Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог До суду звернулося Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором №2108132742214 від 22.03.2021 у розмірі 84868 гривень 50 копійок, понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 гривні 00 копійок та понесенні витрати на правову допомогу у розмірі 17000 гривень 00 копійок. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.03.2021 ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] уклали договір про надання фінансових послуг №2108132742214 «Стандартний». За умовами якого відповідач отримала кредит у сумі 5000 гривень 00 копійок зі сплатою процентів, передбачених п.1.4 цього договору, а саме: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначено у п.1.4 «а»; в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 «б»; г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 «в»; д) тип процентної ставки фіксована. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 5000 гривень 00 копійок. 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором про надання фінансових послуг №2108132742214 від 22.03.2021, що уклали ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, у тому числі за договором про надання фінансових послуг №2108132742214 від 22.03.2021, що уклали ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] . Отже, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Станом на день звернення до суду з даним позовом заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню грошових коштів та сплаті процентів за користування кредитом, пені, комісії та інфляційних втрат, що підлягає стягненню з позичальника відповідно до розрахунку заборгованості станом на день підготовки позову становить 84868 гривень 50 копійок. Рух справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 10.01.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 25.01.2024 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву. 05.02.2024 представник позивача надав до суду заяву про відкладення судового засідання та надання їм додаткового часу для підготовки відповіді на відзив. Ухвалою суду від 05.02.2024 було відкладено розгляд справи. 21.02.2024 справу було знято з розгляду у зв`язку із перебуванням головуючого у нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило Відповідно до положень ст. 274 ЦПК України, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Оскільки розгляд справи здійснюється без виклику сторін (за відсутності учасників справи) фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.247 ЦПК України. Короткий зміст відзиву відповідача. 22.03.2021 між ним та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування надало кредит у розмірі 5000 гривень. Як вбачається з розрахунку заборгованості, позивачем на тіло кредиту нараховувалися відсотки за користування і сума, яка визначена як тіло кредиту з відсотками на наступний місяць визначалась як заборгованість по тілу кредиту, на яку в наступному місяці знову нараховувалися шалені відсотки. Відповідно до п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Просить позов задовольнити частково, а саме у розмірі 5000 гривень. Встановлені судом обставини та застосовані норми права. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання фінансових послуг №2108132742214 «Стандартний». Згідно п.1.1 вказаного Договору, за цим договором товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначена та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 5000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п.1.2 зазначеного Договору, кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. Згідно п.1.3 вказаного Договору, орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Відповідно до п.1.4 зазначеного Договору, проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначено у п.1.4 «а»; в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 «б»; г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 «в»; д) тип процентної ставки фіксована. Згідно п.2.2.2.1 вказаного Договору, позичальник зобов`язаний вчасно поверти кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором та комісію, пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі за його юридичне оформлення. Відповідно до п.4.3 зазначеного Договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позивальником та товариством у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Згідно п.4.4 вказаного Договору, підписуючи цей договір із застосуванням процедури підпису, зазначеної у п.4.3 цього договору, сторони усвідомлюють та підтверджують, що відповідно до ст. 639 та ст. 1055 ЦК України цей договір укладений сторонами у письмовій формі з дотриманням всіх вимог діючого законодавства України щодо процедури укладення та підписання договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем. Вищевказаний Договір підписаний відповідачем [PERSON] одноразовим ідентифікатором. Як вбачається з Додатку №1 до Кредитного договору, яким є анкета-заява, відповідач [PERSON] просив ТОВ «Службу миттєвого кредитування» надати йому кредит на особисті потреби у розмірі 5000 гривень. Орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту. Строком на 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язувалася повернути кредит у розмірі 5000 гривень 00 копійок та сплатити проценти у розмірі 1600 гривень 00 копійок. Розмір процентів: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначено у п.