Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки, стягнення аліментів. В позовній заяві посилалась на те, що вона є рідною бабусею [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Їх матір`ю є відповідач [PERSON] . Батьком [PERSON] , [PERSON] є відповідач [PERSON] . Відомості про батька [PERSON] до актового запису про народження дитини внесено на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України. З січня 2016 року [PERSON] та [PERSON] разом не проживають. Мати дітей [PERSON] з вересня 2022 року з дітьми не проживає та не займається вихованням доньок. Батько малолітніх [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] також ніякої участі у вихованні, утриманні дітей не приймає та не приймав. З цього часу онуки перебувають повністю на утриманні позивача, проживають з нею за адресою: [ADDRESS] . Вказане житло належить позивачу на праві власності. Востаннє позивач бачила відповідача [PERSON] на початку березня 2023 року, коли відповдіач пішла з додому в нетверезому стані, а зранку перед тим закрила дітей в хаті. Діти перебували самі, поки позивач до них з не приїхала. Відповідач [PERSON] до даного часу до дітей не повернулась, її місце перебування невідоме. Вона не телефонує, не цікавиться життям та здоров`ям дітей, не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Інколи знайомі повідомляють позивачу, що бачили [PERSON] у м. Полтаві в стані алкогольного сп`яніння. Всі питання щодо виховання, навчання, розвитку дітей та їх матеріального забезпечення позивач вирішує самостійно, без участі та підтримки з боку відповідачів. Тому, зазначаючи, що батьки - відповідачі по справі - ухиляються від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей, позивач просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні [PERSON] та [PERSON] . Призначити [PERSON] опікуном над малолітніми онуками. Також просила стягнути з відповідачів на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку до повноліття дітей. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 01 червня 2023 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Відповідач [PERSON] надав відзив на позов, у якому позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що не заперечує проти позовних вимог [PERSON] в частині позбавлення його батьківських прав та стягнення з нього аліментів, призначення опікуна щодо його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . В цій частині позовних вимог погоджується з позовом [PERSON] , зазначаючи, що він ніколи не був гарним батьком його дочці [PERSON] , і не виконував батьківських обов`язків по відношенню до цієї дитини. Він також не заперечує, щоб [PERSON] стала опікуном його малолітньої доньки [PERSON] , але тимчасово, на час його відсутності. Проти позбавлення батьківських прав по відношенню до [PERSON] він заперечує. Зазначив, що цій дитині він був і буде гарним батьком. [PERSON] заперечує твердження позивача, наведені у позові, що ніякої участі у вихованні та утриманні [PERSON] він не бере і не брав. Дійсно, через його хворобу (відкриту форму туберкульозу) опікуном [PERSON] була його мати - [PERSON] . Він за станом здоров`я з дитиною проживати не міг. Він перебував на стаціонарному лікуванні, але це не заважало йому відвідувати дочку вдома у його матері, вчити з нею уроки, спілкуватися, займатися її вихованням, гуляти з нею, інколи забирати на декілька днів додому. Він завжди надавав кошти на утримання дитини його мамі, яка була опікуном дитини. Інколи він сам покупав дитині необхідні речі. Навіть перебуваючи під вартою, він передавав кошти на потреби [PERSON] через свого брата, [PERSON] . Оскільки він не ухилявся від виховання та утримання своєї дочки [PERSON] , проти позбавлення батьківських прав та стягнення з нього аліментів на утримання цієї дитини він заперечує. В цій частині в задоволенні позову просив відмовити (а.с.86-88). Позивач [PERSON] надала відповідь на відзив, у якому заперечила проти доводів відповідача [PERSON] , наведених ним у відзиві на позов. Просила позбавити відповідачів батьківських прав по відношенню до їх малолітніх дітей (а.с. 101-103). Відповідач [PERSON] надав заперечення, у яких просив позбавити його батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON] , призначити її опікуном [PERSON] , на утримання дитини стягнути аліменти у розмірі не більше 20% з отриманих доходів. В задоволенні позовних вимог про позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON] та про присудження на її утримання аліментів просив відмовити. Тимчасовим опікуном [PERSON] просив призначити позивача (а.с. 161-164). Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подала. Ухвалою суду від 21 серпня 2023 року задоволено клопотання відповідача [PERSON] , доручено Полтавському місцевому центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити адвоката відповідачу [PERSON] при розгляді цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав (а.с. 84). Ухвалою суду від 05 жовтня 2023 року задоволено клопотання відповідача [PERSON] щодо виклику в судове засідання та допиту свідків [PERSON] , [PERSON] (а.с. 180). Цією ж ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] щодо виклику в судове засідання та допиту в якості свідка малолітньої [PERSON] . За клопотанням сторін до матеріалів справи було залучено письмові докази. Інші заяви по суті справи або клопотання від учасників справи до суду не надходили. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пославшись на викладені в позовній заяві обставини, та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково. Не заперечували проти задоволення позовних вимог про позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON] , стягнення на її утримання аліментів та призначення опікуна. В задоволенні позовних вимог щодо позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON] та стягнення аліментів на її утримання просили відмовити. Відповідач [PERSON] , яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причин неявки не повідомила. Третя особа - виконавчий комітет Київської районної у м. Полтаві ради як орган опіки та піклування звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності його представника. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Суд, заслухавши позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] та його представника [PERSON] , дослідивши докази у справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28 липня 2015 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, [PERSON] народилась [INFO] . Її батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.11). Як підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 05 січня 2017 року Київським районним у м. Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, [PERSON] народилась [INFO] . Її батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.12). Згідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11 грудня 2018 року Одеським морським відділом державної реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] народилась [INFO] . Її батьком зазначений [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.13). Як підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 11 грудня 2018 року №00021644405, до актового запису про народження дитини - [PERSON] відомості про батька внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 14). Як підтверджується довідкою №42/23, виданою 07 вересня 2023 року Державною установою «Полтавська установа виконання покарань (№23)», [PERSON] з 27 січня 2023 року утримується в державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)». До праці не залучається, заробітку не має (а.с. 170). На даний час відповідач перебуває під вартою, що суттєво обмежує його у можливості належним чином виконувати свої обов`язки щодо виховання та утримання дітей. Тому при розгляді справи суд виходить з даних щодо виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по відношенню до його малолітніх дочок [PERSON] , [PERSON] до застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Відповідач [PERSON] також притягалася до кримінальної відповідальності, що підтверджується вироком апеляційного суду Полтавської області від 29 березня 2018 року у справі №552/4087/17 (а.с. 33-34). Цим вироком [PERSON] було засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 69 КК України та ст. 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі. Рішенням Виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради «Про надання статусу та призначення опіки над [PERSON] , [INFO] » від 28 серпня 2018 року №211 малолітній [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування у зв`язку з тим, що мати дитини [PERSON] засуджена до покарання у виді позбавлення волі відповідно до вироку Апеляційного суду Полтавської області від 29 березня 2018 року, батько - [PERSON] за станом здоров`я несе загрозу захворювання на туберкульоз дитини відповідно до рішення ЛКК №131 від 02.08.2018. Цим рішенням [PERSON] було призначено опікуном над малолітньою [PERSON] (а.с. 35). Рішенням Виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради «Про надання статусу та призначення опіки над [PERSON] , [INFO] » від 28 серпня 2018 року №212 малолітній [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування у зв`язку з тим, що мати дитини [PERSON] засуджена до покарання у виді позбавлення волі відповідно до вироку Апеляційного суду Полтавської області від 29 березня 2018 року, батько - [PERSON] за станом здоров`я несе загрозу захворювання на туберкульоз дитини відповідно до рішення ЛКК №131 від 02.08.2018. Цим рішенням [PERSON] було призначено опікуном над малолітньою [PERSON] (а.с. 36). Відповідно до рішення Виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради «Про передачу [PERSON] , [INFO] матері та звільнення від здійснення повноважень опікуна» від 27 серпня 2019 року №214 затверджено висновок про можливість передачі малолітньої [PERSON] , [INFO] , матері [PERSON] , яка повернулась з місць позбавлення волі. Цим рішенням вирішено вважати [PERSON] такою, що втратила статус дитини, позбавленої батьківського піклування, припинено опіку над дитиною та звільнено [PERSON] від повноважень опікуна. Згідно зазначеного рішення малолітню [PERSON] передано на виховання та матеріальне утримання матері [PERSON] (а.с.137). Відповідно до рішення Виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради «Про передачу [PERSON] , [INFO] матері та звільнення від здійснення повноважень опікуна» від 27 серпня 2019 року №213 затверджено висновок про можливість передачі малолітньої [PERSON] , [INFO] , матері [PERSON] , яка повернулась з місць позбавлення волі. Цим рішенням вирішено вважати [PERSON] такою, що втратила статус дитини, позбавленої батьківського піклування, припинено опіку над дитиною та звільнено [PERSON] від повноважень опікуна. Згідно зазначеного рішення малолітню [PERSON] передано на виховання та матеріальне утримання матері [PERSON] (а.с.139). Під час розгляду справи судом встановлено, що після передачі їй дітей [PERSON] вихованням своїх дітей не займалась, обов`язку щодо готування дітей до самостійного життя не виконувала, про дітей не піклувалась, залишила їх та пішла в невідомому напрямку. Крім пояснень позивача викладене підтверджується дослідженими судом доказами в їх сукупності, в тому числі: характеристикою учениці 2-Б класу КЗ «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №24 Полтавської міської ради Полтавської області», з якої вбачається, що [PERSON] навчається у даному навчальному закладі другий рік. Дівчинка зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна, уважна учениця. [PERSON] вигляд учениці завжди охайний. [PERSON] забезпечена необхідним шкільним приладдям. Вихованням дівчинки займається бабуся. Вона систематично відвідує школу, цікавиться успіхами онучки. Допомагає [PERSON] у виконанні домашніх завдань. Мама не приймає участі у навчанні і вихованні дочки (а.с. 20); довідкою лікаря-педіатра від 05 травня 2023 року, згідно якої [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] спостерігаються у КП «ЦПМСД №1 АЗПСМ №11. Діти на огляд приходять з бабусею. На «Д» обліку не перебувають. Щеплені по віку. Батьки на огляди не з`являлися, здоров`ям дітей не цікавились (а.с. 21); письмовими поясненнями [PERSON] від 15 травня 2023 року, яка є сусідкою [PERSON] , проживає за адресою: [ADDRESS] , та яка зазначила, що не бачила свою сусідку [PERSON] з 05 березня 2023 року. Часто бачила [PERSON] . [PERSON] була в кв. [ADDRESS] через день і займалася дітьми, варила їсти (а.с. 24-25). письмовими поясненнями [PERSON] від 15 травня 2023 року, яка є сусідкою [PERSON] , проживає за адресою: [ADDRESS] , та яка зазначила, що бачила свою сусідку [PERSON] [INFO] . Діти в основному з бабусею [PERSON] . [PERSON] в школу теж водила [PERSON] . Дочка [PERSON] - [PERSON] теж бачила [PERSON] 24 березня 2023 року, коли [PERSON] йшла та трималась за паркан (а.с. 26-27), письмовими поясненнями від 21 травня 2023 року [PERSON] , найстаршої доньки [PERSON] та онучки [PERSON] , яка зазначила, що свою матір [PERSON] вона бачить дуже рідко. Вона завжди жила з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Її вихованням займалась тільки бабуся [PERSON] . Матеріальної допомоги від своєї матері [PERSON] вона також не отримувала (а.с.28-29), довідкою №1287 від 28 серпня 2023 року, виданою Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, згідно якої [PERSON] перебувала на обліку в даному управлінні та отримувала тимчасову допомогу у зв`язку з ухиленням батька від сплати аліментів на доньку [PERSON] , [PERSON] у розмірі 2833,00 грн. з 01.10.2022 року по 30.09.2023 (а.с. 104), даними висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Київської районної к м. Полтаві ради від 08 серпня 2023 року №211 «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] », згідно якого орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.114-117), актом оцінки потреб сім`ї від 19 липня 2023 року, складеним спеціалістами Полтавського міського центру соціальних служб Полтавської міської ради, згідно якого метою відвідування було визначення умов проживання та виховання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та догляду за ними за адресою: [ADDRESS] . В ході обстеження з`ясовано, що [PERSON] разом з онуками проживає в частині приватного будинку, житлово-побутові умови та санітарно-гігієнічний стан помешкання на належному рівні. Наявні продукти харчування, готові страви. Є місце для відпочинку та проведення дозвілля дітей. На момент відвідування ознак складних життєвих обставин, які родина не в стані подолати самостійно, не виявлено (а.с.118-123). На підставі викладеного судом встановлено, що відповідач у справі [PERSON] повністю усунулась від виконання обов`язків щодо виховання своїх малолітніх дітей. Таке відношення матері до виконання батьківських обов`язків триває протягом тривалого часу, і таке ставлення відповідача до виховання та утримання своїх малолітніх дітей суд оцінює як ухилення від виконання батьківських обов`язків. Суд також бере до уваги визнання відповідачем [PERSON] факту ухилення від виховання та утримання його малолітньої дочки [PERSON] , та на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України вважає вказану обставину встановленою. Вказані висновки судом зроблено на підставі досліджених доказів, щодо виконання батьківських обов`язків відповідачами. Обставину його ухилення від виховання та утримання його дочки [PERSON] відповідач [PERSON] не визнає. Він посилається на те, що мати дитини - [PERSON] йому перешкоджала в реалізації його батьківських прав. Ту обставину, що [PERSON] виганяла [PERSON] не заперечувався в судовому засіданні і позивачем. В той же час, суд бере до уваги, що долученими до матеріалів справи доказами підтверджується факт ухилення матері дітей - [PERSON] від утримання та виховання дітей, проте вказані докази практично не містять інформації щодо ставлення відповідача [PERSON] до виконання його батьківських обов`язків. Суд також бере до уваги стан здоров`я відповідача [PERSON] , який хворів на туберкульоз та за станом здоров`я становив загрозу для дітей, а тому був позбавлений можливості піклуватися про них (а.