Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування будинком та земельною ділянкою, посилаючись на те, що на підставі договору дарування частки в праві власності на житловий будинок, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А.М. 19.09.2020 за реєстр. № 10383 [PERSON] є власником 21/50 частин житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . Власником 29/50 частин житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , [INFO] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори 25.09.2018 за реєстр. № 1-3493. Враховуючи, що позивачем отримано в дар 21/50 частин житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] лише в 2020 році, в той час як відповідач - [PERSON] набув право власності на 29/50 частин житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами 2018 році, то жодного встановленого домовленостями порядку користування будинком не було та немає. В той же час [PERSON] має доступ лише до окремих кімнат будинку, що мають окремий вхід та окрему систему життєзабезпечення. Відповідно позивач наразі користується лише наступними кімнатами в будинку А-1 та прибудові «а»: кімнату 2-1 (площею 8,9 кв.м.), кімнату 2-2 (площею 8,2 кв.м.) кімнату 2-3 (площею 10,4 кв.м.), кімнату 2-4 (площею17,2 кв.м.), кімнату 2-5 (площею 3,2 кв.м.) та надвірними спорудами, що зазначені в технічному паспорті: літня кухня під літ. «Д», погріб під літ. «В», огорожі № 2,3,5 та свердловина. Як вбачається з технічного паспорту за результатами останньої інвентаризації, що вказані кімнати знаходяться в одній частині будинку та мають окремий вхід. Загальна площа кімнат, щодо яких позивачем ставиться питання про встановлення порядку користування складає 47,9 кв.м. (загальна площа будинку складає 122,7 кв.м.),що відповідає розміру її ідеальної частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами. В той же час, без здійснення поділу домоволодіння в натурі і визнання за позивачем права власності на конкретні кімнати, останні неможливо здійснити реєстрацію права власності на частину житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами як окремий об`єкт нерухомості та визначити порядок користування земельною ділянкою. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради народних депутатів № 224/2 від 26.11.1987 року в постійне користування під вказаним домоволодінням виділена земельна; ділянка площею 1243 кв.м. Земельна ділянка є неприватизованою. Жодного порядку користування між позивачем та відповідачем не встановлювався. Відтак на вказаній земельній ділянці відсутній паркан чи будь-які інші межові знаки, які б давали можливість визначитись позивачу з розміром своєї земельної ділянки. Відповідно встановлення порядку користування земельною ділянкою надає можливість в подальшою здійснювати будь-які добудови без порушення права інших співвласників та вжити дій щодо її приватизації. В добровільному порядку здійснити поділ спільного майна та визначити порядок користування земельною ділянкою позивачу з відповідачем не вдається. Відтак за відсутності згоди другого з співвласників на оформленні відповідних дій в нотаріальному порядку, позивач змушений звертатися до суду для захисту своїх прав. Як вбачається з технічного паспорту на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] та інформації щодо визначення частки співвласника на домоволодіння від 2704.2022 розмір її частки в домоволодінні відповідає розміру і площі тих кімнат у будинку та господарських спорудах, якими вона користується. Відтак, здійснення поділу домоволодіння з припинення права спільної сумісної власності на домоволодіння не призведе до порушення прав співвласників, а навпаки, надасть можливість здійснити визначення порядку користування земельною ділянкою, щодо якої такий порядок встановлювався. Просить припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] ; Виділити [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] ) в окремий об`єкт частину житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , а саме: в житловому будинку житлову кімнату 2-4 площею 17,2 кв.м, житлову кімнату 2-3 площею 10,4 кв.м, кухню 2-2 площею 8,2 кв.м, коридор 2-1 площею 8,9 кв.м., в прибудові «а» топкову 2-5 площею 3,2 кв.м., ганок, в господарських будівлях та спорудах: літня кухня «Д», погріб «В», свердловина № 6, ворота № 2, 2/5 частин огорожі № 3, 1/2 частину огорожі № 5, що становить 44/100 частин житлового будинку з господарськими спорудами, визнавши за нею право власності на виділені приміщення у житловому будинку та частину господарських споруд. Встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] відповідно до запропонованих експертом варіантів поділу Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] : витрати на проведені судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи; сплачений судовий збір; витрати на виготовлення висновку про ринкову вартість частки домоволодіння; витрати на професійну правничу допомогу, що станом на 20.05.2022 відповідно до попереднього розрахунку становлять 14 000 (чотирнадцять тисяч) гривень 00 копійок. 07.12.2023 року представником позивача [PERSON] [PERSON] подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] . Виділити [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] ) в окремий об`єкт частину житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , відповідно до Варіанту 1 (Додаток 1) висновку експерта № 02/23-БТ,ЗТ від 30.08.2023, визнавши за нею право власності на виділені приміщення у житловому будинку та частину господарських споруд. Встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] відповідно до Варіанту 2 (Додаток 4) або Варіанту 3 (Додаток 5) висновку експерта № 02/23-БТДТ від 30.08.2023. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на проведення комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи; сплачений судовий збір; витрати на виготовлення висновку про ринкову вартість частки домоволодіння; витрати на професійну правничу допомогу, що станом на 20.05.2022 відповідно до попереднього розрахунку становлять 14 000 (чотирнадцять тисяч) гривень 00 копійок. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про припинення права спільної власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою, посилаючись на те, що позивач за зустрічним позовом, [PERSON] , є власником 29/50 частин житлового будинку [ADDRESS] з 25 вересня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. Відповідно до договору дарування частки в праві власності на житловий будинок від 19 вересня 2020 року відповідач за зустрічним позовом, [PERSON] , є власником 21/50 частини садиби [ADDRESS] . Тобто позивач за зустрічним позовом та відповідач за зустрічним позовом володіють у спільній частковій власності будинком за вищезазначеним адресом. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради №224/2 від 26.11.1987 року за домоволодінням [ADDRESS] було закріплено у постійне користування земельну ділянку площею 1243 м2. У садибі склався фактичний порядок користування приміщеннями житлового будинку, господарськими спорудами та земельною ділянкою. З моменту набуття [PERSON] 21/50 частин домоволодіння [ADDRESS] виникали сварки і непорозуміння щодо порядку володіння та користування майном, що є позивача і відповідача спільною частковою власністю. Домовитися щодо порядку не є можливим. Вбачається з технічного паспорта на домоволодінням [ADDRESS] , що здійснення виділу частки позивача за зустрічним позовом в натурі не призведе до порушення прав співвласників, а навпаки, надасть можливість визначити порядок користування присадибної земельної ділянки. Просить припинити право спільної часткової власності [PERSON] на домоволодіння [ADDRESS] . Виділити [PERSON] в окремий об`єкт 29/50 частин житлового будинку з господарськими спорудами за адресою [ADDRESS] , а саме: в житловому будинку, літ. А-І приміщення - коридор літ. 1-1, площею 10,1 м2; житлова кімната літ. 1-2, площею 16,8 м2; житлова кімната літ. 1-3, площею 21,7 м2; житлова кімната літ. 1-4, площею 6,8 м2; житлова кімната літ. 1-5, площею 6,3 м2; кухня літ. 1-6 площею, 11,1 м2; ванна літ. 1-7, площею 2,0 м2; в господарських будівлях та спорудах: літня кухня-гараж літ. Б; вбиральня літ. Г; 1/2 частина огорожі №5; ворота №1; 3/5 частин огорожі №3. Встановити порядок користування відповідною земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] відповідно до запропонованих експертом варіантів. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні просив суд задовольнити уточнені позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідач в судовому засіданні просив суд припинити право спільної власності сторін на домоволодіння [ADDRESS] . Виділити [PERSON] в окремий об`єкт частину житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , відповідно до варіанту 1 висновку експерта № 02/23-БТ, ЗТ від 30.08.2023, визнавши за ним право власності на виділені приміщення у житловому будинку та частину господарських споруд, без сплати коштів. Встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] відповідно до варіанту 1 висновку експерта № 02/23-БТДТ від 30.08.2023. Заслухавши сторони,експерта, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК). Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч. 2\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що на підставі договору дарування частки в праві власності на житловий будинок, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А.М. 19.09.2020 за реєстр. № 10383 [PERSON] є власником 21/50 частин житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . Власником 29/50 частин житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , [INFO] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори 25.09.2018 за реєстр. № 1-3493. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради №224/2 від 26.11.1987 року за домоволодінням [ADDRESS] було закріплено у постійне користування земельну ділянку площею 1243 м2. Земельна ділянка є неприватизованою. Жодного порядку користування між позивачем та відповідачем не встановлювався. В добровільному порядку здійснити поділ спільного майна та визначити порядок користування земельною ділянкою позивачу з відповідачем не вдається. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право володіти, користуватися, і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно приписів ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками, згідно ч. 1\~ст. 367 ЦК, за домовленістю між ними. Співвласник має\~право на\~виділ у\~натурі частки\~із майна,\~що є\~у спільній\~частковій власності\~у відповідності\~до положення\~ч 1\~ст. 364 ЦК України. Відповідно до положень\~статті 356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Тобто, з аналізу вказаних вище правовстановлюючих документів та положень\~статті 356 ЦК України\~вбачається, що позивач та відповідач є суб`єктами спільної часткової власності. Відповідно до\~ст. 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Так, відповідно до ч. 1\~ст. 364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Так, відповідно до ч. 1\~ст. 364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2\~ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. У разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. Згідно ч. 1\~ст. 377 ЦК України\~до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно із ч. 2 та ч. 4\~ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Під час розгляду даної справи була проведена комплексна будівельно-технічна та земельно-технічна експертиза. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи по цивільній справі № 712/3622/22 № 02/23-БТ, ЗТ від 30.08.2023 року, експертом запропоновано два варіанта житлового будинку літ. «А-І, а» у відповідності до часток співвласників у домоволодінні 21/50 до [ADDRESS] . В судовому засіданні експерт, підтримала свій висновок та пояснила, що є декілька підходів визначення вартості майна при порядку користування будинком. Вона виходила з реальної ціни на день проведення експертизи. В судовому засіданні як сторона позивача так і сторона відповідача просили розподіл спірного житлового будинку провести за варіантом 1 відповідно до висновку експерта за результатами проведення комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи по цивільній справі № 712/3622/22 № 02/23-БТ, ЗТ від 30.08.2023 року. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії договору дарування від 14 грудня 1988 року [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар 29/50 частин будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в [ADDRESS] та розташовані на земельній ділянці розміром 910 кв.м. На указаній земельній ділянці розташований один одноповерховий будинок саманний, обкладений цеглою, загальна житлова площа якого 79,2 кв.м., сарай-гараж під літ. «Б», льох під літ. «В», туалет під літ. «Г» та огорожа під № 1-5. В користування обдарованого відходять приміщення: 1-1 розміром 10,1 кв.м., 1-2 розміром 16,8 кв.м., 1-3 розміром 21,7 кв.м., 1-4 розміром 6,8 кв.м., 1-5 розміром 6,3 кв.м., 1-6 розміром 13,3 кв.м., ганок, 1/2 частина сарая-гаража «Б», льох «В», 1/2 частина огорожі. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 вересня 2018 року [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з: 29/50 часток житлового будинку [ADDRESS] , у тому числі з урахуванням того, що [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого був його син, [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. Вказана частка житлового будинку належала померлому [PERSON] на підставі договору дарування 14 грудня 1988 року за реєстровим № 2-7984, реєстрова книга № 119. Житловий будинок, загальною площею 122,7 кв.м., жтитловою площею 79,2 кв.м., А-1, а житловий будинок з прибудовою, Б- літня кухня, В- погріб, Г вбиральня, № 1-5 огорожа. Враховуючи вищевикладене [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом перейшли приміщення та надвірні споруди, які зазначені в договорі дарування від 14 грудня 1988 року. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Таким чином, суд приходить до висновку про розподіл спірного житлового будинку між співвласниками за варіантом 1 відповідно до висновку експерта за результатами проведення комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи по цивільній справі № 712/3622/22 № 02/23-БТ, ЗТ від 30.08.2023 року, без сплати коштів. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи по цивільній справі № 712/3622/22 № 02/23-БТ, ЗТ від 30.08.2023 року, експертом запропоновано чотири варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 1243 кв..м. у співвідношенні до часток співвласників у домоволодінні 21/50 до 29/50 відповідно до 1 та 2 варіанту розподілу домоволодіння по [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача по первісному позову просив суд встановити порядок користування земельної ділянки за варіантом 2 або 3 відповідно до висновку експерта за результатами проведення комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи по цивільній справі № 712/3622/22 № 02/23-БТ, ЗТ від 30.08.2023 року. Представник відповідача по первісному позову в судовому засіданні просив встановити порядок користування земельної ділянки за варіантом 1 відповідно до висновку експерта за результатами проведення комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи по цивільній справі № 712/3622/22 № 02/23-БТ, ЗТ від 30.08.2023 року. Вивчивши варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 1243 кв..м. у співвідношенні до часток співвласників у домоволодінні 21/50 до 29/50 відповідно до 1 та 2 варіанту розподілу домоволодіння по [ADDRESS] , зазначені у висновку експерта за результатами проведення комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи по цивільній справі № 712/3622/22 № 02/23-БТ, ЗТ від 30.08.2023 року, суд прийшов до висновку, що встановлення порядку користування земельною ділянкою необхідно провсти відповідно до третього варіанту вказаної експертизи, оскільки розподіл спірного житлового будинку між співвласниками проведено за варіантом 1, а варіант 3 встановлення порядку земельної ділянки відповідає до 1 варіанту розподілу спірного будинку та є місце для обслуговування будинку. Варіант 1 суд не може взяти до уваги оскільки по даному варіанту відсутнє місце для проходу до будинку та обслуговування. У варіанті № 2 експертом зазначений сервітут щодо земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] , яка не була залучена до розгляду даної справи, а тому суд не бере до уваги даний варіант. Варіант № 4 не взятий до уваги, оскільки зроблений експертом до 2 розподілу домоволодіння. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, беручи до уваги докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що як первісний так і зустрічний позови підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial