Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

06.12.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліменті вна утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, який в подальшому було уточнено. Так, згідно уточнених вимог, позивач просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 2684,00 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 06.12.2023 до закінчення навчання. В обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначила, що батьками [PERSON] , є [PERSON] та [PERSON] . З довідки, виданої ДНЗ «Запорізький політехнічний центр професійно-технічної освіти від 27.11.2023 № 648, вбачається, що [PERSON] вступила до ДНЗ 01.09.2021 і навчається на третьому курсі навчання за професією «Кухар; Кондитер». Форма навчання - денна. Дата закінчення ДНЗ 30.06.2024 року. Батько дитини до свого обов`язку, пов`язаного з наданням матеріальної допомоги при навчанні, ставиться не належним чином, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивачка надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує. Відповідач також надав суду заяву про розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги визнає. Третя особа, повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилася. Із заявами та клопотаннями на адресу суду не зверталася. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 12). З довідки, виданої ДНЗ «Запорізький політехнічний центр професійно-технічної освіти від 27.11.2023 № 648, вбачається, що [PERSON] вступила до ДНЗ 01.09.2021 і навчається на третьому курсі навчання за професією «Кухар; Кондитер». Форма навчання - денна. Дата закінчення ДНЗ 30.06.2024 року (а.с. 13). [PERSON] у зв`язку з навчанням у ДНЗ не працює тому потребує матеріальної підтримки. На теперішній час вона повністю перебуває на утриманні матері. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, яка продовжує навчання. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує вісімнадцять років, але є меншим двадцяти трьох років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та повнолітніх доньку, сина). СК України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Суд оцінює надані сторонами докази, у їх сукупності та приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] після досягнення повноліття продовжує навчання і не має самостійного заробітку, а отже потребує матеріальної допомоги, а відповідач [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу своєму сину , який продовжує навчання. Враховуючи, що право повнолітньої доньки на утримання діє протягом її навчання до двадцяти трьох років, але в разі припинення навчання раніше досягнення цього віку право на таке утримання втрачається, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача на користь [PERSON] до закінчення її навчання, але не більш ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, викладені обставини та повне визнання позову відповідачем до початку розгляду справи, суд вважає за необхідне стягнути 50 відсотків судового збору на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved