Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: До Іванківського районного суду Київської області, за підсудністю із Солом`янського районного суду міста Києва, надійшла цивільна справа за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (далі - ПАТ «СК «АРКС», Позивач), в особі представника, [PERSON] , до [PERSON] (далі Відповідач) про відшкодування збитків, в якому Позивач просить стягнути з Відповідача на свою користь завдані збитки в розмірі 160 060,96 грн. та судовий збір у розмірі 2 684,00 грн., обґрунтовуючи позов тим, що між ПАТ «СК «СК «АРКС» та [PERSON] (далі Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 66882а1к3 (далі Договір), предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Subaru Forester [NUMBER] . Відповідно до умов зазначеного Договору, Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 15.01.2022 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Chevrolet Aveo, [NUMBER] , під керуванням Відповідача, та транспортного засобу Subaru Forester [NUMBER] . Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 06.07.2022 у справі № 760/1704/22 Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. До Позивача із заявою про настання страхового випадку звернулась потерпіла сторона, на підставі чого Позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування згідно зі страховим актом № ARX3172272 у розмірі 290\~060, 96 грн. Оскільки цивільно-правова\~відповідальність власника\~транспортного засобу\~Chevrolet\~Aveo,\~ [NUMBER] \~за договором\~обов`язкового страхування\~№ ЕР20618511\~була забезпечена\~ТДВ «СК\~«Гардіан»,\~тому остання\~здійснила виплату\~страхового відшкодування\~у розмірі\~130\~000,\~00\~грн. Отже, сума, яка підлягає стягненню із Відповідача складає 160\~060,96 грн. (290\~060,96 130\~000,00). На підставі викладеного, позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Рух справи: 06.11.2023 зазначена цивільна справа надійшла до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено суддю Корчкова А.А. 15.11.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та постановлено провести розгляд справи 25.01.2024 без повідомлення сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів на подачу відзиву на позовну заяву з дня отримання ним копії ухвали суду. Позиції сторін: Представник позивача у позовних вимогах просив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. З матеріалів справи вбачається, що відповідач, [PERSON] , [INFO] , громадянин Швеції зареєстрований за адресою: [ADDRESS] /а.с.60/. Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 15.11.2023, разом з копією позову та додатками до нього направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення відповідачу на зареєстровану адресу проживання відповідача, однак конверт повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Розгляд справи було відкладено на 07.03.2024, відповідачу повторно направлено конверт із судовою повісткою-повідомленням на зазначену адресу, який також повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Також Відповідачу двічі надсилались sms-повідомлення про розгляд зазначеної справи на особистий номер телефону, зазначений у позовній заяві, проте, як вбачається з довідок про недоставлення, вони не були доставлені з причин «абонент тимчасово недоступний» та «повідомлення не може бути доставлено абоненту з технічних причин у оператора мобільного зв`язку». Крім цього, з метою належного повідомлення Відповідача про розгляд справи, судом було розміщено оголошення на офіційному сайті судової влади України. Проте, Відповідач відзив на позовну заяву не подав, із заявами про поновлення строку для подання такого до суду також не скерував. З клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався. Таким чином, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України, після закінчення строків для надання сторонами відповідних заяв по суті справи, визначених в ухвалі про відкриття. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Ухвалою суду від 07.03.2024 постановлено провести заочний розгляд зазначеної справи та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного тексту рішення. Встановлені судом обставини та відповідні їм правовідносини. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Судом встановлено,\~що 15.01.2022\~о 02\~год.\~22\~хв.\~у м.\~Київ по\~вул.\~Вадима Гетьмана\~Відповідач,\~керуючи транспортним\~засобом Chevrolet\~Aveo,\~державний номерний\~знак [NUMBER] ,\~не був\~уважним,\~при зміні\~напрямку руху\~не переконався,\~що це\~буде безпечним\~і не\~створить перешкод\~іншим учасникам\~руху,\~допустив зіткнення\~з автомобілем\~марки Subaru\~Forester,\~державний номерний\~знак [NUMBER] ,\~що рухався\~в попутному\~напрямку. В результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 06.07.2022 (набрала законної сили 18.07.2022) у справі № 760/1704/22 Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП /а.с.17/. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина Відповідача у вчинені ДТП є встановленою та не підлягає доведенню. Цивільно-правова відповідальність автомобіля марки Subaru Forester, державний номерний знак [NUMBER] , станом на момент ДТП, була застрахована Позивачем, ПАТ «СК «АРКС» (попередня назва СК «АХА Страхування»), страхувальник [PERSON] , що підтверджується договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» від 25.06.2021 № 66882а1к3, відповідно до п. 11 якого, страхова сума за яким становить 590\~000, 00 грн., страховий платіж 23\~954, 00 грн., порядок сплати якого поділено на чотири платежі по 5\~989, 00 грн. /а.с.5-12/. Відповідно до пункту 24 зазначеного Договору, Страховик бере на себе зобов`язання компенсувати Страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, в тому числі й «збитки внаслідок ДТП». Враховуючи наявність Договору страхування, Страхувальник пошкодженого транспортного засобу Subaru Forester, державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , звернувся до АТ «СК «АРКС» із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу /а.с.18/. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Subaru Forester, державний номерний знак [NUMBER] , було проведено його огляд, про що складено акт огляду транспортного засобу від 20.01.2022, в якому зафіксовані отримані механічні пошкодження /а.с.20-27/, та 27.01.2022 проведено ремонтну калькуляцію, сума якої склала 438\~650, 27 грн. /а.с.28-32/. Відповідно до проведених Позивачем розрахунків, сума страхового відшкодування в підсумку склала 290 060, 96 грн. /а.с.35/.Зазначений розрахунок проведений з відрахуванням від страхової суми за договором страхування (590\~000, 00 грн.), суми знецінення транспортного засобу (30\~389, 04 грн.), ринкової вартості транспортного засобу після ДТП (254\~800, 00 грн.), що розрахована за допомогою платформи Audatex /а.с.33-34/ та франшизи за договором страхування (14\~750, 00 грн.) На підставі проведених розрахунків, Позивачем складено страховий акт від 07.02.2022 № ARX3172272, відповідно до якого сума відшкодування, за вирахуванням суми взаємозаліків по несплачених страхових платежах (5\~989, 00 грн.) склала 284\~071, 96 грн. (290\~060, 96 5\~989,00) /а.с.36/. Згідно зі ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. На підставі заяви Страхувальника ( [PERSON] ), Страховиком (Позивачем) було виплачено зазначену суму страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням від 08.02.2022 № 868533 /а.с.37/. Частиною 2 статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). При цьому,\~за змістом\~статті 993\~ЦК України\~та статті\~108\~Закону України\~«Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 108 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Велика Палата\~Верховного Суду\~у постанові\~від 26\~січня 2022\~року у\~справі №\~204/5403/18\~прийшла до\~висновків,\~що відповідно\~до частини\~другої статті\~1187\~ЦК України\~шкода,\~завдана джерелом\~підвищеної небезпеки,\~відшкодовується особою,\~яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Частиною першою статті 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-IV) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У разі якщо деліктні відносини поєднані з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом № 1961-IV. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV). Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18). Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Chevrolet Aveo, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував Відповідач, була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР203185116 у ТДВ «СК «Гардіан», у Позивача виникло право зворотної вимоги до зазначеного товариства у межах ліміту відповідальності страховика. Судом встановлено, що ПАТ « СК «АРКС», після звернення із заявою про стягнення заборгованості в порядку регресу до страхової компанії відповідача ТДВ «Гардіан» (заява від 09.06.2022 вих. № 4504/18/ЦВ /а. с. 38/, отримало страхову виплату в розмірі 130\~000,00 грн. (платіжне доручення від 26.07.2022 № 6795 /а.с.39/. Таким чином різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 160\~060,96 грн., (з розрахунку 290\~060,96 130\~000,00 грн.), та, відповідно до викладених вище норм чинного законодавства, підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача. З метою досудового врегулювання спору, Позивачем було направлено Відповідачу заяву (претензію) про виплату страхового відшкодування від 31.08.2022 за вих. № 0000884/ІНС.ЛОУ. Проте, станом на день звернення Позивача з позовом до суду, Відповідач, завдану матеріальну шкоду не сплатив, на вищезазначену претензію жодним чином не зреагував. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо відшкодування завданих збитків, є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки Відповідач в добровільному порядку завдані ним збитки не відшкодував, а тому останні підлягають стягненню в судовому порядку. З приводу заявленої Позивачем вимоги витребувати у Державної податкової служби України інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків Відповідача на підставі Порядку надання судам загальної юрисдикції інформації про реєстраційні номери облікових карток платників податків боржників та стягувачів, слід зазначити, що відповідно до п.4 зазначеного Порядку суди загальної юрисдикції подають запити до Державної податкової служби України через Адміністратора автоматизованої системи документообігу суду. Запит повинен містити відомості про підставу надання (судове рішення, що набрало законної сили) та інші реквізити, визначені протоколами обміну інформацією. Статтею 273 ЦПК України визначено, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Відповідно до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга не рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання)без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня укладення повного судового рішення. Таким чином, запит до Державної податкової служби України через Адміністратора автоматизованої системи документообігу суду подається після набрання рішенням суду законної сили. Судові витрати: Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Позивачем, при зверненні з позовом до суду, сплачено судовий збір у розмірі 2 684, 00 грн. (платіжне доручення № 958970 від 16.03.2023 /а.с.3/). Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, то з Відповідача на користь Позивача слід стягнути сплачену суму судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved