Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» 01.08.2023 року звернулось до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 7080.04.00.2329 від 13.01.2016 року в розмірі 49 999,69 грн. та судові витрати. Позов мотивований тим, що 13.01.2016 року між АТ «Кредобанк» та відповідачем укладено кредитний договір № 7080.04.00.2329. Всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснила своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушила взяті на себе договірні зобов`язання. 21.12.2021 року між АТ «Кредобанк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу із відступленням права вимоги, за умовами якого АТ «Кредобанк» відступило ТОВ «Росвен Інвест Україна», а ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право вимоги за кредитним договором № 7080.04.00.2329 від 13.01.2016 року. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору заборгованість складає 49 999,69 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 39 239,48 грн.; заборгованість по відсотках - 10 760,21 грн. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 20.09.2023 року цивільну справу передано за підсудністю до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська. Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 23.10.2023 року відкрито провадження у вказаній справі в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, письмово просив розглядати справу без його участі, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Письмових заяв та/або відзиву від неї не надходило. На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд дійшов наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 13.01.2016 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 7080.04.00.2329, за умовами якого Банк видав позичальнику кредит в сумі 315 230,16 грн. на строк до 01.01.2023 року (а.с. 8-10). 21.12.2021 року між АТ «Кредобанк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 2, за умовами якого АТ «Кредобанк» відступило ТОВ «Росвен Інвест Україна», а ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право вимоги за кредитним договором № 7080.04.00.2329 від 13.01.2016 року (а.с. 15-23). Відповідно до п. 1 Договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 2, кредитний договір означає будь-який (кожен) із кредитних договорів(безпосередньо кредитних договорів, договорів, якими врегульовано, серед іншого, й кредитування, договорів овердрафта, в т.ч. несанкціонованого овердрафта, тощо), укладених між Клієнтом як кредитодавцем та Позичальниками, а також таких, права вимоги за якими було попередньо набуто Клієнтом, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до таких кредитних договорів, права вимоги за яким відступають Факторові у відповідності до умов цього Договору, перелік яких наведено у Додатку № 1 до цього Договору. Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу із відступлення прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 2, заборгованість відповідача за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складає 49 999,69 грн. (а.с. 23). 16 червня 2023 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про погашення заборгованості, однак відповідач погашення заборгованості не здійснила (а.с. 4-7). Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору заборгованість складає 49 999,69 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 39 239,48 грн.; заборгованість по відсотках - 10 760,21 грн. (а.с. 25-26). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно положень ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 1 статті 1080 ЦК України передбачено, що договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Як встановлено судом, АТ «Кредобанк» свої зобов`язання за договором виконав належним чином. Однак, після отримання кредитних коштів відповідач не виконала зобов`язань, визначених договором, порушила умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Відповідно до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Зі змісту ст. 611 ЦК України випливає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відтак, у зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором сума заборгованості становить 49 999,69 грн. За таких обставин, враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконує, доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, тому суд вважає, що позов ТОВ «Росвен Інвест Україна» підлягає задоволенню. За змістом ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved