Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

20.02.2017 року між Закарпатською обласною кредитною спілкою «Калиновий міст» та [PERSON] укладено договір № 713 про надання їй грошових коштів у сумі 19000 гривень, строком на 48 місяців. Того ж дня між позивачем і [PERSON] укладено договір поруки за тим самим номером. Позикодавець просить стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за основним зобов`язанням і процентами за користування кредитними коштами, пеню, а також три проценти річних від простроченої суми та штраф, сума яких за розрахунком позивача склала 67171,09 гривень. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Відповідно до кредитного договору № 713 від 20.02.2017 року відповідач [PERSON] отримала від позивача кредит у розмірі 19 000 гривень та зобов`язалася повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом на умовах визначених Договором (а. с. 7-8), згідно з яким кредит надається строком на 48 (сорок вісім) фактичних місяців від дати отримання Позичальником кредиту (п. 2.1). Пунктом 2.3 Договору передбачено, що позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного пунктом 2.1. цього Договору. Датою повернення (погашення) кредиту так само як і датою процентів вважається дата оформлення Кредитодавцем прибуткових касових ордерів на отримані суми, а при безготівкових розрахунках дата зарахування коштів на рахунок Кредитодавця (п. 2.6). Згідно пунктом 3.1. Договору плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 60 (шістдесят)% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення. Сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно Графіка розрахунків, що є невід`ємною частиною цього Договору (п. 3.5). Згідно з пунктом 10.1 Договору строк дії цього Договору становить 36 (тридцять шість) місяців. Пунктом 10.2 Договору передбачено, що цей договір є чинним з моменту його підписання обома особами. Згідно пунктом 10.3 дія цього договору припиняється: у випадку закінчення строку, визначеного пунктом 10.1. цього Договору; у випадку набрання чинності ухвали або рішення суду про припинення дії цього Договору; у випадку дострокового розірвання цього Договору. Відповідно до пункту 10.4 Договору закінчення його строку не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місця під час дії договору (відповідно до статті 631 ЦК Україна). Згідно з договором поруки № 713 від 20.02.2017 року відповідач [PERSON] поручилася перед позикодавцем за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором (а. с. 11). За розрахунками позивача, станом на 20.12.2023 року через неналежне виконання позичальником кредитних зобов`язань утворилася заборгованість у сумі 67171,09 гривень, яка складається з 18674,51 гривень заборгованості за кредитом, 24536,58 гривень заборгованість по відсотках, 12030 гривень пеня, 9337 штраф, 2593 гривень три проценти річних від простроченої суми (а. с. 9, 13, 14). Згідно\~зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦПК України, інших актів законодавства Статтею 599\~ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцю в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві (ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків. Перевіривши правові підстави позову та надані позивачем розрахунки, суд вважає повністю обґрунтованою вимогу позикодавця про стягнення з позичальника 18674,51 гривень заборгованості за основною сумою боргу та 24536,58 гривень несплачених відсотків за користування кредитом. Статтею 611\~ЦК України\~передбачено,\~що в\~разі порушення\~зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема сплата\~неустойки,\~якою є\~грошова сума\~або інше\~майно,\~які боржник\~повинен передати\~кредиторові у\~разі порушення\~боржником зобов`язання. Штрафом\~є неустойка,\~що обчислюється\~у відсотках\~від суми\~невиконаного або\~неналежно виконаного\~зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Разом з тим закон передбачає право суду зменшити розмір неустойки, зокрема якщо він значно перевищує розмір збитків (ч. 3 ст. 551 ЦК України). При цьому, як зазначив Верховний Суд України в постанові від 03.09.2014 року (справа 6-100цс14), з огляду на обов`язок суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними своїх прав правило ч. 3 ст. 551 ЦК України може застосовуватись як за клопотанням сторони у справі, так і за ініціативою суду. Зважаючи на те, що розмір заявленої до стягнення у цій справі пені значно перевищує суму заборгованість за кредитним договором (реальні збитки) та заборгованості за процентами (упущена вигода), суд вважає розумним і справедливим стягнення з відповідачів 12030 грн. неустойки. Щодо стягнення штрафу суд виходить з того, що одночасне стягнення штрафу та пені, які відповідно до ст. 549 ЦК України є одним видом цивільно-правової відповідальності, можливе лише за порушення різних умов договору, оскільки інше суперечитиме приписам ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Умовами Договору в розглядувані справі передбачено застосування\~пені\~як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення (п. 7.3). Водночас відповідно до п. 7.4 Договору в разі прийняття позикодавцем рішення про стягнення процентів за користування кредитом та суми кредиту в судовому порядку внаслідок невиконання позичальником зобов`язань встановлених п. 2.3, згідно з яким позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення передбаченого Договором строку, застосовується штраф у розмірі 50% від суми фактичного залишку кредиту на дату прийняття рішення про стягнення простроченої заборгованості в судовому порядку. Тобто фактично за одне й те саме порушення зобов`язання Договором передбачена подвійна відповідальність одного виду, що унеможливлює стягнення з відповідачів штрафу. У цьому зв`язку суд також звертає увагу на те, що за умовами Договору застосування штрафу пов`язується не з порушенням позичальником договірних зобов`язань, а залежить від прийняття позикодавцем рішення щодо звернення до суду з позовом про стягнення з нього заборгованості за кредитом (незалежно від наслідків його розгляду судом), що не має жодних правових підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши надані позивачем розрахунки, суд вважає повністю обґрунтованою вимогу позикодавця про стягнення з позичальника 2593 гривень, в якості трьох процентів річних від простроченої суми. Таким чином, з відповідачів на користь позивача у солідарному порядку підлягає стягненню 18674,51 гривень заборгованості за кредитом, 24536,58 грн. відсотків за користування кредитними коштами, 12030 грн. пені, 2593 грн. три проценти річних від простроченої суми, а всього 57834 (п`ятдесят сім тисяч вісімсот тридцять чотири) гривні 09 копійок. На підставі статей 133, 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача в рівних частках підлягає стягненню сплачений ним судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог, що становить 2310,92 грн. (86,1%). На підставі викладеного,\~\~

Outcome: partial