Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», через свого представника Кудіна А.В., звернувся до Згурівського районного суду Київської області з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») суму заборгованості за договором позики № 2884300 в розмірі 23762 грн, суму заборгованості за договором позики № 08318-02/2022 в розмірі 2776 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі - ТОВ «Лінеура Україна») та [PERSON] було укладено договір позики № 2884300. Згідно п. 1.1 Кредитного договору, укладення кредитного договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в Особистий кабінет, шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаних при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до Особистого кабінету. Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору, кредит був наданий товариством відповідачу у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку, зазначену відповідачем в Особистому кабінеті. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Прави надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», які розміщені на веб-сайті, посністю приймаючи умови кредитного договору. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 17.05.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 17052023, у відповідності до умов якого, ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників 17.05.2023 до договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23762 грн, з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18762 грн - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення про відступлення права вимоги, відповідач не виконав свого зобов`язання. Відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок позивача, ні на рахунок попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 2884300 в розмірі 23762 грн. 09.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (далі - ТОВ «ФК «Інвеструм") та [PERSON] було укладено договір позики № 08318-02/2022. Вказаний договір був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на його номер мобільного телефону, що підтверджується умовами договору, реквізитами та підписами сторін. Відповідно до п.п. 1.1 п. 1 кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. За умовами кредитного договору позичальник [PERSON] отримав кредитні кошти у безготівковій формі на платіжну картку на умовах платності користування та зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Однак, відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення, наданого йому кредиту. 08.12.2022 між ТОВ «ФК«Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 08122022, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК«Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК«Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників 08.12.2022 до договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 2776 грн, з яких: 1000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1776 грн - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення про відступлення права вимоги, відповідач не виконав свого зобов`язання. Відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок позивача, ні на рахунок попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 08318-02/2022 в розмірі 2776 грн. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 03 січня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановлено відповідні строки для подання заяв по суті справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, направив до суду письмові пояснення, в яких просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав. У письмових поясненнях невизнання позову обгрунтовував тим, що кредитні договори № [NUMBER] з ТОВ «Лінеура Україна» та № 08318-02/2022 з ТОВ «ФК «Інвеструм» він ніколи не укладав. Паспорт, на який було оформлені кредити був недійсним та не перебував у володінні відповідача, оскільки ще 16.12.2021 року відповідач отримав новий паспорт громадянина України № [NUMBER] , орган видачі 3229, у зв"язку із обміном паспорта [NUMBER] , при цьому старий паспорт був зданий до відділу ДРАЦС. Паспорт [NUMBER] , на які були оформлені кредитні договори, було знищено Згурівським РВ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області (акт знищення недійсних документів № 20/22 від 12.01.2022 року). Окрім цього, у відповідача ніколи не було платіжної банківської картки № [NUMBER] . Відповідач звертає увагу, що він ніколи не проходив реєстрацію на сайтах кредитування (мікрозаймів), нікому не надавав свого паспорта та своїх особистих даних, не фотографувався на сайтах з паспортом для проходження верифікація для отримання кредиту. Первинні документи, які підтверджують розмір заборгованості по кредитним договором позивачем не надані. Також, відповідач звертає увагу, що доказів того, що його було повідомлено про заміну кредитора у зобов"язанні та переходу до нового кредитора прав у зобов"язанні в матеріалах справи відсутні, а тому відсутні підстави вважати, що відповідачу відомо про наявність зобов`язання саме перед позивачем, як кредитором. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами судом встановлено наступне. Судом встановлено, що 31.01.2022 у між ТОВ «Лінеура Україна» та особою ПІБ - [PERSON] , паспорт [NUMBER] , виданий Згурівським РО ГУ МВС 06.02.2001 року, було укладено договір позики № 2884300, шляхом підписання договору електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Кредит був наданий товариством відповідачу у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку № [NUMBER] (а.с. 6-15 - копія договору № 2884300 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 31.01.2022 з додатком, а.с. 16-17 - копія паспорта споживчого кредиту). Відповідач [PERSON] 16.12.2021 року отримав новий паспорт громадянина України № [NUMBER] , орган видачі 3229, у зв"язку із обміном паспорта [NUMBER] , при цьому старий паспорт був зданий. Відповідно до акту знищення недійсних документів № 20/22 від 12.01.2022 року, паспорт [NUMBER] було знищено Згурівським РВ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, що підтверджується інформацією, наданою Броварським об`єднаним відділом ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області (повідомлення в копії - а.с. 71). Паспорт [NUMBER] визнано недійсним, про що розміщено інформацію на офіційному сайті ДМС України (а.с. 72 - копія інформації). На ім`я відповідача видані картки № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] та відкриті відповідні банківські рахунку (а.с. 73 - копія довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). 17.05.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 17052023, у відповідності до умов якого, ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників 17.05.2023 до договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] договором позики № 2884300 в сумі 23762 грн, з яких: 5000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18762 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.18-20 - копія договору факторингу № 17052023, а.с. 21 - копія акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу, а.с. 22 - витяг з реєстру боржників до договору факторингу). Позивачем до позову додано розрахунок заборгованості за договором позики № 2884300, згідно якого загальний розмір заборгованості становить 23762 грн, з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18762 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 23). 09.02.022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та особою ПІБ - [PERSON] , паспорт [NUMBER] , виданий Згурівським РО ГУ МВС 06.02.2001 року, було укладено договір про надання фінансового кредиту № 08318-02/2022, шляхом підписання договору електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с. 29-32 - копія договору № 08318-02/2022 від 09.02.2022 з додатком). Відповідач [PERSON] 16.12.2021 року отримав новий паспорт громадянина України № [NUMBER] , орган видачі 3229, у зв"язку із обміном паспорта [NUMBER] , при цьому старий паспорт був зданий. Відповідно до акту знищення недійсних документів № 20/22 від 12.01.2022 року, паспорт [NUMBER] було знищено Згурівським РВ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, що підтверджується інформацією, наданою Броварським об`єднаним відділом ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області (повідомлення в копії - а.с. 71). Паспорт [NUMBER] визнано недійсним, про що розміщено інформацію на офіційному сайті ДМС України (а.с. 72 - копія інформації). 08.12.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 08122022, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК«Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників 08.12.2022 до договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 08318-02/2022 в сумі 2776 грн, з яких: 1000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1776 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 33-35 - копія договору факторингу № 081220223, а.с. 35 - копія акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу, а.с. 37 - витяг з реєстру боржників до договору факторингу). Позивачем до позову додано розрахунок заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 08318-02/2022, згідно якого загальний розмір заборгованості становить 2776 грн, з яких: 1000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1776 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 38). В силу ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Стаття 203 ЦК України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3); правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5); правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч. 6). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (стаття 638 ЦК України). За положеннями статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. В силу ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може гуртуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). В ході судового розгляду позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» не доведено укладення кредитного договору між ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем [PERSON] , а також укладення кредитного договору між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] . Відповідач заперечує факт укладення ним кредитних договорів, наголошуючи на тому, що договори були укладенні на недійсний паспорт, відтак верифікація позичальника належним чином проведена не була. Також кредитні кошти були перераховані на банківську картку, яка не належить відповідачу. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України з урахуванням положень статей 526,527,530 ЦК України, кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, що узгоджується з позицією викладеною в Постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року по справі №161/16891/15-ц. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. В той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 р. № 6-16цс15. Позивач посилається у якості доказів наявності заборгованості на витяги з реєстрів боржників, отримані під час відступлення права вимоги та розрахунки боргу. Однак такі реєстри та розрахунки, самі собою, не є належним доказом, що підтверджує наявність та розмір боргу, оскільки не містять даних про видачу та отримання кредитних коштів, або за яким банківським рахунком зроблено цей витяг. Таким чином, подані позивачем докази щодо заборгованості, не є підтвердженням виконаних банківських операцій. Суд позбавлений можливості перевірити чи виникла зазначена заборгованість саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору. З поданих до суду доказів неможливо встановити взагалі факт укладення кредитних договорів беззаперечно із відповідачем. Згідно з Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.2012 №578/5 до первинних документів, які фіксують факт виконання операції та служать підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і у податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. Банківська виписка має статус первинного документу. Розрахунок заборгованості, відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» є лише похідним від первинної бухгалтерської документації та може містити відомості про господарську операцію. Проте саме банківська виписка за картковими рахунками може бути належним доказом щодо заборгованості за кредитним договором, що споживач користувався кредитною карткою, ним вносились кошти на погашення заборгованості, або ні. Отже, надані позивачем витяги з реєстрів боржників та розрахунки боргу не є доказом розміру боргу, який позивач просить стягнути, оскільки позивачем не доведено отримання кредитних коштів, а також розмір і складові дійсної заборгованості за вказаними кредитними договорами. З огляду на наведене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати ТОВ "ФК"ЄАПБ" стягненню з відповідача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed