Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства « Українські енергетичні машини» про внесення змін до трудової книжки та стягнення заробітної плати та середньомісячного заробітку. Прохала суд визнати датою звільнення [PERSON] з посади провідного документознавця Акціонерного товариства «Укренергомашини» за скороченням штату відповідно до п.1 ст.40 КЗпП 22.09.2022 року. Змінити дату звільнення [PERSON] , зазначені в наказі №133 від 01.07.2022 року за скороченням штату відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України з звільнити «01.07.2022 року» на звільнити з «22.09.2022 року». Зобов`язати Акціонерне товариство «Укренергомашини» внести відповідні зміни в трудову книжку [PERSON] , змінити запис №15 «01.07.2022 року звільнена за скороченням штату п.1 ст.40 КЗпП України» на « [INFO] звільнена за скороченням штату п.1 ст.40 КЗпП України». Стягнути з АТ «Укренергомашини» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за період з 01.11.2021 по 01.07.2022 року та всі належні суми при звільненні, у тому числі і вихідну допомогу переббачену ст. 44 КЗпП україни. Стягнути з АТ «Укренергомашини» на користь [PERSON] середню заробітну плату за період з 01.07.2022 року по день фактичного здійснення розрахунку. Стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5\~000 грн. Позовні вимоги обґрунтувала наступним. Зазначила, працювала у ДП «Завод «Електроважмаш» з 01.06.2005 року на посаді інженера з підготовки кадрів (наказ №46 від 26.05.2005 року), з 01.09.2020 року на посаді провідного документознавця. Наказами Фонду державного майна України №586 від 08.04.2021 року та №837 від 18.05.2021 ДП «Завод «Електроважмаш» перетворено в Акціонерне товариство «Завод «Електороважмаш». Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 року №1005-р було прийнято рішення про погодження з пропозицією ФДМУ щодо реорганізації АТ «Завод «Електороважмаш» шляхом приєднання до АТ «Турбоатом». 01.12.2021 року наказом ФДМУ №2143 було затверджено Договір про приєднання між АТ «Українські енергетичні машини» та АТ «Завод «Електроважмаш» та затверджено відповідний передавальний акт. Зокрема в договорі про приєднання передбачений повний перехід зобов`язань за трудовими правовідносинами від АТ «Завод «Електроважмаш» до АТ «Укренергомашини». Таким чином , з 01.12.2021 року дія трудового договору позивача була продовжена на посаді провідного документознавця в АТ «Укренергомашини», яке прийняло на себе всі права та обов`язки роботодавця які виникли на момент приєднання. 01.07.2022 року [PERSON] була звільнена з підприємства АТ «Українські енергетичні машини» на підставі наказу №133 від 01.07.2022 року за скороченням штату відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України. Що відповідає записам №3-№ \~ \~ \~ \~15 у трудовій книжці позивача. Наказу №133 від 01.07.2022 року про звільнення позивача передувало повідомлення про скорочення штатної одиниці провідного документознавця відділу по роботі з персоналом згідно з наказом генерального директора АТ «Укенергомашини» від 11.02.2022 року №89-к з яким вона була ознайомлена 15.02.2022 року. Згідно із текстом наказу від 11.02.2022 року №89-к штатна одиниця підлягала скороченню з 15.04.2022 року. Відповідно до п.2.2 вказаного наказу начальника управління по роботі з персоналом [PERSON] було надано вказівку про вжиття заходів з подальшого працевлаштування працівника, що звільняється у зв`язку із скороченням штату. При незгоді із запропонованою роботою або відсутністю вакансій, звільнити в строки встановлені чинним трудовим законодавством. Вказала, що [PERSON] має статус одинокої матері, так як виховує ц утримує дитину до 14 років [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що з моменту повідомлення 15.04.2022 року по день звільнення 01.07.2022 року їй не було запропоновано іншу вакансію та позивачем не проведено розрахунок при звільненні. Вважає, що може бути звільнена за скороченням штату лише з 22.09.2022 року, тобто після досягнення дитиною 14 років. Зазначила, що діями відповідача їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 5 000 грн. 18.10.2022 р. відповідно ухвали судді Октябрського районного суду м. Полтави відкрито провадження по справі та ухвалено розгляд провести в порядку спрощеного позовного провадження. 14.12.2022 р. до суду надійшов відзив, в якому зазначено, що через об`єктивні , незалежні від відповідача причини підприємство фактично зупинило господарську діяльність, що не дозволяє отримувати дохід від фінансово-господарської діяльності та своєчасно розрахуватися з місцевим та державними бюджетами, постачальниками та безпосередньо найманими працівниками. Дирекцією разом з профкомом винесено постанову від 24.02.2022 року №5/88 «Про роботу підприємства у період військового стану». Вказав, що звільнення [PERSON] відбулося у повній відповідності до ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Прохав у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. 26.12.2022 р. до суду надійшла від адвоката Федорова Л.В. відповідь на відзив. У відповіді зазначено , що з відкритих джерел інформації встановлено , що АТ« Українські енергетичні машини» після 24.02.2022 р. по теперішній час продовжує господарську діяльність, постачає турбінне та генераторне обладнання для українських гідро-та атомних електростанцій. На офіційному сайті АТ « Українські енергетичні машини « викладена інформація про звернення трудового колективу до Президента України від 15.07.2022 р. , де зазначено , що колектив підприємства не зупинив свою роботу та продовжує виконання покладених зобов`язань. Також на сайті зазначена інформація від 02.06.2022 р. про те , що 30.05.2022 р. АТ «Українські енергетичні машини» уклали контракт на виготовлення та постачання електродвигунів. Також зазначена інша інформація у вересні , листопаді про те , що АТ «Українські енергетичні машини» працюють. Відповідно до Постанови дирекції та профспілкового комітету АТ « Українські енергетичні машини» від 24.02.2022 р. № 5\\88 « Про роботу підприємства в період військового стану» зазначено, що оплату праці працівників , які не задіяні в роботі критичної інфраструктури здійснювати згідно ч.3\~ст. 113 КЗпП України\~із збереженням середнього заробітку. На час воєнного стану можливо призупинення дії трудового договору, однак позивачу не повідомлялося про зупинення дії трудового договору. [PERSON] не була звільнений на підставі\~ст. 5 ЗУ « Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану «, а була звільнений за п.1\~ст.40 КЗпП України. Позивач в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала та просила задовольнити. Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за їх відсутності, прохав у задоволенні позовних вимог відмовити. На підставі ч.2 ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суддя дійшла висновку про задоволення позову частково з наступних підстав. Судом встановлено, що працювала у ДП «Завод «Електроважмаш» з 01.06.2005 року на посаді інженера з підготовки кадрів (наказ №46 від 26.05.2005 року), з 01.09.2020 року на посаді провідного документознавця. Наказами Фонду державного майна України №586 від 08.04.2021 року та №837 від 18.05.2021 ДП «Завод «Електроважмаш» перетворено в Акціонерне товариство «Завод «Електороважмаш». Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 року №1005-р було прийнято рішення про погодження з пропозицією ФДМУ щодо реорганізації АТ «Завод «Електороважмаш» шляхом приєднання до АТ «Турбоатом». 01.12.2021 року наказом ФДМУ №2143 було затверджено Договір про приєднання між АТ «Українські енергетичні машини» та АТ «Завод «Електроважмаш» та затверджено відповідний передавальний акт. Зокрема в договорі про приєднання передбачений повний перехід зобов`язань за трудовими правовідносинами від АТ «Завод «Електроважмаш» до АТ «Укренергомашини». Таким чином , з 01.12.2021 року дія трудового договору позивача була продовжена на посаді провідного документознавця в АТ «Укренергомашини», яке прийняло на себе всі права та обов`язки роботодавця які виникли на момент приєднання. 01.07.2022 року [PERSON] була звільнена з підприємства АТ «Українські енергетичні машини» на підставі наказу №133 від 01.07.2022 року за скороченням штату відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України. Що відповідає записам №3-№ \~ \~ \~ \~15 у трудовій книжці позивача. Наказу №133 від 01.07.2022 року про звільнення позивача передувало повідомлення про скорочення штатної одиниці провідного документознавця відділу по роботі з персоналом згідно з наказом генерального директора АТ «Укенергомашини» від 11.02.2022 року №89-к з яким вона була ознайомлена 15.02.2022 року. Згідно із текстом наказу від 11.02.2022 року №89-к штатна одиниця підлягала скороченню з 15.04.2022 року. Відповідно до п.2.2 вказаного наказу начальника управління по роботі з персоналом [PERSON] було надано вказівку про вжиття заходів з подальшого працевлаштування працівника, що звільняється у зв`язку із скороченням штату. При незгоді із запропонованою роботою або відсутністю вакансій, звільнити в строки встановлені чинним трудовим законодавством. Позивач [PERSON] має статус одинокої матері, так як виховує та утримує дитину до 14 років [PERSON] , [INFO] . Що з моменту повідомлення 15.04.2022 року по день звільнення 01.07.2022 року їй не було запропоновано іншу вакансію та позивачем не проведено розрахунок при звільненні. Відповідачем не було надано доказів того, що позивач ознайомлений з даними наказами , їй пропонувалися інші вакансії, як це передбачено нормами\~КЗпП України. Відповідно до\~ст.49-1 КЗпП України\~про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі , передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва та праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві , в установі, організації. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до\~статті 48 ЗУ « Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників. Оскільки суду не надано доказів правомірності звільнення позивача у зв`язку із скороченням штату, то суд вважає, що вона повинна бути звільнена\~з 22.09.2022 р. та позовні вимоги про зміну формулювання підстав звільнення [PERSON] із «01.07.2022 року звільнена за скороченням штату відповідно до п.1 ст40\~КЗпП України»\~на звільнена «22.09.2022 року звільнена за скороченням штату відповідно до п.1 ст40\~КЗпП України» Відповідно до ч.3\~ст. 235 КЗпП України\~у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким , що не відповідає чинному законодавству, у випадках , коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі , орган , який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю закону. Відповідно до\~ст. 44 КЗпП України\~при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору ( статті 38,39 ) виплачується вихідна допомога у розмірі , передбаченому колективним договором , але не менше тримісячного середнього заробітку. Заробітна плата відповідно до\~ст. 94 КЗпП України\~та\~ст. 1 ЗУ « Про оплату праці»- це винагорода, обчислена як правило у грошову виразі , яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до\~ст. 115 КЗПП України\~встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки , встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим органом на представництво трудовим колективним органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу , що не перевищує шістнадцяти календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду , за який здійснюється виплата. Позивачу не виплачена заробітна плата з 01.07.2022 року, не проведено відповідний розрахунок при зваільненні. Відповідач визнає , що заробітна не була виплачена . Однак , посилається на\~ст.10 ЗУ « Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» \~відповідно до якої, у разі неможливості своєчасної виплати заробітної плати внаслідок ведення бойових дій , строк виплати заробітної може бути відтермінований до моменту відновлення діяльності підприємства. Однак , відповідач не надав суду жодного доказу про те , що діяльність підприємства зупинялася на час ведення бойових дій . Так , з відкритих джерел інформації (офіційного сайту підприємства ) встановлено , що АТ «Українські енергетичні машини « після 24.02.2022 р. по теперішній час продовжує господарську діяльність , постачає турбінне та генераторне обладнання для українських гідро-та атомних електростанцій, отримує перемогу в міжнародних конкурсних торгах ( тендерах ) , фінансування яких здійснюється коштами Європейського банку реконструкції та розвитку і Європейським інвестиційним банком. Позивачем наданий доказ про те , що на сайті підприємства викладена інформація про звернення трудового колективу та профспілкової організації АТ « Укренергомашини « до Президента України від 15.07.2022 р. В даній інформації йшла мова про те , щоб президент втрутився в ситуацію , яка виникла навколо АТ « Мегабанк» й не допустити зупинення діяльності українського гіганта енергомашинобудування. Так , у зверненні вказано «профспілкова організація звертає увагу , що на час дії воєнного стану колектив підприємства не зупинив свою роботу й продовжує виконувати покладені на нього зобов`язання , працівники не припинили постачання турбінного та генераторного обладнання ". На офіційному сайті відповідача також знаходиться інформація від 02.06.2022 р. про те , що 30.05.2022 р. АТ « Українські енергетичні машини» уклали контракт на виготовлення та постачання електродвигунів на замовлення польської компанії . « Укренергомашини « планують виготовити та поставити 300 електродвигунів на загальну суму близько 9 млн.евро протягом 2022 р. 26.09.2022 р. на офіційному сайті АТ « Українські енергетичні машини» знаходиться інформація від 27.09.2022 р. про те , що 26.09.2022 р. на АТ « Укренергомашини « відбулися святкові заходи, присвячені Дню машинобудівника України. На сайті https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2022-02-15-001869-с знаходиться інформація про проведення тендерної закупівлі на суму 58750 206 грн. , відповідно до якої дата укладення договору про закупівлю -22.03.2022 р. , учасником , з яким укладеного договір про закупівлію є АТ « Українські енергетичні машини», замовником є ДП « НАЕК «Енергоатом» . Аналізуючи вищевикладене , суд вважає, що відповідач не припиняв своєї господарської діяльності та мав всі можливості виплачувати заробітну плату та до даних правовідносин не підлягає застосуванню норми частини 4\~статті 10 ЗУ « Про організацію трудових відносин в умова воєнного стану», яким передбачено , що у разі неможливості своєчасної виплати заробітної плати внаслідок ведення бойових дій , строк виплати заробітної плати може бути відтермінований до моменту відновлення діяльності підприємства. На час дії воєнного стану на підприємстві була видана Постанова дирекції та профспілкового комітету АТ « Українські енергетичні машини» від 24.02.2022 р. № 5\\88 « Про роботу підприємства в період військового стану «. В даній постанові зазначено: заступнику генерального директора [PERSON] , головному бухгалтеру [PERSON] на термін дії цієї постанови : забезпечити оплату праці працівників задіяних в роботі критичної інфраструктури підприємства , передбачивши доплату у розмірі 50 % від посадового окладу за фактично відпрацьований час; оплату праці інших працівників здійснювати згідно ч.3\~ст.113 КЗпП України\~із збереженням середнього заробітку. Таким чином , якщо позивач не був задіяний в роботі критичної інфраструктури підприємства , то повинен був отримувати оплату праці згідно ч.3\~ст .113 КЗПП України\~із збереженням середнього заробітку. Відповідно до ст13\~ЗУ « Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»\~можливо призупинення дії трудового договору. Однак, АТ «Українські енергетичні машини» не повідомляло про зупинення трудового договору. Оскільки частина підприємства знаходилося в стані простою, то за позивачем повинен був збережений середній заробіток відповідно до Постанови дирекції та профспілкового комітету АТ « Українські енергетичні машини» від 24.02.2022 р. № 5\\88 « Про роботу підприємства в період військового стану . Таким чином, виплати повинні бути здійснені в розмірі середнього заробітку позивача, з 01.07.2022 по 22.09.2022 року. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі з 01.11.2021 року, суд вважає, за необхідне відмовити, оскільки матеріали справи не містять доказів такої заборгованості. Відповідно до\~ст. 13 ЗУ « Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»\~призупинення дії трудового договору-це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки , передбачені трудовим договором . Однак , в матеріалах справи відсутні докази того , що позивачу повідомлялося про зупинення дії трудового договору. Стосовно відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне . Відповідно до ч.1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини. Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в\~постанові № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"\~під моральною шкодою слід розуміти втрати не майнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, завданих фізичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб, врахуванню підлягає тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках, характер та обсяг душевних страждань, характер немайнових втрат. Пунктом 9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року\~визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до положень\~ст. 23 ЦК, особа має право на відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в т.ч. у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Позивач зазначив, що внаслідок порушення його законного права на зарплату, вона змушена була економити на харчах, втратила нормальні життєві зв`язки. Однак, позивач не зазначила в чому полягає втрата нормальних життєвих зв`язків. Оскільки в матеріалах справи відсутні докази заподіяння моральної шкоди, то суд вважає необхідним відмовити в позовних вимогах в цій частині. Так, під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за ст.ст.\~1167\~1174 ЦК України\~доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Так, позивачем не надано доказів на підтвердження перенесених ним душевних страждань, погіршення стану здоров`я, порушення нормальних життєвих зв`язків та стосунків з оточуючими, а також не зазначено з яких саме міркувань він виходив при визначенні розміру моральної шкоди у сумі 5000 гривень. Розподіл судових витрат провести у відповідності до \~ст.141 ЦПК України\~ та стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі вищевикладеного ,

Outcome: partial