Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-29 00:00:00

позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 22035000240906 від 05.12.2019 в розмірі 85\~633 грн. 21 коп. з мотивів та підстав, викладених в позовній заяві. Просив також стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 2\~147,20 грн. та 6\~890,00 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 05 січня 2024 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання відповідно до якого позов підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводи у відсутності представника позивача та у випадку повторної неявки відповідача в судове засідання відносно ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлялася про час та місце їх проведення, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] 05.12.2019 укладено кредитний договір № 22035000240906, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача кредитні кошти кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 05.12.2024. Підписавши кредитний договір, відповідач засвідчив факт прийняття зобов`язання з повернення наданих в тимчасове користування кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитними коштами та комісії, що передбачена договором. Відповідно до виписки по особистому рахунку Відповідача, АТ «Банк Кредит Дніпро» перераховано кредитні кошти на особистий рахунок Боржника як це передбачено умовами Кредитного договору. 15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право вимоги за вказаним кредитним договором. Своїх зобов`язань за договором відповідач не виконує, в зв`язку з чим станом на 28.12.2023 за нею виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 85 633 грн. 21 коп. Вказані обставини встановлені судом на підставі письмових доказів, а саме: -копії кредитного договору № 22035000240906 від 05.12.2019, відповідно до якого відповідач отримав у АТ «Банк Кредит Дніпро» кредитні кошти в розмірі 54\~375,11 грн.; -копії договору факторингу № 15/12/21 від\~15.12.2021, згідно з яким ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права грошової вимоги та стало кредитором по відношенню до боржників АТ «Банк Кредит Дніпро» за кредитними договорами, що входять до портфеля заборгованості; -розрахунку заборгованості по кредитному договору № 22035000240906 від 05.12.2019, відповідно до якого станом на 14.12.2023 за [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 85 633 грн. 21 коп, з яких 51 565 грн. 35 коп. - сума основного боргу за тілом кредиту; 79 грн. 98 коп. сума заборгованості за відсотками; 31 866 грн. 82 коп. сума боргу за комісією; 1\~824 грн. 38 коп. збитки від інфляції; 296 грн. 68 коп. 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідачем розрахунки заборгованості, надані позивачем не спростовані, інші суду не надано, умови кредитного договору, укладеного між ним та АТ «Банк Кредит Дніпро» не оспорені, належних та допустимих доказів, що спростовували б доводи позивача про надання відповідачу послуг, наявності заборгованості відповідача та її розміру суду не надано. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано жодних даних, що свідчили б про погашення заборгованості у добровільному порядку, або про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вимога позивача до відповідача цілком обґрунтована, оскільки останній не виконав умов укладеного з ним договору і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 22035000240906 від 05.12.2019, яка складає 85\~633 грн. 21 коп. Статтею 625 ЦК України, врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. \~Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, статтею 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт), тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом цієї норми закону нарахування суми боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржників за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01.10.2014 у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц. З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що на даний час відповідачем-боржником, грошове зобов`язання перед позивачем-сягувачем не виконано, сума боргу складає:\~85\~633 грн. 21 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, якою передбачено право кредитора вимагати сплати суми боргу з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми. ( ч.2 ст. 625 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) зроблено висновок, що «у статті 625ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) вказано, що «нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання». Внаслідок невиконання [PERSON] зобов`язання з повернення кредитних коштів, у ТОВ «Цикл Фінанс» виникло право вимоги до відповідача про сплату 3% річних за користування грошовими коштами та інфляційних витрат у розмірі, наведеному у розрахунку заборгованості. Позовна заява містить розрахунок заборгованості за період з 05.12.2019 по 14.12.2021, тобто з урахуванням вказаних норм. З огляду на вказане, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення 3% річних та інфляційних витрат обґрунтованими, доведеними належними доказами та такими, що підлягають задоволенню. Вимогами ч. 1 ст.133ЦПКУкраїни передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 1-3\~статті 134 ЦПК України\~визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Статтею 137 ЦПК України\~передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги представником позивача надано договір про надання правничої допомоги № 16/05 від 16.05.2023, укладений між адвокатом Дорошенко М.А. та ТОВ «Цикл Фінанс», акт прийому-передачі наданих послуг № 114 від 28.12.2023 за договором про надання правничої допомоги № 16/05 від 16.05.2023 з детальним опис робіт, виконаних адвокатом, рахунок-фактуру №114 від 28.12.2023, платіжну інструкцію №5745 від 28.12.2023 про переказ коштів в сумі 6890 грн., сплачених ТОВ «Цикл Фінанс» за професійну правничу допомогу згідно рахунку №114 від 28.12.2023. Відповідно до ч.ч. 1,2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 147,20 гривень та 6\~890 гривень понесених витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на відповідача.

Outcome: approved