Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

25 травня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що 29 червня 2021 року між нею та [PERSON] було укладено договір позики від 29 червня 2021 року, відповідно до умов якого [PERSON] взяла у борг у [PERSON] 105 000,00 грн. та зобов`язалася повернути його з кінцевим терміном до 05 серпня 2021 року. У зазначений строк грошові кошти так і не були повернуті. Оскільки відповідачка відмовляється у добровільному порядку повернути грошові кошти, позивачка була вимушена звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення з неї 105 000,00 грн. 25.07.2023 року провадження у справі відкрито та вирішено проводити розгляд в порядку загального позовного провадження з призначенням першого судового засідання на 12.09.2023 року, яке було відкладено на 15.11.2023 року через неналежне повідомлення відповідачки про день, час та м`ясце судового засідання. 15.11.2023 року підготовче судове засідання було відкладено у зв`язку з неявкою сторін, належним чином повідомлених про день та час розгляду справи, на підставі чого справу було відкладено на 22.12.2023 року. Ухвалою судді 22.12.2023 року було закрито підготовче судове засідання та призначено до розгляду, сторони в судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, на підставі чого справу було відкладено на 15.02.2024 року. Ухвалою судді\~15.02.2024\~року було\~відкладено судове\~засідання так\~як,\~сторони в\~судове засідання\~не прибули,\~хоча були\~належним чином\~повідомлені про\~день та\~час розгляду\~справи,\~на підставі\~чого справу\~було відкладено\~на 14.03.2024\~року з повідомленням через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.. У судове засідання позивачка не прибула, але від неї надійшла заява про проведення судового засідання без її участі, на задоволенні позову наполягає, у разі неявки відповідачки не заперечує проти ухвалення заочного рішення.. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце проведення судового засідання її було повідомлено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Враховуючи одночасне існування вищезазначених умов суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Враховуючи неявку сторін, дане судове засідання проводилося без фіксування процесу за допомогою технічних засобів відповідно до ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив обставини та відповідні до них правовідносини. Відповідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути примусове виконання обов`язку в натурі. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В матеріалах справи є письмовий договір позики від 29 червня 2021 року (а.с.4). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до ч.1ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Зокрема, судом встановлено, не оспорюється сторонами та підтверджується матеріалами справи, що 29 червня 2021 року [PERSON] під розписку отримала у борг від [PERSON] грошові кошти у сумі 105 000,00 грн. Станом на день розгляду справи у суді відповідачка свій борг позивачці не повернула. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом. Відповідно до ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одностороння відмова від виконання зобов`язання, в силу положень ст. 525 ЦК України, не допускається. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. На день розгляду справи, як і на день подачі позову до суду, борг відповідачкою не повернуто, навіть частково. Отже, у зв`язку з не виконанням зобов`язань за договором позики від 29 червня 2021 року відповідачка [PERSON] перед позивачкою [PERSON] має заборгованість у сумі 105 000,00 грн. За таких підстав, суд приходить до висновку про те, що позивачка позбавлений можливості відновити своє порушене право на повернення грошових коштів у загальному порядку, окрім судового. Суд, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши всі надані докази, приходить до висновку, що позивачка правомірно вимагає повернення суми позики, посилаючись на договір позики та норми чинного законодавства, а тому позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Підлягає стягненню з відповідачки на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн., так як позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, так як є інвалідом 2 групи. На підставі викладеного та

Outcome: approved