Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог: ОСББ «Фаворит-І.Б.46», у якому просить: встановити у якості факту, що має юридичне значення, ту обставину, що він, [PERSON] , який народився [INFO] у м. Чернігові, РНКОПП [NUMBER] , постійно проживав з 20 серпня 2015 року по 05 листопада 2022 року у квартирі [ADDRESS] разом із наймачем даної квартири [PERSON] , який народився [INFO] у с. Кислі Ріпкинського району Чернігівської області та помер [INFO] у м. Чернігові, у якості члена сім`ї (сина) наймача вказаного житлового приміщення; визнати його, [PERSON] , наймачем квартири [ADDRESS] замість померлого [PERSON] ; зобов`язати виконавчий комітет Чернігівської міської ради укласти з ним у передбаченому законом порядку договір найму жилого приміщення щодо квартири [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі рішення виконавчого комітету Новозаводської районної ради народних депутатів м. Чернігова від 14 січня 1985 року № 9, його батькові, [PERSON] , разом із сім`єю (дружина - [PERSON] - та двоє дітей - [PERSON] і [PERSON] ) було видано ордер №40 від 21 січня 1985 року на трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Позивач пояснює, що він вселився до квартири [ADDRESS] разом зі своїми батьками та старшим братом, був зареєстрований і фактично проживав за даною адресою у якості члена сім`ї (сина) [PERSON] з 05 березня 1985 року. Його мати [PERSON] , яка, як зазначалося вище, вселилася, була зареєстрована та фактично проживала за вищевказаною адресою з 05 березня 1985 року, померла [INFO] . У період з 26 червня 2008 року по 17 жовтня 2015 року разом з ним, його батьком та братом у квартирі [ADDRESS] був зареєстрований та фактично проживав його племінник (син [PERSON] ) - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що у зв`язку із його перебуванням у трудових відносинах з КЕП «Чернігівська ТЕЦ» ТОВ «Фірма «ТехНова», 20 серпня 2015 року він зареєстрував своє місце проживання у квартирі (де-факто кімнаті) №48 належного вказаному КЕП гуртожитку по [ADDRESS] . Вказана квартира згодом була ним приватизована, але, за браком адекватних санітарно-гігієнічних та інших умов для експлуатації цього житла, відсутністю у нього достатніх фінансових можливостей для проведення значного за обсягом комплексу необхідних ремонтних робіт, дане помешкання ніколи не використовувалося ним для постійного або тимчасового проживання. Зазначає, що у офіційно зареєстрованому шлюбі він ніколи не перебував, тому єдиною сім`єю, членом якої він коли-небудь був, була лише сім`я його батьків. Таким чином, він проживав у квартирі [ADDRESS] з часу заселення даного помешкання. Незважаючи на появу у його паспорті з 20 серпня 2015 року іншої адреси його реєстрації, він завжди був повноцінним членом сім`ї наймача зазначеної вище квартири [PERSON] . З часу появи у нього власного джерела доходів він мав зі своїми батьками і старшим братом спільний бюджет, брав солідарну із ними участь в утриманні цієї квартири та здійснював оплату спожитих при її експлуатації житлово-комунальних послуг, укладав договори та надавав відомості про себе третім особам для внесення до офіційних документів із зазначенням адреси саме вказаного вище житла у якості постійного місця свого проживання. Його брат [PERSON] змінив адресу реєстрації власного місця проживання за домовленістю із [PERSON] . 09 жовтня 2020 року. [PERSON] помер [INFO] ; за станом на цю дату він залишався єдиним членом сім`ї свого батька, який фактично проживав разом із ним у квартирі [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] він продовжує проживати за вищевказаною адресою та одноособово несе всі видатки, пов`язані із утриманням відповідного житла; відповідні відомості щодо місця мого проживання внесено і до документів військового обліку, що супроводжують його нинішнє перебування у лавах Збройних Сил України. Позивач вказує, що ним було прийнято спадщину після батька у якості спадкоємця першої черги за законом у порядку частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України. З метою визнання його наймачем квартири [ADDRESS] замість померлого батька [PERSON] та переоформлення на нього особового рахунку, відкритого на вказану квартиру, він звернувся до виконавчого комітету Чернігівської міської ради із відповідною письмовою заявою. У задоволенні цієї заяви йому було відмовлено листом від 06 липня 2023 року за вих. №4737/1-10/2023/вих/В-5107-1-09 з тих мотивів, що місце його проживання є зареєстрованим за іншою адресою, ніж адреса квартири, у якій він фактично проживав зі своїм батьком на час його смерті. Позивач вважає наведені вище обставини такими, що свідчать про необхідність захисту його прав у судовому порядку. Ухвалою судді від 26.12.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду по суті у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін (а.с. 40-41). 