Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Позовна заява мотивована тим, що він є спадкоємцем після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Інші спадкоємці відмовились від спадщини на його користь, тому він є єдиним сцадкоємцем. Спадковим майном є жилий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Позивачем вказано, що зазначений будинок бабуся купила в 1990 році у колишньої власниці [PERSON] . Враховуючи, що будинок розташований у сільській місцевості, по раніше чинному законодавству він не підлягав реєстрації в БТІ, а лише реєструвався у погосподарчої книзі, яка велась у сільській раді. Факт належності спадкового майна бабусі підтверджено Довідкою Білецьківської сільської ради № 1895/18-02-27 від 20.10.2020 року про те що будинок числиться за бабусею у погосподарчої книзі сільської ради під № 00-0161-3 та Довідкою виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради № 819/р від 31.10.2023 року про те, згідно запису погосподарчої книги сільської ради № 2 за 1986 - 1990 роки зареєстровано за [PERSON] [INFO] на підставі договору купівлі - продажу від 19.11.1990 року № 138 житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] (після впорядкування поштових адрес та перейменування назв [ADDRESS] ). Факт перейменувань вулиць та впорядкування нумерації будинків підтверджується витягами з рішень виконавчого комітету Білецьківської сільської ради № 70 від 30.03.2005 р. та рішення сільської ради від 23.02.2016 року, копії яких додаються. Позивачем зазначено, що спадщину він прийняв шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк. В подальшому, коли він звернувся до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, постановою нотаріуса від 25.08.2023 року йому відмовлено в цьому в зв`язку з тим, що право власності бабусі [PERSON] на спадкове майно не зареєстровано. Враховуючи те, що раніше чинне законодавство не вимагало від власника реєстрації прав власності на нерухоме майно, перехід права власності реєструвався лише у погосподарчих книгах сільських рад, він не має можливості прийняти спадщину шляхом нотаріального оформлення з наступною реєстрацією у Державному реєстрі, та змушений встановлювати своє право на спадкове майно в судовому порядку. З урахуванням вказаного, просив суд, ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] [INFO] народжений, право власності в порядку спадкування після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] , на спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , який складається з житлового будинку літ. «А, а, аі» площею 69.3 кв.м., літньої кухні літ. «В», сараю літ. «в», погрібу літ. «вп», гаражу літ «Г», сараю літ. «Д», бані літ. «Е,е», альтанки літ. «С», убиральні літ. «Ж», колодязю літ. «к», воріт № 1, огороді № 2, вигрібної ями літ. 1, загальною інвентарною вартістю 376 789.00 грн. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача до суду не з`явився, згідно матеріалів справи, просили проводити розгляд справи без їх участі, проти позовних вимог не заперечували. при вирішенні спору покладалися на розсуд суду. Державний нотаріус Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Гуртова О.С. в судове засідання не з`явилася, згідно матеріалів справи, просила проводити розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.\~4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.\~12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Так судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Зі спадкової справи № 183/2021 заведеної після смерті [PERSON] встановлено, що спадкоємці першої черги після померлої відмовилися від прийняття спадщини. Так [PERSON] [INFO] , яка є донькою померлої (що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.06.1966 року виданого Зирянським райбюро РАЦС Томської області та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.09.1970 року виданого Палацом шлюбу міста Томська) шляхом подачі заяви 04.08.2021 року до приватного нотаріуса Сєвєродонецького районного нотаріального округу Луганської області Боровської С.М. відмовилася від прийняття спадщини за законом після своєї померлої матері, на користь спадкоємця п`ятої черги, онука [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , яка є донькою померлої (що підтверджується свідоцтвом про народження від 28.11.1945 року виданого Чердатською сільською радою та свідоцтвом про укладення щлюбу серії [NUMBER] від 04.04.0973 року виданого Корніловською сільською радою Томського бюро РАЦС) шляхом подачі заяви від 09.08.2021 року відмовилася від прийняття спадщини за законом після своєї померлої матері, на користь племінника - [PERSON] . [INFO] , [PERSON] , [INFO] , який є сином померлої (що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.11.1958 року) також відмовився від прийняття спадщини за законом після своєї померлої матері, шляхом подачі заяви від 09.08.2021 року на користь свого сина - [PERSON] . [PERSON] прийняв спадщину шляхом подачі 09.08.2021 року, заяви до третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~Відповідно,\~до \~ч.\~1\~ст.\~1268\~ЦК України,\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. З урахуванням відмови від прийняття спадщини усима спадкоємцями першої черги, після померлої, судом встановлено, що інших спадкоємців окрім позивача не має. На день смерті [PERSON] залишилася спадщина до якої входить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , який складається з житлового будинку літ. «А, а, аі» площею 69.3 кв.м., літньої кухні літ. «В», сараю літ. «в», погрібу літ. «вп», гаражу літ «Г», сараю літ. «Д», бані літ. «Е,е», альтанки літ. «С», убиральні літ. «Ж», колодязю літ. «к», воріт № 1, огороді № 2, вигрібної ями літ. 1. Проте, постановою державного нотаріуса Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області від 25.08.2023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок, оскільки право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. П. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено та підтверджується довідкою Виконавчого комітету Кам`янопотоківської сілсьької ради № 819/1 від 31.10.2023 року, що згідно запису погосподарської книги сільської ради № 2 за 1986-1990 роки, що на підставі договору купівлі-продажу від 19.11.1990 року № 138, за гр. [PERSON] [INFO] значиться житловий будинок з господарськими будівлями, за адресою: [ADDRESS] (внаслідок упорядкування нумерації, перейменування [ADDRESS] ). Вказане також підтверджується довідкою Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області № 1895/18-02-27 від 20.10.2020 року. Згідно довідки з КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» № 61/4609 від 27.09.2021 року, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру та свідоцтва про право власнсоті на нерухоме майно, індексний номер 23544212, [PERSON] володіла на праві приватної власнсоті земельною ділянкою 0,07 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Ч. 2\~ст.\~331\~ЦК України встановлено, що\~якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 2\~ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 3\~ст. 3 зазначеного Закону\~речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Як роз`яснив у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями\~ЦК УРСР\~1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 07 грудня 1990 року N 553-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування",\~Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат",\~постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року N 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за N 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року N 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року N 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року N 1/5, та іншими нормативними актами. Установлено, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , 1965 року забудови, що підтверджується технічним паспортом та випискою з погосподарської книги № 1 Білецьківської сільської Ради народних депутатів за 1991-1995 роки та придбаний [PERSON] у 1990 році на підставі договору купівлі-продажу. За змістом п. 62 Інструкції про\~порядок вчинення\~нотаріальних дій\~державними нотаріальними\~конторами Української\~РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). З зазначеного,\~суд вбачає,\~що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. На виконання\~постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року N 105\~у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. З вказаного, суд вбачає, що вказаний будинок з господарськими будівлями належав спадкодавцю на підставі внесеного запису у погосподарську книгу, проте своє право власності в БТІ на нього вона не зареєструвала (не оформила). Враховуючи, що спірний будинок придбаний спадкодавцем, коли законом не вимагалась державна реєстрація права власності для виникнення такого права, при цьому згідно даних погосподарської книги вказаний будинок з господарськими будівлями рахувався за [PERSON] та земельна ділянка на якій він розташований належала померлій на праві приватної власнсоті, суд вважає, що житловий будинок за адресою : [ADDRESS] , входить до складу спадщини. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Оскільки, відповідно до закону спадщина належить позивачу-спадкоємцю з часу відкриття спадщини в порядку спадкування, позивач є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після померлої баби [PERSON] та захистити свої права може лише шляхом звернення до суду, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved