Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

Представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із зазначеним позовом, згідно якого просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 23.07.2019 в загальному розмірі 243541,61 грн., з яких заборгованість за кредитом в розмірі 224890,20 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 18651,41 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідачка звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 23.07.2019. Відповідно до виявленого бажання відповідачці відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком відповідачка отримала кредитну картку, користувалася картковим рахунком, однак не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Згідно ухвали судді Заводського районного\~суду м.\~Дніпродзержинська Дніпропетровської\~областівід 19.09.2023 матеріали зазначеної цивільної справи передано за підсудністю до Охтирського міськрайонного суду Сумської області, які надійшли до суду 02.11.2023. 06.11.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 03.12.2023. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у поданій письмовій заяві просив справу розглядати у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання 03.12.2023 також не з`явилася, конверт з матеріалами позовної заяви повернувся на адресу суду у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 01.02.2024. 15.01.2024 від представника відповідачки надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи, а 31.01.2024 про відкладення справи у зв`язку з бажанням використати право на подачу відзиву на позовну заяву, у зв`язку з чим, з метою дотримання рівності прав сторін, розгляд справи відкладено на 07.03.2024. Відповідачка та її представник до судового засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надавала. Разом з тим, 06.03.2023 представником відповідачки подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог, пославшись на їх безпідставність та необґрунтованість. Так,відповідно до ч. 7\~ст. 178 ЦПК України\~відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. За приписами ч. 8 \~ст.\~178\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Натомість, з матеріалів справи вбачається, що відзив на позовну заяву було подано представником відповідачки з порушенням строку, визначеного ч. 7\~ст. 178 ЦПК України, оскільки копію ухвали про відкриття провадження від 06.11.2023 та копію позовної заяви доданими документами було отримано стороною відповідача12.02.2023, що підтверджується особистим підписом представника відповідачки в поштовому повідомленні про вручення поштового відправлення. Разом з тим, у відзиві на позовну заяву представником відповідачки жодним чином не обґрунтовано поважність причин пропуску його подання, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами без врахування відзиву на позовну заяву. Приймаючи до уваги викладене, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, врахувавши позицію учасників справи, дійшов наступного висновку. Встановлено, що 23.07.2019 між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачкою анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 16). Згідно довідки, наданої позивачем, вбачається, що\~\~ [PERSON] , на виконання умов кредитного договору б/н, надано кредитні картки № [NUMBER] від 15.08.2018 терміном дії 08/22, № [NUMBER] від 14.02.2019 з терміном дії 10/22, № [NUMBER] від 17.12.2021 терміном дії 12/22, № [NUMBER] від 10.08.2020 терміном дії 08/23, № [NUMBER] від 17.12.2019 терміном дії 12/23, № [NUMBER] від 29.06.2021 терміном дії 05/24 (а.с. 15). З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на\~\~ [PERSON] , вбачається, що 24.12.2021 на відкритому відповідачці картковому рахунку № [NUMBER] збільшено кредитний ліміт до 260000,00 грн., та 27.12.2022 зменшено до 0,00 грн. (а.с. 14). На підтвердження позовних вимог позивачем наданий розрахунок, згідно з яким загальний розмір заборгованості за кредитним договором станом на 04.04.2023 складає 243541,61 грн., в тому числі заборгованість за тілом кредиту в сумі 224890,20 грн., заборгованість за простроченими відсотками в сумі 18651,41 грн. (а.с. 9-13). Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно вимог\~ст.5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. В ч. 1 ст. 15 ЦК України\~передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно вимог ч. 1, 2 ст.207ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст.1048 ЦК України). Згідно вимог ч. 2 ст.\~1054\~ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За приписами ст.\~1055\~ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона\~підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст. 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець, у даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідачка підтвердила свою згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, умовами обслуговування та погодилася, що ці правила становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. З виписки за договором № б/н за період з 15.08.2018 по 06.04.2023 вбачається, що відповідачка [PERSON] користувалася кредитними коштами, а саме розраховувалася за товари в магазинах, знімала готівку, оплачувала отримані послуги, здійснювала перекази грошових коштів зі своєї картки, оплачував комунальні послуги. Номери карток у вказаній виписці співпадають з тими, що видавались відповідачці (а.с. 76-153). Отже,\~враховуючи,\~що фактично\~отримані та\~використані відкачкою [PERSON] кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, а також вимоги ч. 2\~ст. 530 ЦК України,\~за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд\~шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З огляду на викладене, наявні правові підстави для стягнення з [PERSON] суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 224890,20 грн. Щодо вимоги про стягнення заборгованості про процента за користування кредитом суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно вимог \~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Так, відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кожного з типів кредитного продукту, підписаної відповідачкою [PERSON] , сторонами погоджена процентна ставка відсотків річних по даному типу карти на час укладення кредитного договору в розмірі 43,20 %, 42,00 %, 37,2 %. Разом з тим, з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що процентна ставка щодо використання кредитних коштів змінювалась банком та становила в різні періоди 3% на місяць (36% річних) та 1,7% на місяць (20,4% річних). В\~ст. 628 ЦК України\~зазначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. З наведеного вбачається, що обґрунтовуючи свої позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, позивач надав суду розрахунок заборгованості, в якому розмір заборгованості по процентам за спірний період було обраховано, виходячи із зміненої процентної ставки, яку в установленому законом порядку з відповідачем не було погоджено. Розрахунку заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, виходячи з базової процентної ставки, погодженої сторонами у довідці про умови кредитування, позивачем суду не надано. Таким чином, з огляду на те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості по процентам не відповідає умовам укладеного договору, суд вважає, що позивач не довів наявність заборгованості за процентами у заявленому розмірі. Згідно вимог\~ст.\~12\~ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права. За приписами ст.81ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, суд здійснює перерозподіл судових витрат та стягує із відповідачки на користь позивача 3373,18 грн. пропорційно до задоволених вимог (92,34 %).

Outcome: partial