Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

15 січня 2024 року до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вона просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 04.07.2012 Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (актовий запис №358). Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2024 зазначену справу передано у провадження судді цього ж суду Петрової Н.М. Ухвалою суду від 17.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.11). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, через канцелярію суду подала заяву про підтримання позовних вимог, просила проводити розгляд справи за її відсутності (а.с.15). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, причини неявки не повідомив, заяв чи клопотань від нього до суду не надходило, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Разом з\~тим судом\~не визнана\~явка відповідача\~обов`язковою\~та враховуючи,\~що відповідач\~не з`явився\~в судові\~засідання,\~а позивач\~наполягав на\~розгляді справи\~за його\~відсутності,\~суд не\~знаходить передбачених\~процесуальним законом\~підстав для\~відкладення розгляду\~справи і\~вважає за\~можливе розглянути\~справу за\~відсутності відповідача.При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2\~ст.247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Сторони [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.07.2012 року, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.7,8). Сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, подружжя наполягає на розірванні шлюбу, оскільки їх сім`я розпалася остаточно, відновлена бути не може, подальше спільне життя подружжя, примирення і збереження сім`ї неможливі, шлюб існує формально, його збереження суперечило б їх інтересам. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки. Зазначене конституційне положення знайшло свій подальший розвиток у Сімейному кодексі України, відповідно до ст. 21 якого, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Вжите в цій правовій нормі слово «союз» підкреслює законодавче визнання теорії договірної природи шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ст.53 СК України). Відповідно дост.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зіст.110 СК Україникожен із подружжя має право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу, тобто припинення шлюбних правовідносин. При цьому подальше збереження шлюбу в будь-якому випадку можливе лише на паритетних засадах - на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. Судом встановлено, що відносини між подружжям фактично вже вичерпані, відновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, категорично заперечують проти подальшого збереження сім`ї . За таких обставин позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Щодо залишення відповідачу шлюбного прізвища, суд зазначає наступне. У відповідності до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання. Згідно з ч.8 ст.294 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації, що розривається. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, позивач до реєстрації шлюбу мала прізвище « [PERSON] », а після реєстрації шлюбу обрала прізвище чоловіка « [PERSON] », тому суд приходить до висновку, що вона має право після розірвання шлюбу й надалі іменуватися цим прізвищем. На підставі викладеного і

Outcome: approved