Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі адвоката Данищука В.В., звернувся до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що остання з 2016 року покинула дитину і з того часу не піклується про неї та не бере участі в її вихованні, тобто самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. Також просив стягувати з відповідачки аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 30.11.2023 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Відповідачка відзив не подала. 31.01.2024 року підготовче провадження у справі було закрито, справу призначено до розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, свої інтереси довірив представляти адвокату Данищуку В.В.. Представник позивача адвокат Данищук В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , якого матір покинула ще у 2016 році і з того часу він проживає разом з бабусею та дідусем по лінії батька в селі Дорошівці Чернівецького району Чернівецької області, за життя бачив матір один раз. Відповідачка протягом життя сина не цікавиться його здоров`ям, успіхами в школі, не забезпечує його необхідного харчування, медичного догляду, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі та підготовці до самостійного життя. Добровільно матеріальної допомоги на утримання сина відповідачка також не надає. Просив позов задовольнити. Відповідачка до судового засідання повторно не з`явилася, будучи повідомленою про час та місце його проведення. Представник третьої особи Органу опіки і піклування при виконавчому комітеті Вікнянської сільської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. За згодою позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст.280-282 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та його задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження, виданим відділом РАЦС у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №3991 від 26.04.2016 року (а.с.7). Місцем проживання відповідачки, зареєстрованому у встановленому законом порядку з 14.03.2017 року, є квартира [ADDRESS] (а.с.18, 21). Місцем проживання позивача з 30.03.2017 року домоволодіння [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов родини [PERSON] , по [ADDRESS] проживають, зокрема, син [PERSON] , 2016 року народження, мати [PERSON] , 1957 року народження, батько [PERSON] , 1950 року народження (а.с.9). Відповідно до характеристики, наданої Дорошівецькою ЗЗСО І-ІІІ ст., [PERSON] , 2016 року народження, навчається у школі третій рік, активну участь в учбовому процесі беруть тато, бабуся, дідусь (а.с.11). Також під час розгляду справи встановлено, що шлюб між сторонами розірвано рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 20.04.2018 року (а.с.8) Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За статтею 9\~держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 ст.164 СК України\~визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно висновку органу опіки і піклування при виконавчому комітеті Вікнянської сільської ради від 19.01.2024 року, доцільним є позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , 2016 року народження, з огляду на свідоме, протягом тривалого часу ухилення від виконання батьківських обов`язків. (а.с.63-64) Вказаний висновок ґрунтуються на певних фактах, що свідчать про ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків відносно своєї малолітньої дитини, проте, для суду вони не є вирішальними, а носять рекомендаційний характер, а тому оцінюються в сукупності з іншими доказами. Допитані під час розгляду справи свідки [PERSON] , [PERSON] , які є бабусею та дідусем малолітнього [PERSON] , [INFO] , пояснили, що їх син [PERSON] та колишня невістка [PERSON] перебували у шлюбі та проживали в місті Одесі. [INFO] народився онук [PERSON] . Десь через три місці після народження дитини [PERSON] в телефонній розмові з іншою невісткою дізналася, що [PERSON] пішла з дому у невідомому напрямку, а [PERSON] , будучи зайнятий на роботі, лишає дитину невістці. Тоді [PERSON] поїхала до міста Одеси та забрала онука [PERSON] до себе в село [PERSON] . Після того, як [PERSON] повернулася додому, вона не виявила наміру забрати дитину назад до Одеси та й незабаром до дитини приїхав проживати батько дитини та їх син [PERSON] , припинивши з відповідачкою шлюбні стосунки. З того часу, тобто з 2016 року і по сьогодення [PERSON] проживає з батьком, бабусею та дідусем в селі Дорошівці і вони займаються його вихованням та утриманням. Наразі позивач проходить військову службу в ЗСУ. Додали, що коли дитині було три роки [PERSON] ініціював зустріч дитини з матір`ю, відвіз сина до Одеси, однак це не викликало у неї почуттів до дитини та не спонукало до виконання батьківських обов`язків. За життя дитини, [PERSON] не зробила сину жодного подарунка. Дитина знає матір лише по фото. Допитана свідок [PERSON] суду пояснила, що будучи сусідкою родини [PERSON] та вчителем у школі, де навчається [PERSON] , стверджує, що [PERSON] майже від народження проживає в [PERSON] з бабусею та дідусем, батьком і тільки вони займаються його вихованням та утриманням. В [PERSON] пішов у перший клас та навчається вже у третьому. За життя дитини вона жодного разу не бачила його матір і в розмовах дитина про неї не згадує. Свідок [PERSON] суду пояснив, що є батьком однокласниці [PERSON] , 2016 року народження, і за час навчання дітей у школі, тобто що за останні три роки, бачив що піклуються про дитину лише бабуся з дідусем та батько. Матір [PERSON] жодного разу ані в школі, ані в селі не бачив. Таким чином, на підставі повного, всебічного з`ясування обставини справи, та оцінки доказів, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] майже з народження покинула сина [PERSON] , 2016 року народження, що призвело до того, що дитину забрали на виховання бабуся з дідусем по лінії батька, за життя сина не вчиняла дій щодо повернення дитини матері, не вчиняла дій щодо побачень з дитиною, щодо участі у її виховані та формуванні світогляду, утриманні. І вказані обставини, на переконання суду, свідчать про те, що тривалий час, а саме більше семи років [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно свого сина [PERSON] , що не відповідає інтересам дитини, порушує права дитини на забезпечення піклування матері про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратила материнський зв`язок з дитиною, а отже з метою захисту прав дитини її доцільно позбавити батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , 2016 року народження. Враховуючи викладене, позов [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. Ухвалюючи рішення про позбавлення батьківських прав, суд, вважає необхідним роз`яснити відповідачці, що за відсутності обставин, що стали підставою для позбавлення її батьківських прав, вони можуть бути поновлені в судовому порядку. Вирішуючи вимогу [PERSON] про стягнення з [PERSON] на його користь аліментів на утримання сина [PERSON] , суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.166 СК України, яка визначає правові наслідки позбавлення батьківських прав, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Обов`язок утримувати неповнолітню дитини покладений на батьків положеннями ст.ст.180, 181, 182 СК України за змістом яких батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи обов`язок відповідачки\~\~ [PERSON] , утримувати неповнолітнього сина [PERSON] , 2016 року народження, до його повноліття, з неї підлягає стягненню на користь [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів визначених до стягнення відповідає положенням ст.182 СК України. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти з [PERSON] слід стягувати з дня звернення до суду з відповідним позовом. За таких обставин, вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , підлягають задоволенню. Крім того, враховуючи, що позов [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів було задоволено в повному обсязі, з [PERSON] на користь [PERSON] , відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню понесені ним витрати по сплаті судового збору за вимогу немайнового характеру про позбавлення батьківських прав в розмірі 1073,60 грн, на користь держави судовий збір за вимогу про стягнення аліментів, від сплати якого позивач був звільнений при зверненні до суду з позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved