Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

У провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мийка 4 Карс» про захист прав споживачів. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01.02.2024 позовні вимоги [PERSON] залишені без задоволення. 05.02.2024 представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Мийка 4 Карс»- адвокат Пінчук О.Г. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, а саме щодо відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 82000 грн., з посиланням на те, що відповідно до укладеного договору про надання послуг та акту приймання-передачі послуг вартість наданої правової допомоги складає 82000 грн. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення та просив задовольнити її. Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та просив відмовити у її задоволенні, а також подав заперечення, в яких просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що розмір витрат на правничу допомогу заявлений стороною позивача є неспівмірним з виконаною роботою, не відповідає критерію розумності та обґрунтованості. Певні дії, за виконання яких, сторона відповідача просить стягнути відповідні витрати, взагалі не мали значення для справи, докази про їх вчинення стороною не подавалися, доказів понесених витрат на прибуття до приміщення суду, матеріали справи не містять. Резюмуючи наведене, вказував на можливість стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн., але просив відмовити у задоволенні поданої заяви. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.ч.1,2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Відповідно до ч.1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як встановлено судом, 03.07.2023 між ТОВ «Мийка 4 Карс» та АО «Домініон» укладено договір про надання правової допомоги (професійної правничої допомоги), видано ордер на представництво інтересів від 07.07.2023, видано довіреність на представництво інтересів від 27.07.2023, складено акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 05.02.2024, а також звіт про надану професійну правничу допомогу за період з 03.07.2023 по 05.02.2024, згідно з якими за надання правової допомоги (зустріч з клієнтом, з`ясування фактичних обставин справи, ознайомлення з матеріалами, правовий аналіз, напрацювання правової позиції, пошук інформації, ознайомлення з матеріалами справи у суді, огляд фотографій та відеозаписів, складання запитів, відзиву, відповіді, пояснень, клопотань, участь у судових засіданнях, складання заяви про ухвалення додаткового рішення) позивачем було сплачено 82000 грн., що підтверджується відповідними платіжними інструкціями (а.с.101,190,212-222). Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Враховуючи положення ст. 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка. До такого висновку прийшов Верховний Суд у своїй постанові від 13.02.2019 у справі №756/2114/17 (провадження 61-10774св18). З наданих суду матеріалів убачається, що вчинення ряду дій, за які відповідачем були сплачені витрати на правничу допомогу, не підтверджуються належними та допустимими доказами (витрати на дорогу, складання запитів до ТОВ «АВТ Баварія», аналіз технічної документації, запит до ПрАТ «Страхова компанія «Аркс» тощо). Таким чином, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, на компенсацію яких має право сторона, враховуючи всі аспекти та складність справи, наявності доказів на підтвердження невідворотності таких витрат, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 20000 грн. та стягнути їх з позивача на користь відповідача. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. На підставі викладеного та

Outcome: partial