Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-14 00:00:00

В жовтні 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що протягом останнього року сімейного життя між сторонами поступово погіршилось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Сумісно позивач з відповідачем не проживають близько одного року, припинені фактично шлюбні відносини та за його переконанням не має сенсу підтримувати подальші сімейні відносини. Ухвалою від 01.11.2023 року відкрито провадження по справі та ухвалено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Судові засідання, призначені на 28.11.2023 року , 09 ісчня 2024 року та 19.02.2024 року були відкладені за клопотаннями відповідача. 15.03.2024 року до канцелярії суду надійшла заява від представника відповідача адвоката Котенко І.О. про надання строку на примирення, мотивуючи це тим , що відповідач докладає максимум зусиль щодо врегулювання спірних питань без застосування надмірних емоцій, намагається всі непорозуміння врегулювати мирним шляхом. Враховуючи викладене, [PERSON] , просить суд врахувати її думку щодо небажання розривати шлюб із позивачем та відкласти розгляд справи на 6 місяців для надання подружжю строк на примирення строком шість місяців. Просить розглянути вказане клопотання у відсутності сторони відповідача. 15.03.2024 року надійшла заява від позивача [PERSON] , в якій він просить провести судовий розгляд цивільної справи, незважаючи на заяву [PERSON] про надання строку на примирення. Примирення між ним та [PERSON] неможливо у зв`язку з фактичним проживанням відповідача з іншим чоловіком. Також відповідно до Генеральної асамблеї ООН зобов`язати проживати в шлюбі неможливо.Отже, позивач наполягає на задоволені позову та розірвання шлюбу. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 15 листопада 2014 року, від якого мають сина - [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи питання про обгрунтованість позовних вимог щодо розірвання шлюбу та поданням заяви відповідачем про надання строку на примирення, суд виходить із такого. Відповідно до частини першої статті 51\~Сімейного кодексу\~України шлюбом є сімейним союзом жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статі 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. при вирішенні даної справи суд враховує, що позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, вважає збереження сім`ї неможливим. крім того, справа перебуває на розгляді в суді вже 4,5 місяці, суждовий розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням відповідача, проте примирення за цей час так і не відбулося. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий сбір сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved