Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-14 00:00:00

У грудні 2023 представник позивача - адвокат Семенюта Р.А., звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб позивачем та відповідачем, а також стягнути з відповідача сплачений судовий збір. В обґрунтування позову вказано, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.10.2010, мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що вже тривалий час у подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на сім`ю та шлюб, спільне господарство не ведуть та проживають окремо ожин від одного. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 25.12.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 13.02.2024, копії ухвали надіслані сторонам. 02.02.2024 відповідача через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задовлення позову не заперечує. 12.02.2024 представник позивача через систему Електронний суд подав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 02.10.2010 сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1297, що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №1203, подружжя має спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони зареєстровані за різними адресами проживання, що вбачається з наявних у справі письмових доказів. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в розмірі 1 073,60грн.

Outcome: approved