Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства НААН України про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, посилаючись на те, що вона у період з 24 грудня 2021 року по 20 травня 2022 року знаходилась у трудових відносинах з Одеською державною сільськогосподарською дослідною станцією НААН України на посаді провідного наукового співробітника лабораторії селекції, первинного та елітного насінництва. Позивач вказує,\~що наказом\~№42-ОС\~від 19\~травня 2022\~року \~її звільнено\~з посади,\~однак на день звільнення вона не отримала від відповідача заробітну плату та компенсацію за невикористану відпустку (20 календарних днів). За таких обставин, посилаючись на порушення відповідачем законодавства про працю, позивач змушена звернутися з вказаним позовом до суду. Відповідно до уточнення позовних вимог та наданого розрахунку, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі та компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 34140 (тридцять чотири тисячі сто сорок) гривень 79 (сімдесят дев`ять) копійок. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, та заяву, відповідно до якої просить суд проводити розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 24 грудня 2021 року перебувала у трудових відносинах з Одеською державною сільськогосподарською дослідною станцією НААН України, наказом №70-ОС від 23 грудня 2021 року прийнята на посаду провідного наукового співробітника лабораторії селекції, первинного та елітного насінництва роботу, що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] . Наказом №42-ОС від 19 травня 2022 року Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України «Про звільнення [PERSON] » позивача звільнено за згодою сторін з 20 травня 2022 року згідно ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Також в зазначеному наказі вказано бухгалтерії провести повний розрахунок із заробітної плати та виплатити компенсацію за невикористану відпустку у кількості 20 календарних днів (17 основної та 3 додаткової відпустки) за період роботи з 24 грудня 2021 року по 20 травня 2022 року. Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Частиною 1\~ст.\~83\~КЗпП України\~передбачено,\~що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Згідно з\~ст.116\~КЗпП України,\~при звільненні\~працівника виплата\~всіх сум,\~що належать\~йому від\~підприємства,\~установи,\~організації,\~провадиться в\~день звільнення.\~Якщо працівник\~в день\~звільнення не\~працював,\~то зазначені\~суми мають\~бути виплачені\~не пізніше\~наступного дня\~після пред`явлення\~звільненим працівником\~вимоги про\~розрахунок.\~Про суми,\~нараховані та\~виплачені працівникові\~при звільненні,\~із зазначенням\~окремо кожного\~виду виплати\~(основна\~та додаткова\~заробітна плата,\~заохочувальні та\~компенсаційні виплати,\~інші виплати,\~на які\~працівник має\~право згідно\~з умовами\~трудового договору\~і відповідно\~до законодавства,\~у тому\~числі при\~звільненні)\~роботодавець повинен\~письмово повідомити\~працівника в\~день їх\~виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до роз`яснень викладених у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Згідно правового висновку, який викладено у постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-2912цс16, всі суми (заробітна плата, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив представник відповідача вказує, що наказом від 01 березня 2022 року №15-ос у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України частині співробітників Станції, в тому числі [PERSON] , було надано відпустку без збереження заробітної плати на термін одного місяця, а саме з 01 березня 2022 року по 31 березня 2022 року. Після закінчення зазначеного строку і до моменту звільнення, позивач не працювала, не знаходилась на робочому місці, таким чином відповідач не має право нараховувати та виплачувати заробітну плату (та враховувати цей період для обчислення відпустки), рівно й як здійснення стягнення за цей період в судовому порядку. Також представник відповідача зазначає, що в Наказі від 19 травня 2022 року №42-ос про звільнення позивача завищена кількість днів компенсації за невикористану відпустку (20 календарних днів) та надає розрахунок, відповідно до якого кількість днів компенсації: 42 (кількість днів щорічної відпустки відповідно до законодавства)/365*96(кількість відпрацьованих календарних днів (за винятком святкових та з урахуванням днів відпустки без збереження заробітної плати)=11 днів; представник відповідача вказує, що компенсацію за зазначені дні відпустки позивач отримала, в розрахунок не береться період відсутності з нез`ясованих причин (квітень-травень 2022 року). Судом встановлено, що позивач зверталася до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці з питань порушення відносно неї норм чинного законодавства про працю України в частині оплати праці та виплати компенсації за невикористану відпустку адміністрацією Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства НААН України. Відповідно до листа про розгляд звернення від 25 січня 2024 року №ПД/3.1/83-3В-24 головними державними інспекторами відділу з питань праці управління інспекційної діяльності в Одеській області Міжрегіонального управління проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю у формі перевірки ОДСДС ІКОСГ НААН. Із вказаного листа вбачається, що головним бухгалтером ОДСДС ІКОСГ НААН надані письмові пояснення: «Щодо розрахунку днів невикористаної відпустки та суми компенсації: «наказом від 23.12.2021 року №70-ос [PERSON] була зарахована на посаду провідного наукового співробітника лабораторії селекції, первинного та елітного насінництва з 24.12.2021 року. Наказом від 01.03.2022 року №15-ос у зв`язку з запровадженням воєнного стану на території України частині співробітників Станції, у тому числі [PERSON] , було надано відпустку без збереження заробітної плати на термін до місяця, а саме з 01.03.2022 по 31.03.2022 при цьому заява [PERSON] про надання такої відпустки відсутня. В період з 01.04.2022 до моменту звільнення 20.05.2022 [PERSON] не працювала. В табелях обліку робочого часу відображено як така, що перебувала у відпустці, але не заяви на таку відпустку, і, відповідно, наказу не було. Отже, в наказі від 19.05.2022 №42-ос про звільнення [PERSON] завищена кількість днів компенсації за невикористану відпустку (20 календарних днів). Розрахунок наведено нижче. Кількість відпрацьованих календарних днів (за винятком святкових та з урахуванням днів відпустки без збереження заробітної плати): грудень 2021 р. - 8 днів, січень 2022 р. - 29 днів, лютий 2022 р. - 28 днів, березень 2022 р. - 31 день, всього - 96 днів. Кількість днів компенсації: 42 (кількість днів щорічної відпустки відповідно до законодавства)/365 *96=11.» В ході проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадовими особами ОДСДС ІКОСГ НААН не знайшов документального підтвердження факт нарахування та виплати [PERSON] грошової компенсації при звільненні, що не відповідає вимогам статті 24 ЗУ «Про відпустки». За наслідками проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю) складено акт. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Позивачем здійснено розрахунок суми заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку відповідачем, відповідно до якого заборгованість становить 34140 (тридцять чотири тисячі сто сорок) гривень 79 (сімдесят дев`ять) копійок Наданий позивачем розрахунок суд приймає до уваги, оскільки останній відповідає нормам закону. Стороною відповідача не надано суду доказів виплати позивачу належним сум при звільненні, доказів не перебування позивача на робочому місці в квітні-травні 2022 року. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які впливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до\~Одеської державної\~сільськогосподарської дослідної\~станції Інституту\~кліматично орієнтованого\~сільського господарства\~НААН України\~про стягнення\~грошових коштів\~невиплачених при\~звільненні підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пункту 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (постанова від 17 жовтня 2014 року№10) вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п.1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому із відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Outcome: approved