18.01.2024 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 47-51), у якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі. Заперечення проти позову зводяться до того, що з огляду на зміст статті 65 Житлового кодексу України та пункту 14 правових позицій Верховного Суду України від 26.05.2001 року «Правові позиції щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право»), за позивачем не може бути визнано право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , оскільки він зберігає за собою постійне місце проживання у приватизованому ним жилому приміщенні за адресою: [ADDRESS] . Також позивачем, всупереч вимогам статті 81 ЦПК України не було надано жодних належних, допустимих, достовірних і достатніх письмових доказів на підтвердження обставин, зазначених у позовній заяві. Відтак, встановити, чи було дотримано встановлений порядок вселення позивача до спірного житла, з урахуванням вимог пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», із поданих документів фактично неможливо. Також, вимога позивача щодо зобов`язання виконавчого комітету Чернігівської міської ради укласти з ним у передбаченому законом порядку договір найму житлового приміщення щодо квартири [ADDRESS] замість померлого [PERSON] не відповідає положенням статей 61, 64, 106 Житлового кодексу України і не є належним способом захисту позивачем своїх прав та інтересів. 26.01.2024 року представником відповідача подано до суду відповідь на відзив (а.с. 74-78), у якому вказує, що відповідачем допущено неповне та завідомо недоцільне цитування пункту 13 Правових позицій Верховного Суду України щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право) від 26 травня 2001 року. Також вказує, що жодного виселення [PERSON] із даної квартири, у тому числі, у зв`язку із приватизацією ним квартири [ADDRESS] не відбувалося, як не відбувалося і «нового» (після 20 серпня 2015 року) вселення [PERSON] до квартири [ADDRESS] . Також вказує, що забезпечення належного виконання позивачем, як правонаступником наймача квартири [ADDRESS] [PERSON] , вимог частини 1 статті 61 ЖК України щодо здійснення користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду відповідно до договору найму жилого приміщення, є можливим виключно шляхом укладення (переукладення) такого договору із відповідачем, оскільки як за станом на дату подання позову, що розглядається у справі № 750/14127/23, так і зараз, [PERSON] невідомо, чи було фактично укладено його батьком [PERSON] у письмовій формі договір найму жилого приміщення на підставі ордеру №40 від 21 січня 1985 року, а так само чи переукладався даний договір у подальшому у відповідності до прийнятих пізніше нормативних актів. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала і у його задоволенні просила відмовити з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . з 2000 року. Позивача він бачив в гуртожитку лише один раз, коли розподіляли кімнати, десь в 2015 році. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що проживає у квартирі [ADDRESS] з 1985 року. [PERSON] проживає в тому ж будинку, що і вона - він на п`ятому поверсі, вона на сьомому. Щоб він жив за іншою адресою - свідку не відомо, бачить його часто, зустрічає в під`їзді, в ліфті. До 2022 року позивач проживав разом з батьком. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що проживає у квартирі [ADDRESS] з моменту заселення, з січня 1985 року. Свідок є членом правління ОСББ, [PERSON] звернувся за довідкою, що він постійно проживає, запросили свідків і склали акт з головою ОСББ. Позивач не проживав лише коли проходив строкову військову службу. Свідок постійно бачить позивача зранку і ввечері, оскільки кожного дня зранку і ввечері вигулює собаку. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що є рідним братом позивача. У 1986 році вони на сім`ю отримали трикімнатну квартиру, раніше проживали в гуртожитку. У вказаній квартирі всі вони були прописані і всі там весь час проживали. Мати померла в 2005 році. Жили далі. Свідок пояснив, що потім він одружився і жив з дружиною в цій квартирі. Одну кімнату займав з дружиною і дитиною. Жили дружньо, вели спільний побут. В 2016 році з`явилась можливість отримати кімнату в гуртожитку працівникам ТЕЦ, брат отримав кімнату. Кімната не облаштована для проживання і брат там жодної ночі не ночував. Потім в 2020 році батько запропонував виписатись, щоб він приватизував квартиру і оформив спадщину на їх з братом. У 2020 році свідок купив квартиру на [ADDRESS] . Підготували документи на приватизацію квартири, але цьому завадило те, що в квартирі був прописаний його малолітній син. Батько заперечував щодо участі в приватизації цієї квартири. Батько раптово помер, загинувши в ДТП. Свідок також вказав, що до 2020 року сплачував комунальні батько, а з 2022 року - брат. Після смерті батька в 2022 році сплачує комунальні брат. Своє проживання брат в спірній квартирі не переривав. Вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Новозаводської районної ради народних депутатів м. Чернігова від 14 січня 1985 року №9, [PERSON] , разом із сім`єю (дружина - [PERSON] - та двоє дітей - [PERSON] і [PERSON] ) видано ордер №40 від 21 січня 1985 року на трикімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с. 8). Розпорядженням Чернігівського міського голови № 46-р від 12 лютого 2016 року «Про перейменування вулиць та провулків міста» вулицю Богунського у місті Чернігові перейменовано на [ADDRESS] (а.с. 18-19). [INFO] наймач спірної квартири - [PERSON] , помер (а.с. 21). Відповідно до копії акту про встановлення факту проживання громадянина від 20 червня 2023 року, складеного головою ОСББ «Фаворит І.Б. 46» у присутності сусідів свідків, проведено обстеження квартири [ADDRESS] . Внаслідок обстеження виявлено, що [PERSON] фактично проживає за даною адресою без державної реєстрації місця проживання з 2015 року по 2023 рік (а.с. 23). 23.06.2023 року [PERSON] звернувся до в.о. Чернігівського міського голови Ломако О.А. з заявою про визнання його наймачем квартири [ADDRESS] замість померлого [PERSON] та про переоформлення на його ім`я особового рахунку, відкритого на вказану квартиру (а.с. 25). [INFO] [PERSON] . Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради надано відповідь №4737/1-10/2023/вих./В5107-1-09, якою повідомлено останньому про відсутність у нього правових підстав для переоформлення особового рахунку та укладення договору найму на зазначене вище житло з тих підстав, що відповідно до наявної у відділі квартирного обліку та приватизації житлового фонду комп`ютерної бази даних приватизованого житла квартира [ADDRESS] , не приватизована та перебуває у власності територіальної громади міста Чернігова, останній квартиронаймач якої знятий з реєстрації у зв`язку зі смерті (а.с. 26). З копії поквартирної картки та картки прописки по [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою 02.02.1999 року, знятий з реєстрації 20.08.2015 року; вибув за адресою: [ADDRESS] . Квартиронаймач [PERSON] знятий з реєстрації 13.03.2023 року у зв`язку зі смертю, інші члени його сім`ї - дружина [PERSON] , син [PERSON] , онук [PERSON] також зняті з реєстрації за вказаною адресою 12.07.2005 року, 09.10.2020 року та 17.10.2015 року відповідно (а.с. 91). У відповідності до частини 1 статті 58 Житлового кодексу України, ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Частинами 1 та 2 статті 61 ЖК України встановлено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Частиною 1 статті 63 ЖК України передбачено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. У відповідності до частини 1 статті 106 ЖК України, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. Згідно частини 2 статті 824 ЦК України, у разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть стати усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем, або, за погодженням з наймодавцем, одна або кілька із цих осіб. У цьому разі договір найму житла залишається чинним на попередніх умовах. Частиною 2 статті 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Частиною 2 статті 64 ЖК України встановлено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 379 ЦК України визначено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. У відповідності до частини 1 статті 382 ЦК України, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Згідно із частиною 4 статті 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до частини 1 статті 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Частинами 1-2 статті 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Частина 6 цієї ж статті ЦК України вказує, що фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно статті 310 ЦК України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. 01 грудня 2021 року набрав чинності Закон України від 05 листопада 2021 року № 1871-IX «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні». Статтею 2 даного Закону терміни «житло» та «реєстрація місця проживання (перебування) особи» визначені наступним чином: житло - житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, в якому особа постійно або тимчасово проживає (пункт 5 частини 1 статті 2); реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи (пункт 12 частини 1 статті 2). Частиною 3 статті 1 даного Закону визначено, що реєстрація місця проживання (перебування) особи не є підставою для набуття такою особою права володіння, користування чи розпорядження житлом (у тому числі не є підставою для вселення чи визнання за особою права на проживання та/або права користування житлом), про проживання в якому особа повідомила. У той же час, статтею 3 даного Закону визначено мету реєстрації місця проживання (перебування) особи: 1) створення умов для реалізації