Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

05.10.2023 року представник позивача звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з вищевказаним позовом, у якому просив суд: відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , та батька [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав; відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред?явлення позовної заяви до суду, з перерахуванням коштів на особистий рахунок дитини.. 26.10.2023 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 14.02.2024 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті. В судове засідання представник позивача з`явився, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідачка - [PERSON] у судове засідання з`явилась, просила відмовити у задоволенні позовних вимог, відзиву на позов не надала. Відповідач - [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, у відповідності до ч. 10 ст. 187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійній вимоги з боку позивача у судове засідання з`явився, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ч. 2\~ст. 191 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що на контролі органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради знаходиться питання щодо невідкладного відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , (а/з про народження від 19.08.2015 року №8120, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції) від матері [PERSON] та батька [PERSON] та відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , (а/з про народження від 13.03.2017 року № 1873, зареєстрований Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області) від матері [PERSON] . Мати дітей - [PERSON] , [INFO] , (паспорт громадянина України, серія [NUMBER] , виданий Суворовським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області 14.08.2013 року), зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та проживає за адресою: [ADDRESS] . Батько малолітнього [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . За інформацією Служби у справах дітей Одеської міської ради відомості про батька малолітнього [PERSON] внесені до актового запису про народження дитини відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що до Служби у справах дітей Одеської міської ради 11.08.2023 року надійшло телефонне повідомлення про те, що за адресою: [ADDRESS] , де проживає [PERSON] , [INFO] , разом із своїми малолітніми онуками. Мати дітей разом із ними не проживає, діти просять у сусідів їжу, находяться на вулиці без нагляду дорослих та не навчаються. З метою з?ясування обставин спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради 11.08.2023 здійснений негайний виїзд за адресою: [ADDRESS] , під час якого встановлено, що за даною адресою проживає [PERSON] , [INFO] , разом з малолітніми онуками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно даної перевірки, малолітній [PERSON] перебував з підвищеною температурою та ознаками захворювання. У бабусі не було коштів для придбання необхідних ліків дитині. Допомогли сусіди. Бабуся дітей [PERSON] повідомила спеціалістам Служби у справах дітей Одеської міської ради, що її донька (мати дітей) [PERSON] , [INFO] , постійно перебуває на роботі. Малолітній [PERSON] до школи не зарахований та ніде не навчається. Декларації з лікарем не укладено. Матері дітей було залишено запрошення з проханням прибути до Служби у справах дітей Одеської міської ради. Мати дітей [PERSON] 15.08.2023 року надала до Служби у справах дітей Одеської міської ради письмові пояснення, в яких зазначила, що вона працює, діти знаходяться з її матір?ю (бабусею дітей), продуктами харчування забезпечені та зобов?язалась пройти медичний огляд дітей для їх подальшого влаштування до навчального закладу, а також попереджена про відповідальність за невиконання батьківських обов?язків. Відповідно до листа Одеської гімназії №76 Одеської міської ради від 14.09.2023 року №02-08/520 до їх закладу 13.09.2023 року звернулася [PERSON] , мати малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , де прийшли до домовленості, що мати з дітьми прийде до закладу 18.09.2023 року для зустрічі та знайомства з класним керівником. Відповідно до пояснень мати дітей від 14.09.2023 року Службі у справа дітей Одеської міської ради, вона влаштувала дітей до Одеської гімназії №76 Одеської міської ради та діти з 18.09.2023 року почнуть навчатися та знов надала зобов?язання по укладенню декларацій з лікарем. Але, згідно акту бесіди від 21.09.2023 з директором Одеської гімназії № 76 Одеської міської ради, складений спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради, мати дітей надала лише свідоцтва про їх народження, реєстрація місця проживання дітей ніде не зареєстровано, декларації з лікарем не укладено. Мати дітей надала недостовірну інформацію про себе та у зв?язку з чим, в зарахуванні дітей до навчального закладу було відмовлено. Судом встановлено, що до Служби у справах дітей Одеської міської ради 21.09.2023 року надійшло телефонне повідомлення від [PERSON] , яка є сусідкою родини та мешкає за адресою: [ADDRESS] , яка повідомила, що [PERSON] , [INFO] , має проблеми зі здоров?ям та не може доглядати за своїми малолітніми онуками. Мати дітей разом із ними не проживає, діти просять у сусідів їжу. Спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради 21.09.2023 року вдруге здійснено негайний виїзд за вказаною адресою. Відповідно до п.п. 5, 9 Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2020 р. №585, 21.09.2023 було проведено оцінку рівня безпеки дітей. Згідно з актами проведення оцінки рівня безпеки дітей від 21.09.2023 року було встановлено, що перебування малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] разом з матір?ю загрожує їх життю та здоров?ю. Малолітніх дітей було направлено до КНП «Міська дитяча лікарня № 2» Одеської міської ради. Хаджибейською районною адміністрацією Одеської міської ради було прийнято розпорядження № 388/01-06 від 26.09.2023 року «Про невідкладне відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] та батька [PERSON] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , та тимчасове влаштування дітей до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення». Також, 26.09.2023 року за №2627/01-20 органом опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради було направлено лист з копією зазначеного розпорядження до Малиновської окружної прокуратури м. Одеси відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 Сімейного кодексу України. Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.4.7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь - яких питань щодо дітей, суд виходить з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно із частиною восьмою статті 7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов?язані піклуватися про здоров?я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 2 ст. 170 Сімейного кодексу України, у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров?я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов?язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Частиною 4 ст. 170 Сімейного кодексу України встановлено, що при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином суд вважає за доцільне призначити стягнення аліментів на дитину у розмірі не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд звертає увагу відповідачів, що представник позивача звернувся до суду із трьома позовними вимогами про відібрання [PERSON] від матері [PERSON] та батька [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав, про відібрання [PERSON] від матері [PERSON] та про стягнення аліментів на утримання [PERSON] з його батьків з перерахуванням коштів на особистий рахунок дитини. Згідно п. 2 ч. 3, ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового\~збору за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно з ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», установлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року 2684,00 гривень. Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов?язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб?єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей. Відповідно до\~ч.\~6\~ст.\~141\~ЦПК України,\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Отже, суд роз`яснює, що у зв`язку із задоволенням позову, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір за три позовні вимоги (по 2864,00 гривень за кожну) та у загальному розмірі 8052,00 гривень. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Outcome: approved