Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-14 00:00:00

05.07.2024р. представник позивача звернувся до суду з вказаною вище позовною заявою, якою просить стягнути з відповідача на користь позивача ПАТ «Стархова компанія «УСГ» суму страхового відшкодування в розмірі, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - 86178,69грн. та судові витрати в розмірі сплаченого судового збору - 2102грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14.02.2021р. на автодорозі М-15 Одеса-Рені - у с.Броска, на вул.Болградська, - відповідач [PERSON] , керуючи транспортним засобом ЗАЗ 11028, д/н [NUMBER] не виконав вимоги дорожнього знаку «Надати дорогу», не надав перевагу в русі автомобілю марки Scania-G410 з державним н.з. [NUMBER] , - що рухався головною дорогою, - в результаті чого допустив зіткнення та автомобілі отримали механічні пошкодження. Автомобіль Scania-G410 був застрахований на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-1501-20-00213 від 03.03.2020р., укладеного між ПАТ «Страхова компанія «УСГ» та ТОВ «Магтранс». Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.02.2021р. [PERSON] визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. 25.03.2021 року на підставі розрахунку №1 від 17.02.2021р. було складено страховий акт №ПСКА-11444 та розрахунок страхового відшкодування до нього, на підставі якого була здійснена виплата страхового відшкодування в розмірі 142058грн., що підтверджується платіжним дорученням №7492 від 25.03.2021р. [PERSON] на момент ДТП мав посвідчення інваліда І групи № [NUMBER] від 29.01.2007р., тому 28.04.2021р. позивач звернувся з заявою щодо здійснення виплати страхового відшкодування до Моторного (транспортного) страхового бюро України, яке здійснило виплату в розмірі 55879,31грн., тому залишок боргу становить 86178,69грн. 17.12.2021р. позивачем на адресу [PERSON] була направлена претензія №45422 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування, однак вона залишилась без задоволення, тому позивач змушений звернутися до суду з питанням щодо повернення зазначеної суми. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач надав відзив на позов, яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог, вважаючи вимоги позивача незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, зазначивши, що дійсно, 14.02.2021 року за участю відповідача [PERSON] на автодорозі М-15 Одеса-Рені (на вул.Болградська, с.Броска, Ізмаїльський район) сталася дорожньо-транспортна пригода, та внаслідок якої автомобіль відповідача і автомобіль марки Scania-G410 з державним р.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] отримали механічні пошкодження. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 лютого 2021 року його, [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Оскільки він, відповідач [PERSON] , є інвалідом 1-ї групи, тому, відповідно до ч.13.1ст.13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як учасник бойових дій та інвалід війни 1-ї групи, і який особисто керує власним транспортним засобом (як і особи, що керують транспортним засобом, який належить інваліду 1-ї групи і його присутності), - звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. З позовної заяви він дізнався, що ПАТ «СК» «Українська страхова група» 25 березня 2021 року за заявою власника транспортного засобу, яка постраждала внаслідок ДТП - Scania-G410, з державним р./з. [NUMBER] , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди сплатила йому страхове відшкодування в розмірі 138606грн. (платіжне доручення №7492 від 25.03.2021р.). Однак, з такою оцінкою завданої Scania-G410 матеріальної шкоди, відповідач [PERSON] , не згоден, оскільки йому, по-перше, не було відомо про здійснення та обсяг ремонту вищевказаного автомобіля Scania-G410 протягом тривалого часу - до отримання копії позову; огляд транспортного засобу не здійснювався страховим агентом в його, [PERSON] , присутності; його, [PERSON] , навіть ніхто не сповіщав про час і місце огляду автомобіля з метою визначення характеру пошкоджень та розміру шкоди, а також йому, [PERSON] , ніхто не надавав акту огляду транспортного засобу, а тому йому не було відомо які деталі авто підлягали ремонту, а які заміні. Крім того, зазначає відповідач у відзиві, у протоколі про адміністративне правопорушення та в додатку до нього від 14.02.2021р. вказано, що при ДТП в транспортному засобі марки Scania-G410 були розбиті передній бампер, права (фaрa, сходинка, підкрильник та праве крило, а в рахунку на передоплату від 17.02.2021 року зазначено, що: 1. замінюються: - 2 фари та фари прожектора - на 1140грн. (570грн. + 570грн.) (в протоколі вказано, шо розбита лише 1 права фара); - очищувач повітря на двигун - 1080грн. (протокол про адміністративне правопорушення взагалі не містить відомості про пошкодження очищувача повітря); - ковпак колеса - 200грн. (протокол про адміністративне правопорушення взагалі не містить відомості про пошкодження колеса); 2. запчастини, матеріали, які замінюються: - ковпак колеса - 1180грн. (протокол про адміністративне правопорушення не містить відомості про пошкодження вказаної деталі внаслідок ДТП, і він, [PERSON] , заперечує, що таке пошкодження було!); - бризговик (напівкрило) пластмасове - 7300грн. (протокол про адміністративне правопорушення взагалі не містить відомості про пошкодження вказаної деталі внаслідок ДТП); - прокладка на турбокомпресор - 1428грн. (протокол про адміністративне правопорушення взагалі не містить відомості про пошкодження вказаної деталі внаслідок ДТП). Також, у наданому позивачем рахунку зазначено, що для ремонту авто необхідно ще придбати наступні запчастини: - прокладка на турбокомпресор - 1428грн. (протокол про адміністративне правопорушення взагалі не містить відомості про пошкодження вказаної деталі внаслідок ДТП); - фара в зборі Н7 вартістю 15400грн.; - фара прожектор - 1960грн. (протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей також й про пошкодження цієї деталі внаслідок ДТП); - кронштейн кріплення фари - 4800грн (протокол про адміністративне правопорушення також не містить відомості про пошкодження вказаної деталі внаслідок ДТП); - вісь кріплення фари - 250грн. (протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей також про пошкодження й цієї деталі внаслідок ДТП); - кронштейн фари головного світла 14400грн. (протокол про адміністративне правопорушення не містить відомості про пошкодження і цієї деталі внаслідок ДТП); - корпус фари головного світла - 7270грн. (відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення вказана деталь при ДТП також не була пошкоджена); - кронштейн - 6200грн. (протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про пошкодження і цієї деталі внаслідок ДТП). Проте, зазначає відповідач у відзиві, у протоколі про адміністративне правопорушення у присутності понятих та учасників ДТП було зафіксовано, що внаслідок ДТП була пошкоджена лише права фара автомобілю Scania-G410, яка включена в рахунок як фара в зборі Н7 вартістю 15400грн. За таких обставин, вважає відповідач, - відсутні підстави для стягнення з нього, [PERSON] , різниці між фактичною шкодою, завданою ДТП та страховим відшкодуванням, оскільки вартість ремонтних робіт та кількість і вартість запчастин, пошкоджених при ДТП, явно завищена власником авто на загальну суму 94266грн. (570грн. + 1080грн. +200грн. + 200грн. + 46000грн. +1180грн. + 7300грн. + 1428грн. + 128грн. + 1960грн. + 4800грн. + 250грн. + 14400грн. + 7270грн. + 6200грн.), а фактичні збитки від ДТП - здійснені Моторним (транспортним) страховим бюро України, оскільки винуватцем був визнаний інвалід 1-ї групи. Відповідач, крім того, звертає увагу на те, що у вище зазначену ДТП потрапили два автомобілі: великий вантажний автомобіль Scania-G410, з державним н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та легковий автомобіль «Таврія» (ЗАЗ-11028) під керуванням його, відповідача [PERSON] . У спорядженому стані вага зазначеного вище вантажного автомобіля становить 19000кг, повна його маса в складі автопоїзда - біля 40000 кг, а вага легкового автомобіля «Таврія» (ЗАЗ-11028) - не більше 900кг. Представники позивача і третьої особи до суду не прибули. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні підтримав свої доводи, викладені у відзиві на позов, пояснивши, що він з двома своїми родичками - двоюрідними сестрами в день ДТП рухався в напрямку з м.Ізмаїл до м.Болград, додому - у с.Криничне, що розташоване поряд з м.Болградом. Те перехрестя є небезпечним, оскільки там головна дорога робить поворот і водії часто помиляються. Він про це знав, бо є місцевим мешканцем і часто там проїжджав, але водій «Сканії», як особа з іншої місцевості, не врахував цю особливість перехрестя, та, проїжджаючи повз нього, - спочатку загальмував не включаючи ліхтар повороту, що він, [PERSON] , розцінив як його намір зупинитися, але потім водій вантажівки почав здійснювати маневр повороту; він, відповідач, помітивши спочатку, що автомобіль «Сканія» почав зупинятися, почав виїжджати на перехрестя, але відразу зупинився, оскільки побачив, що «Сканія», не включаючи сигнал повороту, проїжджає попереду його а/м ЗАЗ (з ручним керуванням), який стояв перед виїздом на перехрестя, - зачепив його своєю автівкою, бо не розрахував радіус повороту, та трохи за собою потягнув і лише тоді зупинився; після ДТП водій «Сканії» почав вмовляти не складати на нього протокол через побоювання, що він з-за цього втратить роботу, запевнивши його, [PERSON] і його пасажирок, що всі пошкодження оплатить МТСБУ. Через те, що він, [PERSON] , не є юристом і вперше в житті стикнувся з ДТП, - повірив тому водієві, ім`я якого не запам`ятав. Про те, що стосовно нього, відповідача, складено протокол, він дізнався вже після виклику до Ізмаїльського суду, але там справа розглядалася незрозуміло йому як, секретар судового засідання дала йому реквізити для оплати штрафу і він з родичами вирішив, що штраф буде дешевше оплатити, ніж ще раз приїжджати до суду та винаймати адвоката, адже статки в їх родині не великі. Отримавши виклик до Болградського районного суду у зв`язку з розглядом цього позову, він дізнався, що до нього є ця претензія, але він не погоджується з розміром пошкоджень, яку оплатив позивач власнику «Сканії», адже його, відповідача, автомобіль, теж постраждав, і характер ушкоджень - зім`ятий бампер і скривлене кермо - не свідчить про те, що в «Сканії» були більші ушкодження, ніж в ЗАЗі - він точно пам`ятає, що в тому авто були невеликі подряпинки, з одного боку. На момент зіткнення, запевняє відповідач, він лише почав рухатись з місця і його автомобіль не встиг набрати швидкості, тому при зіткненні його легкового автомобіля вагою до 900кг. з вантажним автомобілем вагою до 40000кг, який був завантажений полуницею і теж рухався повільно, вантажівці не могли бути спричинені пошкодження, зазначені позивачем в позовній заяві. Крім того, відповідач [PERSON] просить врахувати ту обставину, що він є інвалідом 1 групи категорії Б, який потребує стороннього нагляду, та розмір його пенсії не вистачає навіть на придбання ліків і на життя, тому він не може собі дозволити оплачувати чужі забаганки, тому просить у задоволенні позову відмовити. Також відповідач звертає увагу суду на те, що автомобілі, які потрапили в ДТП, є за своїми габаритними параметрами та вагою досить різними - його, відповідача, транспортний засіб - автомобіль ЗАЗ - ледь за габаритами діставав до нижчої сходинки великої "Сканії", пошкодження було незначне - подряпина та розбитий ліхтар, тому вважає, що розмір виплати, яке здійснило МТСБУ - 55879,31грн. - цілком відповідає вартості пошкоджень, автомобіля "Сканія", які насправді були незначними, бо, якби в ньому було б ще щось пошкоджено, то його автомобіль ЗАЗ був би знищений, а він сам і його пасажири - загинули б (а.с.78-80). У відповіді на претензію (а.с.118-119), відповідач стверджує, що він не згоден з вимогами позивача у зв`язку з тим, що не згоден з оцінкою завданої матеріальної шкоди, яка була насправді набагато меншою, а тому, оскільки він, відповідач, є інвалідом І-ї групи і відшкодування збитків здійснило МТСБ України, - ця виплата в повному обсязі відшкодувала шкоду від ДТП власнику т/з «Сканія». Свідки [PERSON] та [PERSON] , будучи допитаними судом в ході судового засідання, підтвердили пояснення відповідача [PERSON] , їх покази ідентичні і узгоджуються між собою та з поясненнями [PERSON] . Так, свідок [PERSON] суду пояснила, що вона і [PERSON] є близькими родичами відповідача двоюрідного ступеню споріднення - він є її двоюрідним девєрем, та проживають всі в одному домоволодінні, оскільки [PERSON] є інвалідом, самотній, а тому потребує сторонньої допомоги у веденні домашнього господарства; він має авто з ручним керуванням і в той день, коли сталося ДТП - вони втрьох - обидва свідки і [PERSON] - поверталися з м.Ізмаїл, та точно бачили, як водій «Сканії», здійснюючи маневр повороту, не включивши поворотнік, пригальмував, не повідомивши, таким чином, що він має намір повернути, тому й сталося ДТП - «Сканія» буквально зачепила, закінчуючи поворот, автомобіль [PERSON] - ЗАЗ, який майже стояв, протягнувши його кілька метрів. Щодо пошкоджень - оскільки швидкість «Сканії» була біля 30-40км/год., а ЗАЗ - майже стояв, є маленьким автомобілем, який навіть до фар «Сканії» не діставав - лише до підніжки - тому «Сканія» не могла отримати такі чисельні пошкодження, як вказано у позові, тим більше, що пошкодження «Сканії», які зазначені в позові і в матеріалах адміністративної справи - не співпадають. Після ДТП вони - Татарови повернулися додому на своїй автівці, в якій були пошкоджені крило, фара та бампер і вони її відремонтували за 6тис.грн. власним коштом. Свідок [PERSON] надала суду свідчення, аналогічні свідченням свідка [PERSON] . Обидві свідки, як близькі родички і учасники ДТП, наполягали на тому, що в ДТП винен водій «Сканії», та стверджували, що якби швидкість і пошкодження автомобілів були великі - вони, пасажири і водій ЗАЗу, - не залишилися б неушкодженими. Розглянувши позов, вислухавши відповідача і свідків, вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що вимоги позову не підтверджуються достатніми, беззаперечними і належними доказами, за наступних підстав. За змістом ч.1 ст.1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Відповідно до положень ч.1ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. З наданих суду відомостей та доказів, судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини: - відповідно до Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-1501-20-00213 від 03.07.2020р., загальна страхова премія транспортного засобу Scania G410 з державним н.з. [NUMBER] , за договором складає 13805грн.; - судом за клопотанням відповідача були витребувані матеріали справи про адміністративне правопорушення (105-111) з Ізмаїльського суду, які містять й постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.02.2021р., згідно якої відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, подія сталася 14.02.2021р. на автодорозі М-15 Одеса-Рені у с.Броска на вул.Болградська, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, - гр. [PERSON] , керуючи транспортним засобом ЗАЗ-11028 з д/н.з. [NUMBER] , не виконав вимоги дорожнього знаку «Надати дорогу», та допустив зіткнення з автомобілем марки Scania-G410 з д/н.з. [NUMBER] , який рухався головною дорогою, не надавши йому перевагу в русі, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.106,32-34); - згідно схеми ДТП - перехрестя, на якому сталося ДТП, - дійсно є складним - трибічним, з рухом навколо трикутника, схема містить підписи обох водіїв, зауважень не містить, але на цій схемі позначене лише місце зіткнення і розташування транспортних засобів після ДТП, чого не заперечує відповідач; - актом огляду пошкодженого транспортного засобу від 16.02.2021р. - визначено об`єм пошкоджень транспортного засобу Scania G410, д/н [NUMBER] , однак в акті зазначено, що він складений у присутності представника власника «Сканії», відповідач при огляді присутнім не був, місце огляду не зазначено, є фотофіксація пошкоджень, які не доводять їх об`єм саме від ДТП (а.с.35-47); - згідно рахунку на передоплату №1 від 17.02.2021р. - належить до сплати 144808грн. (а.с.48), до розрахунку входить вартість ремонту Двигуна та деталей, про пошкодження якого відомості у справі про адміністративне правопорушення відсутні; - в заяві від 15.02.2021р. про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування зазначені пошкодження транспортного засобу, які отримані внаслідок настання події (а.с.51-53); - згідно страхового акту №ПСКА-11444 від 25.03.2021р. та розрахунку суми страхового відшкодування, розмір страхового відшкодування становить 142058грн. (а.с.54-55); - відповідно до відзиву на позовну заяву відповідач [PERSON] стверджує, що не згоден з позовними вимогами представника позивача, у зв`язку з тим, що не була проведена експертиза транспортного засобу з метою встановлення об`єму та вартості пошкоджень, отриманих в результаті ДТП 14.02.2021р., а також йому не було повідомлено про час та місце проведення огляду ТЗ, чим було позбавлено права участі у встановленні об`єму пошкоджень; в протоколі про адміністративне правопорушення у присутності учасників ДТП зафіксовано, що пошкоджена лише - згідно відповіді представника позивача на ухвалу суду щодо надання звіту про оцінку пошкодженого майна, встановлено, що автотоварознавче дослідження з визначення розміру матеріального збитку не проводилося. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таке деліктне правовідношення виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст. ст. 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП майну третьої особи. Ст.29 ,п.32.7,ст. 32 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачають, що у зв`язку з пошкодженням т/з відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом Т/З з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Пунктами 1.6 та 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом МЮ України та Фонду державного майна України від 24.11.03 р. № 142/5/2 092, визначено, що відновлювальний ремонт передбачає здійснення комплексу операцій через заміну складових частин або відновлення справності/роботоздатності Т/З за формулою визначення вартості ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу Т/З. Відповідно до ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Але, оскільки деліктні відносини поєдналися із відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування став страховик завдавача шкоди - відповідач - юридична особа у справі. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому цим Законом. І після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Суд зауважує, що під час розгляду цієї справи, суд має брати до уваги оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, а не вище вказаний звіт, виходячи з того, що визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку має бути підтверджений належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, що повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методиці (зареєстровано у МЮ України 24.11.03 р. за № 1 074/8 395. Адже, пунктом 2.4 Методики визначено, що вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до положень ст.36.1. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик,

Outcome: dismissed