Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення заборгованості, просить суд стягнути з відповідача\~на його користь заборгованість у розмірі 58 743,44 грн та судові витрати у розмірі 2 684, 00 грн. Стислий виклад позиції позивача. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим,\~що\~між Товариством з обмеженою відповідальністю "СЛОН КРДИТ" та [PERSON] укладено договір № 694742 про споживчий кредит від 30.08.2021 року, відповідно до якого відповідачу надано кредит в розмірі 25 000,00 гривень, строком користування до 30.08.2024 року. 03.08.2023 року між ТОВ "КРЕДИТ СЛОН" та ТОВ "ФК "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС" укладено договір факторингу № 0308-23-1 від 03.08.2023 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 694742 про надання споживчого кредиту від 30.08.2021 року перейшло до ТОВ "ФК "УКРГЛОБУС-ФІНАНС". Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В зв`язку з порушенням виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором № 694742 року, позивач і вимушений звернутися із позовом до суду. Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі. 22 листопада 2023 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження та вона призначена до судового розгляду по сутті. Представник позивача, у судове засідання не з`явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, надав клопотання, відповідно до якого просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не сповістив. Так, у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ухвали Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 березня 2024 року, суд перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 - 281 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно позивач, згідно укладеного договору № 694742 від 30.08.2021 року надав відповідачу кредит у розмірі 25 000,00 гривень, строком користування до 30.08.2024 року. Згідно п.1.5. Кредитного договору позичальник сплачує за користування кредитом фіксовану процентну ставку, що залежить від періоду її встановлення та становить: - за перший день користування кредитом (включно) 25 % в день (9125% річних); - за усі наступні дня користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту - 90 % річних. Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): - у розмірі 20 000 гривень за реквізитами наданими відповідачем; - у розмірі 5 000 гривень на користь Товариства з метою виконання зобов`язується здійснювати сплату процентів за користування кредитом відповідно до графіку платежів. 30.08.2021 року позичальник перед підписанням кредитного договору надав підписану заяву-анкету на отримання кредиту, підписав заяву-приєднання до Публічної пропозиції ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" укладення договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів від 30.08.2021 року та ознайомився з умовами кредитування в паспорті споживчого кредиту. 03.08.2023 року між ТОВ "КРЕДИТ СЛОН" та ТОВ "ФК "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС" укладено договір факторингу № 0308-23-1 від 03.08.2023 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 694742 про надання споживчого кредиту від 30.08.2021 року перейшло до ТОВ "ФК "УКРГЛОБУС-ФІНАНС". У своїх позовних вимогах позивач зазначає, що у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на 03.08.2023 року становить 58 743,44 грн, що складається з наступного: - 20 000 гривень - заборгованість за кредитом; - 5 000 гривень - заборгованість за процентами, відповідно до п. 1.5. Кредитного договору за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125%); - 33 743,44 гривень - заборгованість за процентами, відповідно до п. 1.5. Кредитного договору починаючи з 2-го дня користування кредитом (включно) за ставкою 90% річних за період з 30.08.2021 року по 03.08.2023 року включно. Нормативне обґрунтування. Пунктом 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, кредитор має право на одержання від позичальника відсотків нарахованих на суму боргу до дня його повернення. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, зазначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048\~цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до\~ст.ст.\~525,\~526\~Цивільного кодексу\~України,\~зобов`язання\~мають виконуватися\~належним чином\~відповідно до\~умов договору\~та Цивільного\~кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~а при\~відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Оцінка аргументів сторін, Висновки суду. Як вказує позивач в своїх позовних вимогах, в зв`язку з тим, що відповідач, у встановлений кредитним договором строк заборгованість не повернув, у зв`язку з чим виникла кредитна заборгованість станом на 03.08.2023 року становить 58 743,44 грн, що складається з наступного: - 20 000 гривень - заборгованість за кредитом; - 5 000 гривень - заборгованість за процентами, відповідно до п. 1.5. Кредитного договору за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125%); - 33 743,44 гривень - заборгованість за процентами, відповідно до п. 1.5. Кредитного договору починаючи з 2-го дня користування кредитом (включно) за ставкою 90% річних за період з 30.08.2021 року по 03.08.2023 року включно. Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд приходить висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, оскільки відповідач не в повному обсязі виконує прийняті на себе відповідно до договору № 694742 від 30.08.2021 року, у зв`язку з чим, суд, вважає за необхідне позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС" до [PERSON] про стягнення заборгованості задовольнити. Вирішення питання щодо судових витрат Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 684,00 грн. Стосовно витрат на правову допомогу, судом встановлено наступне. Згідно з частинами першою, третьою\~статті 133 ЦПК України,\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною другою\~статті 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно\~\~\~з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин третьої, четвертої\~статті 137 ЦПК України,\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною п`ятою\~статті 137 ЦПК\~встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною шостою\~статті 137 ЦПК\~обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови\~у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вказане кореспондується з позицією ВСУ, викладеною у Постанові від 23.11.2020 року у справі № \~ 638/7748/18 При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи\~з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі\~статті 41 Конвенції\~про захист прав людини і основоположних свобод.\~ Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі\~\~і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені\~в Постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року\~\~у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення\~з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі\~\~№ 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови\~ у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення». У даній конкретній цивільній справі, що розглядається, позивачем у підтвердження обґрунтованості позову у частині стягнення витрат на правничу допомогу приєднані наступні документи: договір № 03/07/2023 від 03.07.2023 року; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю; довіреністю; актом приймання-передачі наданих послуг № 9 до договору № 03/07/2023 про надання юридичних послуг. Таким чином, суд вважає за необхідно сягнути з відповідача на користь позивача вказані витрати у розмірі 5000 грн.

Outcome: approved