«а»; в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.«б»; починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.«в». Дата початку нарахування процентів за користування кредитом 22.03.2021. Зазначена анкета-заява підписана відповідачем одноразовим ідентифікатором. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У зв`язку з цим, акцентуючи пропозицію товариства відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором Z8, підписав договір та анкету-заяву, а тому визнає та погоджується на запропоновані позивачем умови користування та порядок надання товариством грошових коштів. Отже, підписання договору про надання фінансових послуг №2108132742214 та анкети-заяви, свідчить про те, що відповідач всі умови цілком зрозумів та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19. Також, ч. 1 ст. 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Листом від 06.03.2023 ТОВ «Вей Фор Пей» підтвердило ТОВ «Служба миттєвого кредитування», що 22.03.2021 на картку [NUMBER] здійснено грошовий переказ у сумі 5000 гривень 00 копійок. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Так, 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» («Клієнт») та ТОВ «Вердикт Капітал» («Фактор») укладено Договір факторингу №1-12. Відповідно до п.2.1 вказаного Договору факторингу, за цим договором клієнт зобов`язується відступи ти за плату право грошової вимоги у сумі 60 168 947 гривень 00 копійок, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками. Згідно п.2.2 вказаного Договору факторингу, відповідно до умов цього договору фактор набуває права на всі суми, які він одержить на виконання вимоги від боржників, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані фактором суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Відповідно до п.2.3 зазначеного Договору факторингу, з дати відступлення прав вимоги фактор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів (в тому числі за період користування коштами до моменту переходжу прав за цим договором, якщо вони не були нараховані клієнтом) за договорами фінансових послуг за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договорів фінансових послуг. Згідно п.2.4 вказаного Договору факторингу, за цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається. Відповідно до п.2.5 зазначеного Договору факторингу, фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі. Як вбачається з Реєстру боржників, який є Додатком №3 до Договору факторингу №1-12 від 01.12.2021, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором №2108132742214 від 22.03.2021. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» («Первісний кредитор») та ТОВ «Коллект центр» («Новий кредитор») укладено Договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги. Відповідно до п.2.1 вказаного Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатку №1 та №3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Як вбачається з Реєстру боржників, який є Додатком №1 до Договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, ТОВ «Коллект центр» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором №2108132742214 від 22.03.2021. Досліджуючи наявні у справі докази, суд доходить висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача за кредитним договором №2108132742214 від 22.03.2021. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Разом із тим, позивачем надано суду «Розрахунок заборгованості Кредитний договір №2108132742214 від 22.03.2021 [PERSON] » (а.с. 10 зі зворотної сторони-12), згідно вказаного розрахунку в графі день вказано - 254 в графі борг за 30.11.2021 вказано суму 93064, 50 грн., нижче в цій же графі борг вказано суму 42300,00 грн. Таким чином, вказаний доказ судом не може бути сприйнятий як належний оскільки він містить різні суми заборгованості на один і той же період. Позивачем не обґрунтовано вказаних відмінностей та не надано іншого розрахунку суми заборгованості за процентами за вказаним борговим зобов`язанням. Стосовно суми боргу «Заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги» суд зазначає таке. Детального розрахунку за період між виникненням заборгованості та датою відступлення права вимоги суду не надано. Заявлена позивачем сума вимоги у розмірі 37300,00 грн. фігурує лише в документі під назвою: «Розрахунок заборгованості фізичної особи [PERSON] перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (кр.дог. 2108132742214, станом на 10.01.2023)» підписаний Генеральним директором ТОВ «Вердикт капітал» О.В. Іжаковським, який самого розрахунку не містить, а лише заявлену суму без прив`язки до часу та розміру відсотків (а.с. 13). Вказана сума без будь-яких розрахунків прив`язки до часу і відсоткової ставки також вказується в Додатку №3 до договору факторингу №1-12 від 1 грудня 2021 року (а.с. 16 зі зворотної сторони - 18), у витягу з Додатку №3 до договору факторингу №1-12 від 1 грудня 2021 року (а.с. 18 зі зворотної сторони), самі по собі ці додатки та виписка без детальних розрахунків не підтверджують розмір заборгованості між первинним кредитором та боржником, та не породжують для боржника зобов`язань. Більш того, суду не надано доказів, того, що про укладення договору факторингу і переуступку права вимоги боржнику було відомо, що наділяло його правом оскаржити суму заборгованості. У документі під назвою: «Реєстр боржників до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023» (а.с. 22 зі зворотної сторони - 24), а також у документі під назвою: «Реєстр боржників до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023» підписаного директором ТОВ «Колект-центр» О.І. Мостовенко (а.с. 25) вказана інша сума заборгованості, а саме: 5000 грн., - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 79868, 50 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами. Вказане в сукупності без обґрунтування та прив`язки до часу виникнення заборгованості та підстав нарахування суперечить зазначеним вище документам та не містить доказового значення в частині розрахунку заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги. Відповідь на відзив на позовну заяву представника позивача (а.с. 77-79) також не містить розрахунків заборгованості за зобов`язанням, як і позовна заява. Таким чином, позивачем не надано суду жодного належного доказу, який би в повній мірі обґрунтовував розрахунок суми заборгованості, як за відсотками періодами їх нарахування та розмірами відсоткової ставки, базовими показниками нарахування відсотків за період до відступлення права вимоги. Крім того, заявлена сума нарахованих відсотків згідно кредитного договору у розмірі 42 568,50 грн., за період з 01.12.2021 по 21.03.2022 (111 днів), взагалі не містить жодних обґрунтувань в позовній заяві. Позивачем не зазначено, ким, коли на якій правовій підставі чи на підставі, якої норми кредитного договору цю суму було нараховано. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, виключно в частині заборгованості за тілом кредиту у сумі 5000 гривень 00 копійок. Стосовно, заперечень відповідача, з посиланням на вимоги Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд дійшов таких висновків. Відповідно до п. 3 п. 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15, згідно з яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Вирішуючи питання щодо меж дії особливого періоду в розумінні Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 серпня 2020 року у справі № 813/402/17 (провадження № 11-609апп19) дійшла висновку про те, що за змістом наведених вище визначень, навіть за невведення у країні воєнного стану, особливий період, початок якого пов`язаний з моментом оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової чи прихованої), хоч і охоплює час мобілізації, однак не може вважатися закінченим лише зі спливом строку, протягом якого підлягали виконанню визначені у відповідному рішенні про мобілізацію заходи. Відповідно п. 13 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» особам, які мають право на пільги, гарантії та компенсації, передбачені цим Законом, видаються посвідчення. Аналіз статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» дає підстави зробити висновок, що перелік пільг військовослужбовців та членів їх сімей закріплений у пунктах 1-12 цього Закону та право на отримання саме цих пільг потребує наявність відповідного посвідчення. Разом з цим п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц (провадження № 61-21025св18). Як встановлено судом, [PERSON] , [INFO] призваний до лав Збройних Сил України, 07.04.2022 на підставі наказу командира В/Ч [NUMBER] , станом на сьогодні він перебуває на військовій службі за мобілізацією та має статус учасника бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням серії [NUMBER] , [NUMBER] , копією військового квитка [NUMBER] (а.с. 56-58). Таким чином, на відповідача не можуть поширювалися пільги передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», стосовно не нарахування штрафних санкції, пені та процентів за користування кредитом у період, що передував його призову до лав Збройних Сил України. Доводи представника позивача про те, що відповідач не звертався до фінансової установи та не надавав документів, які дають йому відповідні пільги передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» суд оцінює, з урахуванням конкретних обставин цієї справи, і вважає, що відсутність звернення відповідача до первісних кредиторів чи позивача, з врахуванням конкретних обставин дано ї справи є неспроможними. Подібний висновок щодо застосування відповідних норм права висловлено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі № 642/548/21. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за основною сумою боргу в сумі 5000,00 грн. за договором про надання фінансових послуг №2108132742214 від 22.03.2024, в іншій частині позовних вимог відмовити за недоведеністю. Щодо стягнення судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовну заяву задоволено частково, суд, відповідно до положень статті 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача в сумі 1159 гривень 68 копійок, виходячи з розрахунку судового збору: 5000 гривень 00 копійок (розмір задоволених позовних вимог) х 2684 гривень 00 копійок (сума сплаченого судового збору) : 84868 гривень 50 копійок (розмір заявлених позовних вимог) = 158 гривень 13 копійок, та з розрохнку судових витрат на правничу допомогу: 5000 гривень 00 копійок (розмір задоволених позовних вимог) х 17000 гривень 00 копійок (сума витрат на правничу допомогу) : 84868 гривень 50 копійок (розмір заявлених позовних вимог) = 1001 гривня 55 копійок,

Outcome: partial