с. 136). Вказана обставина в тому числі стала підставою для прийняття виконавчим комітетом Київської районної у м. Полтаві ради 28 серпня 2018 року рішень за № 211 та 212 про надання малолітнім [PERSON] та [PERSON] статусу дітей, позбавлених батьківського піклування. Та обставина, що з 27 січня 2023 року [PERSON] перебуває під вартою, також в даний час перешкоджає відповідачу у спілкуванні з дитиною та у виконанні ним своїх батьківських обов`язків. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Держави учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини (стаття 9 Конвенції). Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина п`ята наведеної норми). Статтею 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до позиції Верховного Суду, сформованої у справах №753/2025/19 від 06.05.2020, №464/6203/14-4 від 30.06.2021, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006, питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Також ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Як вже вставлено судом, існував ряд обставин, що перешкоджали відповідачу в реалізації його батьківських прав. А долучені до матеріалів справи докази не доводять свідомого (умисного) нехтування відповідачем [PERSON] своїми обов`язками. Оцінюючи долучені до справи докази, суд погоджується з тим, що відповідач не належно виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання та утримання малолітньої дочки [PERSON] . Однак такі обставини не є достатніми підставами в розумінні ст.164 СК України для позбавлення батьківських прав. Враховуючи встановлені судом обставини справи щодо поведінки батька дитини та приймаючи до уваги її найвищі інтереси, за обставин недоведеності свідомого нехтування відповідачем батьківськими обов`язками, а також враховуючи те, що батько дитини проти позбавлення батьківських прав заперечує та бажає виконувати свій батьківський обов`язок, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для позбавлення його батьківських прав стосовно дитини [PERSON] , як крайнього заходу впливу. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено підстави для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В задоволенні позовних вимог про позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , необхідно відмовити. Відповідно до ст. 55 Цивільного кодексу України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Статтею 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» діти, позбавлені батьківського піклування, - це в тому числі діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав,…відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, тощо. Оскільки суд дійшов висновку про позбавлення матері дітей - [PERSON] - батьківських прав відносно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно [PERSON] , враховуючи перебування [PERSON] під вартою, суд прийшов до висновку про наявність підстав для встановлення опіки над дітьми, які позбавлені батьківського піклування. З долучених до справи доказів вбачається, що відсутні перешкоди для призначення позивача [PERSON] опікуном над дітьми, з рішення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради від 08 серпня 2023 року №211 «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] », вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення відповідачів батьківських прав та призначення опіки над дітьми. Тому позовна вимога про призначення позивача опікуном над дітьми, які в даний час позбавлені батьківського піклування, підлягає до задоволення. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів, суд встановив таке. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідачів на користь позивача аліменти на утримання дитини. За вимогами ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При ухваленні даного рішення та визначенні розміру аліментів судом враховано обставини, передбачені ст.182 СК України. Крім того, при вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», на час розгляду справи становить 2563 грн., на дитину віком від 6 до 18 років - 3196 грн. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу). З [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу). Саме такий розмір аліментів має забезпечити право малолітніх дітей на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 30 травня 2023 року - дня звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тому дане рішення необхідно допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідач [PERSON] на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України від сплати судового збору звільнений, тому судові витрати у зв`язку з задоволенням відносно нього позовних вимог необхідно віднести за рахунок держави. З відповідача [PERSON] на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2147,20 грн.

Outcome: partial