Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-14 00:00:00

22 листопада 2023 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах та пені за прострочення сплати аліментів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Добровеличківський відділ державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона з 25 червня 2016 року по 29 жовтня 2018 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в період якого у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2017 року ухвалено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 30 % (3/10 частини) його щомісячного доходу, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення Крижопільським районним судом Вінницької області 31 жовтня 2017 року видано виконавчий лист, на підставі якого Добровеличківським відділом державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області було відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. Позивачка вказує, що у зв`язку з тим, що на майно відповідача було накладено арешт, він звернувся до неї з проханням забрати виконавчий лист з примусового виконання, зобов`язавшись сплачувати аліменти в добровільному порядку. Однак, після винесення постанови державного виконавця від 04 листопада 2021 року про повернення виконавчого документа, відповідач припинив сплачувати аліменти, тобто самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, тому вона змушена була повторно звернутися до відділу ДВС із заявою про примусове стягнення аліментів з відповідача, на підставі якої відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. Отже, у відповідача існує заборгованість зі сплати аліментів за період з листопада 2021 року по серпень 2023 року включно, яка нараховується у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та сукупний розмір якої становить 26 327,00 грн. (листопад 2021 року - 1006,5 грн., грудень 2021 року - 1050 грн., січень 2022 року - 1050 грн., лютий 2022 року - 1050 грн., березень 2022 року - 1050 грн., квітень 2022 року - 1050 грн., травень 2022 року - 1050 грн., червень 2022 року - 1050 грн., липень 2022 року - 1100,5 грн., серпень 2022 року - 1100,5 грн., вересень 2022 року - 1100,5 грн., жовтень 2022 року - 1100,5 грн., листопад 2022 року - 1100,5 грн., грудень 2022 року - 1136 грн., січень 2023 року - 1416,5 грн., лютий 2023 року - 1416,5 грн., березень 2023 року - 1416,5 грн., квітень 2023 року - 1416,5 грн., травень 2023 року - 1416,5 грн., червень 2023 року - 1416,5 грн., липень 2023 року - 1416,5 грн., серпень 2023 року - 1416,5 грн.). Посилаючись на вимоги ст. 196 Сімейного кодексу України, позивачка зазначає, що має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01 листопада 2021 року по 31 серпня 2023 року включно становить 70 732,08 грн., однак, враховуючи, що розмір пені не може перевищувати 100 % заборгованості від суми заборгованості за аліментами, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь 26 327,00 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 06 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. 05 січня 2024 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача - адвоката Ангеліна І.І. надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи, що після того, як позивачка звернулася до відділу ДВС із заявою про повернення виконавчого листа, відповідач повноцінно виконував свої батьківські обов`язки, але позивачка вирішила змінити прізвище їхнього сина [PERSON] без згоди батька, в зв`язку з чим звернулася до суду з відповідним позовом, який в подальшому було залишено без розгляду. З цих підстав відносини між ними погіршилися і позивачка почала вчиняти відповідачу перешкоди у спілкуванні з дитиною. У відповідача відсутня заборгованість зі сплати аліментів, тому даний позов є безпідставний і поданий позивачкою з метою створення проблем для відповідача. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 08 січня 2024 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Ангеліна І.І. про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву. Окрім того, вирішено питання про витребування доказів. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 25 січня 2024 року продовжено строк підготовчого провадження у даній справі на 30 днів. Окрім того, повторно витребувано докази. 05 лютого 2024 року до суду від третьої особи - Добровели\-чківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли витребувані судом докази. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 13 лютого 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Купрій О.М. підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив задовольнити позов, мотивуючи тим, що відповідач не виконує свій обов`язок щодо утримання неповнолітнього сина та не сплачує присуджені аліменти. Позивачка в листопаді 2021 року забрала виконавчий лист, оскільки відповідач обіцяв, що буде сплачувати аліменти в добровільному порядку. Оскільки відповідач не сплачував аліменти за рішенням суду, позивачка має право на стягнення з нього заборгованості зі сплати аліментів, а також неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Розрахунок заборгованості зроблено позивачкою виходячи з того, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник відповідача - адвокат Ангелін І.І. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав, наведених у відзиві. Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Добровеличківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника відділу ДВС. Заслухавши представників сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії [NUMBER] від 20 грудня 2016 року та свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 07 грудня 2021 року, з якого вбачається, що позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Заочним рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2017 року (справа № 134/1310/17) ухвалено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 30 % (3/10 частин) його доходу, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 вересня 2017 року і до досягнення сином повноліття. На підставі вищевказаного рішення Крижопільським районним судом Вінницької області 31 жовтня 2017 року було видано виконавчий лист, який перебував на примусовому виконанні у Добровеличківському відділі державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області (ВП № [NUMBER]). Згідно постанови начальника Добровеличківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області від 04 листопада 2021 року виконавчий лист № 134/1310/17 від 31.10.2017 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто стягувачу в зв`язку з поданням нею заяви про повернення виконавчого документа. Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05 вересня 2023 року (справа № 134/577/23) залишено без розгляду заяву [PERSON] до [PERSON] , Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області про зміну прізвища малолітньої особи. Як вбачається з даних автоматизованої системи виконавчого провадження та довідки Добровеличківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області від 05.02.2024 № 3615/30.10-22, на виконанні у відділі з 25 вересня 2023 року перебуває виконавче провадження № [NUMBER] щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , згідно виконавчого листа № 134/1310/17 від 31.10.2017 року. Станом на 01 лютого 2024 року заборгованість по виконавчому листу відсутня. Частиною 9 статті 7 СК України встановлено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до положень ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Аналіз норм ст. 196 СК України дає підстави для висновку, що неустойка (пеня) може бути стягнута з особи, яка є винною в ухиленні від сплати аліментів. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що виконавчий лист № 134/1310/17 від 31.10.2017 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , постановою начальника Добровеличківського відділу ДВС від 04 листопада 2021 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» було повернуто стягувачу - позивачці [PERSON] в зв`язку з поданням нею заяви про припинення стягнення аліментів та повернення виконавчого документа без подальшого виконання. Цією ж постановою припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. 25 вересня 2023 року позивачка повторно пред`явила для виконання виконавчий лист № 134/1310/17 від 31.10.2017 року. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка посилається на те, що відповідач з 01.11.2021 року по 31.08.2023 року добровільно не виконував рішення суду щодо сплати аліментів, відтак у нього утворилася заборгованість, однак, виходячи з наявних у матеріалах справи письмових доказів, суд дійшов висновку про те, що доводи сторони позивача щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості по аліментах та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів не відповідають обставинам справи та положенням закону. В силу ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах, зокрема, про стягнення аліментів, може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа. Згідно положень ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі. Форма довідки встановлюється Міністерством юстиції України. Таким чином, саме на виконавця покладено обов`язок щомісячно обчислювати як розмір аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), так і заборгованість зі сплати аліментів і повідомляти про її існування та розмір сторонам виконавчого провадження. Виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , згідно виконавчого листа № 134/1310/17 від 31.10.2017 року, перебуває на виконанні у Добровеличківському відділі державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) і на момент звернення позивачки до суду з даним позовом заборгованість по виконавчому листу у відповідача була відсутня. Виходячи з наведених вище положень сімейного законодавства та Закону України «Про виконавче провадження», у контексті обставин даної справи, наданий позивачкою самостійно зроблений розрахунок розміру заборгованості по аліментам не може бути прийнятий судом в якості підстав для стягнення з відповідача заборгованості по аліментам у порядку, визначеному ст. 195 СК України та ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», а тому в задоволенні позову [PERSON] в цій частині слід відмовити. За таких обставин відсутні підстави і для задоволення позову в частині стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. У даному випадку суд не здійснює аналіз розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, що заявлений до стягнення, оскільки для цього відсутні правові підстави з огляду на відмову позивачці у задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості по аліментах.

Outcome: dismissed