Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

Позивач звернулась у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк", третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона через мобільний застосунок "Дія", дізналась про перебування у приватного виконавця Павелків (Вольф) Т.Л., виконачого провадження № 56053300, відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3649 від 12 липня 2017 року, про стягнення з неї на користь Публічного акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк", на підставі кредитного договору № 26259018643806 від 15 квітня 2014 року суми заборгованості в розмірі 13090 грн. 22 коп. Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, у поданій через канцелярію суду заяві просить розглянути дану справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задоволити повністю. Відповідач ПАТ "Перший Український міжнародний банк", будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, представник відповідача через електронну пошту суду надіслав заяву в якій просить розглянути дану справу без його участі, за наявними матеріалами, позов визнає. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без її участі не подала. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явивлась, про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без її участі не подала. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, ознайомившись із позовною заявою, дослідивши докази подані сторонами приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Так,\~12\~липня 2017\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Гамаль\~Іриною Миколаївною,\~на підставі\~статей 87-91\~Закону України\~"Про\~нотаріат"\~та п.\~2\~Переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~проводиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів,\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~29\~червня 1999\~року №1172,\~вчинено виконавчий\~напис,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№3649,\~про стягнення\~з [PERSON] \~заборгованості в\~розмірі 13090\~грн 22\~коп.\~за невиплачені\~в строк\~грошові кошти\~на користь\~Публічного акціонерного\~товариства "Перший\~Український міжнародний\~банк" (в результаті реорганізації АТ "Банк Ренесанс" Капітал" шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є ПАТ "Перший Український міжнародний банк"),\~укладеного між\~Публічним акціонерним\~товариством "Банк\~Ренесанс"\~Капітал"та [PERSON] . Згідно копії постанови ВП № 56053300 від 25 березня 2018 року про відкриття виконавчого провадження, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л. постановлено стягнути з боржника [PERSON] на користь ПАТ "Перший\~Український міжнародний\~банк" заборгованість в розмірі 13090 грн. 22 коп. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 цього ж Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 (далі Перелік документів). Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" вищевказаний Перелік документів доповнений п. 2, який передбачав стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів з підстав, що випливають з кредитних відносин. За умовами вказаного пункту Переліку документів, для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Поряд з цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14), яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року та постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року, а відповідно набрала законної сили в день її прийняття, постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", серед іншого, в частині доповнення Переліку документів пунктом 2 визнано незаконною та нечинною. За таких обставин, пункт 2 Переліку документів, який передбачає стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів з підстав, що випливають з кредитних відносин втратив чинність з 22 лютого 2017 року. З цього часу, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, вчиняючи 12 липня 2017 року виконавчий напис, зареєстрований за № 3649 приватний нотаріус Гамаль Ірина Миколаївна неправомірно керувалась пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року, яка на той час уже була нечинною. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису, зареєстрованого за № 3649 таким, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такий висновок суду повністю узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною у постанові від 21 вересня 2021 року по справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, згідно положень ч.1 ст.142 ЦПК України, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved