Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] ,, уточнивши який, просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який був зареєстрований 19.02.2022 року Центрально - Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №83. В обґрунтування пред`явлених вимог позивач зазначив, що він [PERSON] 19 лютого 2022 року уклав шлюб з [PERSON] . Одразу після укладення шлюбу подружжя разом відправилось на відпочинок за межі України. Перебуваючи за межами України, сторони вирішили, що шлюб їм обом не потрібен, в кожного свої інтереси і бачення подальшого життя. Подружнє життя фактично не склалось. Дітей від шлюбу сторони не мають, спільного майна не набули. Спори з цих питань відсутні. Позивач і відповідачка фактично припинили спілкування. Разом в Україні за постійним місцем проживання позивача або відповідачки сторони не мешкали. Позивачеві невідомо наразі місце перебування відповідачки, вони розійшлись, перебуваючи ще закордоном, її ставлення до збереження або розірвання шлюбу невідомо. Зареєстроване місце проживання відповідачки у Саксаганському районі м. Кривого Рогу. Позивач перебуває за кордоном. Подальше перебування у шлюбі з відповідачкою є формальним. Більше року сторони не проживають разом та не підтримують зв`язку, сімейні і зокрема шлюбні стосунки відсутні, спільне господарство ніколи не велось. Позивач не має наміру та інтересу відновлювати шлюб. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки фактично кожен живе самостійним життям, що ніяк не пов`язане із іншим. Обставини, які б перешкоджали розірванню шлюбу, відсутні. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них. Отже, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11 червня 2019 року у справі №605/434/18, яку кореспондує п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. У даному випадку вжиття заходів щодо примирення не має сенсу, не втілює моральних засад суспільства, зважаючи на тривалий час, протягом якого шлюб вже фактично відсутній. Ст. 113 СК України передбачено, що після розірвання шлюбу особа, яка міняла своє прізвище, може мати шлюбне або дошлюбне прізвище. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за її відсутності та відсутності позивача, позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за її відсутності, проти вимог позивача не заперечує. Прізвище просить залишити без змін « [PERSON] ». Відповідно до ч.6 ст.263 ЦПК України, якщо одна зі сторін визнала пред`явлену до неї вимогу повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам ст.206 ЦПК України.

Outcome: approved