прав особи, зокрема виборчих прав, права на участь у місцевому самоврядуванні, на отримання соціальних, публічних послуг, у випадках, передбачених законом; 2) ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою; 3) використання знеособлених даних реєстрів територіальних громад для обґрунтованого розроблення органами державної влади та органами єдиного самоврядування програм економічного і соціального розвитку адміністративно-територіальних одиниць, визначення правомочності зборів жителів територіальної громади, для статистичних, наукових та інших потреб у визначених законом та актами Кабінету Міністрів України випадках. З огляду на вищезазначені норми Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», відсутність реєстрації особи за певною адресою не є підставою для втрати такою особою будь-яких речових прав, у тому числі, і права користування відповідним житлом. Згідно зі статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (стаття 1218 ЦК України). У відповідності до частини 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач є спадкоємцем свого померлого батька [PERSON] , ним було прийнято спадщину у передбаченому законом порядку. Згідно зі статтею 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно, до складу спадщини померлого [PERSON] , в тому числі, входять і усі його права та обов`язки як наймача квартири [ADDRESS] . Таким чином, право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] успадковано позивачем, як спадкоємцем [PERSON] , на загальних підставах. За змістом статті 106 ЖК України, будь-який член сім`ї наймача, що має повну цивільну дієздатність, має право вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення. Виходячи з принципу рівності прав та обов`язків наймача та членів його сім`ї (ст. 64 ЖК України), члени сім`ї заміщують наймача в договірних правовідносинах найму. Тому права вимагати зміни договору в цих випадках має будь-хто з членів сім`ї наймача, які залишились проживати у приміщенні. Судовому розгляду, зокрема, підлягають спори у випадку, якщо наймодавець або орган, який вирішує питання щодо внесення змін в договір найму, не визнає в якості члена сім`ї наймача особу, яка поставила питання про визнання її наймачем за договором, а також у випадку відмови інших членів сім`ї на зміну договору. Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права, а також зобов`язання вчинити певні дії Відповідно до частини 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частина 1 статті 4 ЦПК України передбачає право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, віднесено пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України до категорії справ окремого провадження - виду непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У той же час, згідно із частиною 6 статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Відповідно, ЦПК України передбачає можливість вирішення вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, і у порядку позовного провадження. З досліджених судом матеріалів справи (а.с. 14, 16, 17, 23, 24, 27) та показів допитаних у судовому засіданні свідків вбачається, що [PERSON] проживав у квартирі [ADDRESS] з часу заселення до даного помешкання і незважаючи на зміну з 20 серпня 2015 року на іншу адреси своєї реєстрації, він завжди був повноцінним членом сім`ї наймача зазначеної вище квартири [PERSON] , мав зі своїми батьками і старшим братом спільний бюджет, брав солідарну із ними участь в утриманні цієї квартири та здійснював оплату спожитих при її експлуатації житлово-комунальних послуг, укладав договори та надавав відомості про себе третім особам для внесення до офіційних документів із зазначенням адреси саме вказаного вище житла у якості постійного місця свого проживання. З вказаних обставин, суд вважає за необхідне встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт того, що [PERSON] , який народився [INFO] у м. Чернігові, РНКОПП [NUMBER] , постійно проживав з 20 серпня 2015 року по 05 листопада 2022 року у квартирі [ADDRESS] разом із наймачем даної квартири [PERSON] , який народився [INFO] у с. Кислі Ріпкинського району Чернігівської області та помер [INFO] у м. Чернігові, у якості члена сім`ї (сина) наймача вказаного житлового приміщення. Окрім того, частиною 1 статті 188 ЦПК України встановлено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Таким чином, вимоги щодо визнання [PERSON] наймачем спірної квартири та щодо зобов`язання відповідача укласти з ним договір найму даного житлового приміщення, з огляду на викладені відповідачем мотиви відмови у задоволенні його заяви від 28 червня 2023 року, є похідними від вимоги про встановлення факту його постійного проживання за адресою вищевказаного житла у якості члена сім`ї його (житла) попереднього наймача [PERSON] на момент смерті цієї особи, і підлягають задоволенню.

Outcome: approved