Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

15 січня 2024 року до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що з 04 грудня 2012 року позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Спору про місце проживання та виховання неповнолітніх дітей у сторін немає. В даний час сторони припинили спільне проживання, проживають окремо. Причиною цього стала неправильна поведінка відповідача. Сім`я фактично розпалася. В сім`ї створились неможливі умови для спільного проживанн. Постійні суперечки зруйнували почуття, і позивач вважає, що сім`я існує тільки формально. Позивач стверджує, що у позивача з відповідачем абсолютно різні погляди на життя та спільне проживання. Подальше збереження сім`ї на думку позивача недоцільне і неможливе. Позивач вважає, що сторони пройшли шлях розриву і примирення, але це не дало ніяких результатів та змін у відношеннях, а тому вважає, що примирення неможливе. Враховуючи наведені обставини, позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 04 грудня 2012 року у виконавчому комітеті Капустянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, актовий запис за №6. Ухвалою суду від 22 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу, проти заочного розгляду справи не заперечує. Просила судові витрати залишити за позивачем та висловилась, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON] . Відповідач, в судові засідання призначені на 15 лютого 2024 року та на 05 березня 2024 року не з`являвся, про день та час розгляду справи повідомлявся в порядку передбаченому ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації місця проживання. Судова повістка адресована відповідачу за номером поштового відправлення 0600245117105 вручена члену сім`ї відповідача. Конверт адресований відповідачу за поштовим відправленням 0600249904012 повернувся з відміткою відділення поштового зв`язку: "адресат відсутній за вказаною адресою". Додатково інформація про розгляд справи розміщена на офіційному вебпорталі Судової влади України. Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідач не подавав, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву - не скористався. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до статтей 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Судом встановлено, що 04 грудня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб у Виконавчому комітеті Капустянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, про що складено відповідний актовий запис №6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно Тростянецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 01.04.2022. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с. 11). [INFO] народився [PERSON] , а [INFO] народився [PERSON] , батьками яких є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Циблівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області 07.05.2013 (а.с. 4) та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Тростянецькому району Тростянецького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 5). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із положеннями статей 24, 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя вправі припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбу не допускається. Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 1 статті 105 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Відповідно до статтей 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Суд не може примусити позивача зберегти сім`ю, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на позицію позивача щодо неможливості зберегти сім`ю, відсутність заперечень відповідача щодо розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб необхідно розірвати не вживаючи заходів для примирення. Суд переконаний, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, за таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на небажання позивача змінювати прізвище на дошлюбне, суд вважає за можливе залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Згідно із ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає таке. Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові втрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Позивач у поданій до суду заяві просила судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем, з урахуванням цього суд не вбачає підстав для стягнення судового збору з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved