Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-07 00:00:00

У вересні 2022 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: відділ реєстрації актів цивільного стану Чернівецького МУЮ ГТУЮ в Чернівецькій області про виключення запису про нього як про батька з актового запису про народження дитини - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування зазначених вимог [PERSON] вказав, що 27 січня 2007 року між ним та [PERSON] укладено шлюб відділом РАЦС Чернівецького міського управління юстиції, про що складено актовий запис №91, який розірваний рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11.08.2011 року . Під час перебування у шлюбі - [INFO] народилася дівчинка [PERSON] , про що відділом РАЦС Чернівецького міського управління юстиції у Книзі реєстрації народжень 20.06.2007 року зроблено актовий запис №1149, в якому його зазначено батьком дитини, оскільки на той час він та відповідачка перебували у шлюбі, а тому він вважав її своєю рідною . 03.09.2022 року він отримав постанову від 25.05.2022 року державного виконавця Другого відділу ДВС у м.Чернівці Південно-Західного МУ МЮ (м.Івано-Франківськ) Волкової А.В. про відкриття виконавчого провадження з метою примусового виконання наказу від 27.04.2022 року Шевченківського районного суду у справі №727 /632/22 про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки. Разом з тим, також у вересні 2022 року він дізнався про те, що в період ймовірного зачаття дитини відповідачка мала стосунки з іншим чоловіком, а тому він, можливо, не є батьком [PERSON] . Таким чином, посилаючись на відсутність кровного споріднення з дитиною, позивач просив суд призначити у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, виключити із вчиненого 20 червня 2020 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції актового запису № 1149 про народження відомості про нього як про батька [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 12 жовтня 2022 року провадження в справі було відкрито та призначено її до розгляду в загальному позовному провадженні . 22.11.2022 року представник відповідачки - адвокат Дубець О.С. подала до суду відзив, в якому просила у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Вказала, що позивач є біологічним батьком [PERSON] , а причиною подачі позову є небажання [PERSON] сплачувати аліменти на утримання дитини. Ухвалою суду від 12 грудня 2022 року провадження по справі було зупинено в зв`язку із призначенням судової генетично- молекулярної експертизи. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 травня 2023 року доручено Головному управлінню юстиції у Чернівецькій області звернутися до компетентного органу Словацької Республіки з проханням про визначення відповідної експертної установи та отримання зразків біологічного матеріалу (крові або букального епітелію) від [PERSON] , [INFO] , та від неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , які проживають за аресою: [ADDRESS], для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи. У листопаді 2023 року із Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції доручення Шевченківського районного суду м. Чернівці про отримання доказів відносно [PERSON] та [PERSON] повернулося без виконання. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 січня 2024 року клопотання експерта задоволено, змінено формулювання питань, поставлених в ухвалі суду від 12.12.2022 року про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи та викладено їх у наступній редакції: - Чи наявна біологічна спорідненість між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ? - Чи може [PERSON] , [INFO] , бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] ? 02.02.2024 року до суду надійшов висновок експерта Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України, відповідно до якого, за результатами дослідження наданих відповідачкою добровільно зразків букального епітелію дитини, а також зразків букального епітелію позивача біологічне батьківство та біологічна спорідненість [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] , виключаються. У судове засідання 28.02.2024 року сторони не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій просив провести судове засідання без його участі та без участі його представника, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідачки - [PERSON] також подав до суду заяву, в якій просив провести судове засідання 28.02.2024 року без його участі та без участі відповідачки, проти задоволення позовних вимог заперечував. Представник третьої особи без самостійних вимог - відділу реєстрації актів цивільного стану Чернівецького МУЮ ГТУЮ у Чернівецькій області в судове засідання також не з`явилася, подавши письмову заяву про розгляд справи без її участі. За таких обставин, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання не фіксувалося звукозаписувальним технічним засобом. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 20.06.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є: [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №1149 від 20.06.2007 року. ( а.с. 7)., шлюб між якими був зареєстрований 27.01.2007 року. З висновку експерта №СЕ-19/109-23/14739-БД від 31.01.2024 року, наданого експертом Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України Яровою Х.М.,вбачається, що молекулярно генетичним аналізом ДНК зразка букального епітелію [PERSON] та [PERSON] встановлено, що [PERSON] , [INFO] , не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . ( а.с.156-171). Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. За змістом положень статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до статті 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Особа, яка записана батьком дитини, відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття (стаття 136 СК України). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, судам слід ураховувати, що відповідно до статті 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК),-шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК),- звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини (пункт 11 постанови). Отже, передумовою звернення до суду в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Виходячи з зазначеного та з огляду на матеріали судової молекулярно-генетичної експертизи від 31.01.2024 року, оскільки відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною доведена, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та,

Outcome: approved