Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 16.01.2008 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним і Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлений із умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом Відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевненні відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банку про їх затвердження. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Виконання відповідачем Договору вбачається також із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування. Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. \~ \~ \~ \~Згідно з частинами 1,2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким , що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, а Відповідачу надано у користування кредитну картку (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримані картки, що додається). \~ \~ \~ \~ У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50 000.00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п 3.2, 3.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Таким чином, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509,526,1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором Відповідача станом на 22.02.2023 року має заборгованість 39 987, 31 грн., з яких : \~ \~ \~ \~- 37\~661, 70 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 0, 00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; \~ \~ \~ \~- 2 325, 61 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; - 0, 00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625; \~ \~ \~ \~- 0,00 грн. нарахована пеня; \~ \~ \~ \~- 0,00 грн. нарахована комісія. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк». У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 16.01.2008 року в розмірі 39\~987, 31 грн. станом на 22.02.2023 року, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684, 00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові зазначив про розгляд справи без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Відповідач в судове засідання не з`явився, викликався в судові засідання шляхом розміщення оголошення на сайті Судової влади, так як адреса його реєстрації знаходиться на тимчасово окупованій території. Згідно відповіді з Міністерства соціальної політики України від 25.12.2023 року, станом на 15.12.2023 року в ЄІБД ВПО відсутня інформація про [PERSON] . Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди представника позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. З матеріалів справи вбачається, що 16.01.2008 року [PERSON] підписав заяву про приєднання до Умов та Привал надання банківських послуг у ПриватБанку, що складає між ним та банком Договір без номеру та отримав кредит у сумі 1000 грн. Згідно розрахунку заборгованості, відповідач станом на 22.02.2023 року має заборгованість перед АТ «КБ «ПриватБанк» в розмірі 39 987, 31 грн., з яких : \~ \~ \~ \~- 37\~661, 70 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 0, 00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; \~ \~ \~ \~- 2 325, 61 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; - 0, 00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625; \~ \~ \~ \~- 0,00 грн. нарахована пеня; \~ \~ \~ \~- 0,00 грн. нарахована комісія. Згідно довідки банку 20.07.2018 року [PERSON] було відкрито карту «Універсальна GOLD». Позивач обґрунтовує свої вимоги розміром відсотків від простроченої суми заборгованості 84,0 % для карти «Універсальна GOLD». Згідно паспорту споживчого кредиту, який підписано відповідачем, вказана процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 84,0%. Але дана інформація зберігає чинність та є актуальною до 30.06.2020 року, а розрахунок заборгованості за простроченими відсотками зазначений станом на 22.02.2023 року. Крім того, наданий до позовної заяви витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» не містить підпису відповідача, а тому його не свідчать про те, що на момент підписання анкети-заяви діяли саме ці Умови, а тому неможливо вважати належним, допустимим та достатнім доказом ознайомлення відповідача з вказаними Умовами та Тарифами, а також доказом погодження сторонами істотних умов кредитного договору в письмовій формі, як це передбачено нормами статтями 207, 1055 ЦК України. Надані позивачем докази на обґрунтування своїх позовних вимог не дають суду можливості встановити, з якими тарифами погодився [PERSON] та перевірити обґрунтованість розрахунку заборгованості. Враховуючи виписку банку з особового рахунку за договором №б//н за період 16.01.2008 -23.02.2023, що свідчить про активне користування відповідачем кредитними коштами, тому наявні підстави про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту. За таких обставин позивачем не доведено належними документальними доказами про наявність заборгованості за відсотками саме у розмірі 2 325, 61 грн. Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Виходячи з вищевикладеного, судом встановлено, що відповідач користувався кредитним коштами АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується виписками по кредитному рахунку клієнта, але в даному випадку позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд лише шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, які підлягають захисту шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Тому, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума несплаченого тіла кредиту в розмірі 37 661, 70 гривень. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування частини сплаченого судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам підлягають до стягнення кошти в сумі 2527, 90 грн. На підставі викладено, ст.ст. 526, 527, 611, 612, 623, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: partial