Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Богунського районного суду м. Житомира на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму до з 2/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. При цьому, посилається на те, що за рішенням суду з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання спільної малолітньої дитини в розмірі частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму з 19.10.2015 року і до повноліття дитини. Матеріальне становище позивача погіршилося, оскільки з нею за місцем її реєстрації проживають батьки та бабуся. Крім того, з позивачем проживає молодший син [PERSON] , [INFO] , на утримання якого, у зв`язку з його віком, позивач витрачає значну частину заробітної плати. Старший син потребує значно більше коштів на своє утримання, він відвідує музичну школу, секцію плавання, додатково займається із репетитором з математики, лікується у стоматолога-ортодонта, відвідує психолога та періодично психіатра. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 24.01.2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Відповідачем не надано відзив на позов у встановлений судом строк. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю. На підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 21.01.2016 року по справі №295/15046/15-ц, з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 19 жовтня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Також з позивачем проживає малолітній син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копій паспортів громадян України за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані за місцем проживання з 2011 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Аналіз змісту статті 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто, законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 17 цієї ж Постанови зміни законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків\~встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилання позивача в обґрунтування позовних вимог на те, що вона фінансово допомагає бабусі та батькам, які працюють, у задоволенні їхніх потреб, нічим не підтверджені та не свідчать про зміну матеріального стану позивача. Як [PERSON] так і [PERSON] були зареєстровані за місцем проживання разом з позивачем ще на момент ухвалення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів. Їх родинний зв`язок та бабусі [PERSON] з позивачем та обов`язок останньої по їх утриманню, не підтверджені належними доказами. В своїй\~позовній заяві\~ [PERSON] \~також посилається\~на недостатність\~аліментів,\~які стягуються\~з відповідача\~для забезпечення\~потреб дитини,\~яка відвідує\~музичну школу, секцію плавання, додатково займається із репетитором з математики, лікується у стоматолога-ортодонта, відвідує психолога та періодично психіатра. Разом з тим, обов`язок батька брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо), встановлений статтею 185 СК України і є окремою підставою для стягнення таких витрат, а не підставою для збільшення розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України. Зміна сімейного стану позивача, а саме народження у неї дитини [PERSON] , [INFO] , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів без підтвердження погіршення її матеріального становища. Відповідно до рішення Богунського районного суду м. Житомира від 21.01.2016 року у справі №295/15046/15-ц, розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства. Таким чином, позивач не довела належними та допустимими доказами обставини, передбачені статтею 192 СК України, з якими Закон пов`язує вирішення питання щодо зміни розміру аліментів, а тому позов не підлягає до задоволення у повному обсязі.

Outcome: dismissed