Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

02 лютого 2024 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. В заяві зазначила, що [INFO] в м. Вознесенськ Вознесенського району Миколаївської області помер [PERSON] , [INFO] , який постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та, зокрема, право власності на земельну ділянку площею 13,43 га, розташовану в межах території Порічанської сільської (в теперішній час - Веселинівської селищної) ради Веселинівського (в теперішній час - Вознесенського) району Миколаївської області, право власності на яку було посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серія МК № 040183, виданим 01.09.2004 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010401001431. Оскільки [PERSON] заповіту не залишив, право на спадкування у першу чергу одержали особи, зазначені в ст. 1261ЦК України, а саме: дочка спадкодавця [PERSON] . Позивачка постійно проживала з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1 травня 2003 року по день його смерті, тобто по [INFO] , та набула право спадкування за законом у четверту чергу. Нею із спадкоємцем за законом першої черги було досягнуто згоди щодо зміни черговості спадкування шляхом укладення відповідного договору. З цією метою 05.10.2023 року вона та [PERSON] звернулися до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори, якою виконуються обов`язки Веселинівської державної нотаріальної контори, та надали нотаріусу наявні у них документи. Ознайомившись з документами, нотаріус прийняла від [PERSON] заяву про прийняття спадщини та на її підставі завела спадкову справу № 87/2023. Прийняти від неї заяву про прийняття спадщини та нотаріально посвідчити договір про зміну черговості одержання права на спадкування нотаріус відмовилася та рекомендувала їй звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала та просить задовольнити повністю. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав, крім того зазначив, що [PERSON] фактично почала проживати з [PERSON] з 01.05.2003 року, а не з 1998 року. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що не заперечує щодо задоволення даної заяви. Суду пояснила, що вона є рідною донькою померлого [PERSON] та її батько хотів, щоб земля також дісталася також і [PERSON] . Дійсно заявниця проживала з її покійним батьком однією сім`єю більше 5 років, разом вели господарство, доглядали один одного, спільних дітей не було. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що дійсно [PERSON] проживала разом з [PERSON] однією сім`єю приблизно з 2003 року до його смерті. Суд заслухавши заявника [PERSON] , представника заявника [PERSON] , показання свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в м. Вознесенськ Вознесенський район Миколаївська область помер [PERSON] , смерть якого була зареєстрована 30 червня 2023 року Веселинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за актовим записом № 162 /а.с. 13/. Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема, право власності на земельну ділянку площею 13,43 га, розташовану в межах території Порічанської сільської (в теперішній час - Веселинівської селищної) ради Веселинівського (в теперішній час - Вознесенського) району Миколаївської області, право власності на яку було посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серія МК № 040183, виданим 01.09.2004 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010401001431 (а.с.21). За життя [PERSON] заповіту не залишив, тому право на спадкування у першу чергу одержали особи, зазначені в ст. 1261 ЦК України, а саме: дочка спадкодавця [PERSON] . Оскільки заявник [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 травня 2003 року по день його смерті, тобто по [INFO] , набула право на спадкування за законом у четверту чергу. На виконання вимог закону [PERSON] та заявник [PERSON] звернулась до завідувача Другої Вознесенської державної нотаріальної контори, якою виконуються обов`язки Веселинівської державної нотаріальної контори Онищенко Л.В. з заявами про прийняття спадщини. Ознайомившись з документами, нотаріус рекомендувала заявнику звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, що підтверджується листом нотаріуса "Довідка - роз`яснення" № 375/02-14 від 17.11.2023 року (а.с. 23). Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 74213999 від 05.10.2023 року Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 87/2023 після смерті [PERSON] (а.с. 17) Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Факт постійного проживання заявника [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 травня 2003 року по день відкриття спадщини після його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: - відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади Веселинівської селищної ради № 141 від 02.10.2023 року [PERSON] , [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 26.01.1983 року по день смерті [INFO] . Знятий з реєстраційного обліку як померлий. За цією адресою разом з померлим на момент смерті були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , - з 26.02.1998 року по теперішній час; [PERSON] , [INFO] , - з 04.12.2009 року по теперішній час; [PERSON] , [INFO] , - з 24.06.2011 року по теперішній час; [PERSON] , [INFO] , - з 27.02.2011 року по теперішній час (а.с. 15); - витягом з погосподарської книги № 2 за 2006-2010 роки особовий рахунок № [NUMBER] , витягом з погосподарської книги № 2 за 2011-215 роки особовий рахунок № [NUMBER] та витягом з погосподарської книги № 2006-2023 роки особовий рахунок № [NUMBER] , де зазначено [PERSON] голова сім`ї та [PERSON] співмешканка (а.с.26-29); - показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , які в судовому засіданні підтвердили факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 травня 2023 року по день смерті [PERSON] . На підставі наданих та досліджених у судовому засіданні доказів та, враховуючи, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 11-13, 19, 77-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 319 ЦПК України, суд

Outcome: approved