Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-14 00:00:00

У січні 2022 року позивач в особі свого представника адвоката Берзіня С.Л. звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житлом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є єдиним власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . У цій квартирі мешкає лише позивач. У квартирі позивача з його дозволу була зареєстрована відповідач. На теперішній час позивач не надає відповідачу дозволу на користування його квартирою та реєстрацію в цьому житлі. Відповідач не є родичем або членом сім?ї позивача, не бере участі в утриманні житла. Будь-якого договору щодо користування квартирою між позивачем і відповідачем не укладалося. Відповідач не має жодних правомочностей щодо цього житла. Реєстрацією місця проживання відповідача у квартирі позивача порушуються права останнього як власника житла, зокрема на оформлення субсидії. Позивач змушений нести додаткові витрати на комунальні послуги. Відповідач добровільно знятися з реєстрації відмовляється. За цих підстав позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщення квартирою [ADDRESS] , та стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 04 лютого 2022 року у даній справі було відкрите спрощене позовне провадження. Відповідно до частини сьомої статті 147\~Закону України\~"Про\~судоустрій і\~статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Верховного Суду від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» було змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська. 04.12.2023 року дану справу було зареєстровано в Індустріальному районному суді міста Дніпропетровська, ухвалою якого від 25 грудня 2023 року призначено судове засідання для розгляду справи по суті. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, в якій не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про розгляд справи була повідомлена, що підтверджується повідомленням врученням їй судової повістки 17 лютого 2024 року. Відзив на позов або будь-які інші заперечення проти позову не надала. Тому справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі наявних даних та доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 06 червня 2005 року [PERSON] на праві власності належить квартира загальною площею 43,4 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Також судом установлено, що 12.05.2021 року в належному позивачу житлі була зареєстрована відповідач [PERSON] . Згідно з довідкою про склад сім?ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 2143 від 12.01.2022 року відповідач не має родинних відносин із позивачем. Вирішуючи спір між сторонами, суд виходить з того, що відповідно до статті 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша\~статті 321 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 383 ЦК України\~власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно з положеннями\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до\~статті 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до положень\~статті 16 ЦК України\~особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Тлумачення наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження майном, що перебуває у приватній власності, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі звернутися до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, або шляхом виселення (негаторний позов). Суд ураховує, що відповідач не є членом сім`ї позивача. В 2021 році була зареєстрована у квартирі позивача за його згодою. В своєму позові позивач заперечує проти подальшої реєстрації відповідача в його житлі. Відповідач не надала суду доказів наявності в неї законного права на користування та реєстрацію місця проживання в житлі позивача. При цьому з позовної заяви вбачається, що відповідач фактично мешкає в іншому житлі за адресою: [ADDRESS] . З урахуванням вищевказаних обставин, суд вважає, що позивач правомірно вимагає усунення порушення його прав шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщення квартирою [ADDRESS] . Отже, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Крім того, при зверненні до суду з позовом позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. Відповідно до частини 1\~статтею 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, суд присуджує стягнути вказані витрати з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved