Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

У грудні 2023 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивував тим, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка є матір`ю позивача. Факт відкриття спадщини підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 27.95.2022, актовий запис №1159. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається, у тому числі з: -частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] , що належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого Ленінською районної адміністрацією Запорізької міської ради 02.06.1999року. Право власності на квартиру, частка у праві на яку належала [PERSON] , зареєстроване орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 26.06.1999 року, номер запису 35620 в книзі 201; -житлового будинку [ADDRESS] , що належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину заповітом, виданого [PERSON] , приватним за нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, 31.03.2014 року за р. №269, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 19759911 від 31.03.2014 року, номер запису про право власності 5167365. Заповіт [PERSON] не залишила. Спадкоємцями за законом [PERSON] відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України є: - син позивач по справі [PERSON] , [INFO] ; - дочка відповідач по справі [PERSON] , [INFO] . [PERSON] на день своєї смерті була зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] на день смерті [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Водночас, позивач на час відкриття спадщини фактично проживав за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю матір?ю, тому до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк не звертався. Відповідачка заяву про прийняття спадщини також не подавала. На сьогодні у провадженні Ленінського районного суду міста Запоріжжя перебуває цивільна справа №334/9529/23 за позовом [PERSON] до територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. 17 жовтня 2023 року позивач звернувся до Другої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] . Однак через те, що [PERSON] не надав доказів постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, державний нотаріус відмовив йому в учиненні нотаріальної дії, про що виніс відповідну постанову № 1347/02-31 від 17.10.2023 року. З метою подальшого оформлення права на спадщину, [PERSON] звернувся до суду за захистом своїх невизнаних прав та просить визнати його таким, що постійно проживав з [PERSON] , [INFO] , на час її смерті [INFO] . В судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача надала заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, представником відповідача надано до суду заяву про визнання позовних вимог і не заперечує щодо ухвалення судом рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, заяву відповідача про визнання позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №1159 Померла є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Ленінським р/б РАЦС, актовий запис 953. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на наступне майно: частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , та на житловий будинок [ADDRESS] , що належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину заповітом, виданого приватним за нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сохою О.Б. 31.03.2014 року за р. №269, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 19759911 від 31.03.2014 року, номер запису про право власності 5167365. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області. З копії акту про фактичне проживання, складеного 18 листопада 2023 року головою квартального комітету № 77, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та її син [PERSON] , [INFO] , проживали однією сімєю з 2012 року до дня смерті [PERSON] , яка настала [INFO] , за адресою [ADDRESS] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 грудня 2023 року витребувано у Другої Запорізької державної нотаріальної контори копію спадкової справи, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . На виконання вказаної ухвали, 20 лютого 2024 року державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори надано копію спадкової справи № 126/2023 після померлої [PERSON] , відповідно до якої встановлено, що 22 червня 2023 року до нотаріальної контори звернувся [PERSON] з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері [INFO] [PERSON] . Зазначає спадкоємицею за законом, окрім нього, доньку померлої [PERSON] , яка в той же день звернулась з відповідною заявою про прийняття спадщини у вищевказану нотаріальну контору. Згідно з відповіддю Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 31 серпня 2023 року № 04-07/3/10805, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] за період 20 липня 2016 року по 27 травня 2022 року (померла [INFO] ). Інформація щодо інших зареєстрованих осіб відсутня. Постановою державного нотаріуса Другої Запорізької державної нотаріальної дії від 17 жовтня 2023 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] після померлої [INFO] [PERSON] у зв`язку з тим, що спадкоємцем не надано доказів постійного проживання зі спадкодавцем. Частинами 1,\~4\~статті 206\~ЦПК України\~встановлено,\~що позивач\~може відмовитися\~від позову,\~а відповідач\~-\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадшини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини першої, третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадшину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом. Згідно з положеннями статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (у редакції, чинній на час відкриття спадщини) місцем проживання є житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги. Тлумачення наведених норм свідчить, що частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Отже, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації відповідно до положень Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду у справі № 484/747/17 від 10.01.2019 року, у справі № 204/1052/20 від 26.04.2023 року. Враховуючи вищевикладене, оскільки, як встановлено зібраними у справі доказами, позивач постійно проживав разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, відповідач визнав позовні вимоги, суд, задовольняючи позовні вимоги, вважає необхідним визнати [PERSON] , [INFO] таким, що постійно проживав з [PERSON] , [INFO] , на час її смерті, яка настала [INFO] .

Outcome: approved