було закінчено, у зв`язку із смертю [PERSON] на підставі заяви [PERSON] та поданих нею документів приватному виконавцю. У виконавчому провадженні №60303743 від 26.08.2020 приватним виконавцем Ярошевським Д.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 301/2929/13-ц. Приватний виконавець Ярошевський Д.А. хоч і зазначив у своїй постанові про закінчення виконавчого провадження №60303743 від 26.08.2020, що чинність арешту майна боржника припинено, однак фактично арешт не знято, відповідні відомості до Реєстру речових прав не внесено. Наразі, через накладення арешту на спадкове майно, вона позбавлена можливості повноцінно завершити процедуру спадкування нерухомого майна, чим значно порушуються її права. Наявність обтяження нерухомого майна перешкоджає позивачеві у повній мірі реалізувати своє право власності на таке майно. Зазначає, що арешти в досудовому порядку є неможливим, так як всі виконавчі провадження з боржником [PERSON] є закінченими, тому зняття арешту можливе виключно через суд. Просила суд:\~1)\~визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок із належними до нього надвірними спорудами [ADDRESS] , загальною площею 114,3 м кв., житлова 49,1 кв м, після смерті 04.01.2020 [PERSON] ;\~2)\~припинити та скасувати державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, накладені на об`єкт житлової нерухомості, тобто на зазначений будинок, та вилучити з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкту нерухомого майна обтяження щодо даного житлового будинку, а саме: - номер запису обтяження 590977 від 08.04.2013, вчиненого державною реєстраторкою Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області Парадою О.В., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 1478974 від 08.04.2013 щодо арешту нерухомого майна належного [PERSON] ; - номер запису про обтяження 10656616 від 03.08.2015, здійсненого державним реєстратором Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області Варваринцем Є.Є., на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за № 23364267 від 03.08.2015 щодо арешту нерухомого майна [PERSON] , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 23364267 від 03.08.2015; - номер запису про обтяження 33679362 від 15.10.2018, вчиненого державним реєстратором приватним виконавця Ярошевським Д.А., на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за № 60303743 від 15.10.2019 щодо арешту нерухомого майна [PERSON] , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 49174101 від 15.10.2019; - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 12679975 від 02.07.2012, реєстратор Закарпатська філія ДП «Інформаційний центр» Мін`юсту, на підставі постанови про арешт майна боржника [PERSON] та заборони на його відчуження № 33207277, виданий 14.06.2012 Відділом ДВС Іршавського РУЮ. Також просила вирішити питання про судові витрати. Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 08.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 07.03.2023 прийнято від представника позивача [PERSON] , який діє в інтересах позивачки [PERSON] відмову від частини позовних вимог про припинення та скасування державної реєстрації обтяження нерухомого майна за № 33679362, зареєстрованого державним реєстратором Ярошевським Дмитром Андрійовичем 15.10.2019 року на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 60303743, виданий 15.10.2019, видавник приватний виконавець Ярошевський Д.А., підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49174101 від 15.10.2019 20:12:02, [PERSON] , приватний виконавець Ярошевський Д.А. та закрити в цій частині позовних вимог провадження у справі. Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 23.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, представник подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили такі задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , представник АТ «ТАСКОМБАНК», треті особи: приватний нотаріус Гецко А.І., приватний виконавець Ярошевський Д.А. у судове засідання не з`явилися, які причини неявки суду не повідомили, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Представник третьої особи Іршавського відділу ДВС Король І.І. не з`явився, подав заяву у якій просив відмовити в задоволення позовних вимог в частині припинення та скасування державної реєстрації обтяження нерухомого майна. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] (а.с.18). Позивачка [PERSON] являється матір`ю померлого [PERSON] (а.с.17,19). Згідно договору дарування від 20.10.2007 померлому [PERSON] належав житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.20). 07.12.2022 [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Гецко А.І. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті сина [PERSON] (а.с.21). 22.12.2022 приватним нотаріусом Гецко А.І. повідомлено позивачці [PERSON] , що на все майно належне спадкодавцю накладено арешт. Якщо на спадкове майно накладено арешт, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. В даному випадку рекомендовано позивачці звернутися до відповідного органу виконавчої служби та/або суду з питанням зняття арешту (а.с.23). Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна за № 317287933 від 09.12.2022 накладено арешт на нерухоме майно, що за адресою [ADDRESS] , номер запису про обтяження: 590977, обтяжувач Відділ ДВС Іршавського РУЮ, власник [PERSON] (а.с.24-25). Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна за № 317288386 від 09.12.2022 накладено арешт на нерухоме майно, що за адресою [ADDRESS] , зокрема, номер запису про обтяження 10656616 обтяжувач Відділ ДВС Іршавського РУЮ, власник [PERSON] ; номер запису про обтяження 33679362, обтяжувач приватний виконавець Ярошевський Дмитро Андрійович; номер запису про обтяження 12679975, обтяжувач Відділ ДВС Іршавського РУЮ (а.с.26-28). 08.05.2008 між ВАТ «Електрон Банк та [PERSON] було укладено кредитний договір № KF48980 (а.с.46-51). 08.05.2008 між ВАТ «Електрон Банк та [PERSON] було укладено іпотечний договір, предметом іпотеки є житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.53-56). 26.08.2020 постановою ВП №60303743 приватного виконавця Ярошевського Д.А. закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 301/2929/13-ц від 26.01.2015 (а.с.63). Із витребуваної копії спадкової справи за № 89/2022, вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася тільки позивачка [PERSON] .. Згідно довідки № 296 від 29.08.2022, виданої старостою с.Кушниця, разом із [PERSON] до дня смерті проживала та була зареєстрована його мати [PERSON] .. Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статтями 1216, 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтями 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. ч. 1,3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в результаті втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З аналізу вказаної статті вбачається, що особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права). Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпоряджання таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин; 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Наприклад, позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа, позивачем у позові про визнання права власності - особа, яка вже є власником. Аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 10 травня 2017 року у справі № 910/13348/15. Щодо визнання права власності позивачки, внаслідок оспорення або невизнання іншими особами права власності, суд зазначає наступне. З позовної заяви не вбачається, та позивачкою не зазначено, що відповідачами оспорюється або невизнається її право власності на житловий будинок з надвірними спорудами. Крім того, позивачкою не зазначено, у чому конкретно полягає порушення її прав та охоронюваних законом інтересів відповідачами. Докази порушення відповідачами прав та охоронюваних законом інтересів позивачки в матеріалах справи відсутні. Крім того,\~матеріали справи,\~зокрема копія\~спадкової справи\~не містить\~постанови нотаріуса\~про відмову\~у вчиненні\~нотаріальної дії,\~після вчинення\~ним відповідних\~дій визначених\~ЗУ «Про\~нотаріат» та\~Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України\~затвердженого наказом\~Міністерства юстиції\~України 22.02.2012\~№ 296/5\~та зареєстрованого\~в Міністерстві\~юстиції України\~22\~лютого 2012\~р.\~за №\~282/20595,\~а отже\~відсутні підстави\~стверджувати щодо\~оспорювання або\~не визнання\~її прав\~на спадкове\~майно іншою\~особою.\~Крім того,\~з довідки № 296 від 29.08.2022, виданої старостою с.Кушниця, вбачається, що разом із [PERSON] до дня його смерті проживала та була зареєстрована його мати [PERSON] .. Таким чином відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому підстав для задоволення позову про визнання права власності за позивачкою суд не вбачає. Також, виходячи зі змісту положень ЦПК України щодо компетенції суду, останній не може підміняти інший державний орган та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього державного органу. Судовий захист повинен сприяти відновленню порушеного права особи, яка звернулася за таким захистом. Згідно п.3 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі: припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Виконавчі провадження щодо [PERSON] були завершені Іршавським відділом ДВС на підставі п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Згідно п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачено зняття арешту з майна боржника відповідно до ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження». Як вбачається з матеріалів справи та із заяви головного державного виконавця Іршавського відділу ДВС Король І.І., позивачка [PERSON] до Іршавського відділу ДВС стосовно зняття обтяжень нерухомого майна, які були накладені Відділом, не зверталася. Відповідно до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду, однак позивачем не надано жодних доказів та не наведено підстав для зняття арешту з майна боржника [PERSON] .. Виходячи з наведеного, оскільки позивачка до Іршавського відділу ДВС із заявою стосовно зняття обтяжень нерухомого майна не зверталася, а суд не може підміняти інший державний орган та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції Іршавського відділу ДВС, то суд вважає, що у задоволенні скасування державної реєстрації обтяження нерухомого майна, слід відмовити. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачка [PERSON] не довела тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, суд вважає що правові підстави для задоволення позову відсутні. На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, припинення та скасування державної реєстрації обтяження нерухомого майна, слід відмовити в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд не стягує з відповідачів на користь позивача понесені витрати, оскільки позивачу повністю відмовлено в задоволенні позову.

Outcome: dismissed