Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

У жовтні 2023 року позивач звернулася до суду із зазначеним вище позовом. В обґрунтування позову вказала, що 06 березня 2016 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] ; сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося через складні відносини, постійні сварки та непорозуміння. Шлюбні відносини припинені з 20 липня 2023 року, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, спору про поділ майна немає, досягнуто угоди про утримання дітей, у зв`язку з цим просила розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, 06 березня 2024 року подала до суду заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, 06 березня 2024 року подав до суду заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Інших заяв та клопотань від учасників справи не надійшло. Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2023 року вказана вище позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (арк.спр.14). 15 листопада 2023 року ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області сторонам надавався строк для примирення тривалістю 3 (три) місяці та зупинено провадження в справі до закінчення вказаного строку (арк.спр.27). 19 лютого 2024 року провадження у справі було поновлено та призначено судове засідання (арк.спр.28) Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 06 березня 2016 року, суд установив, що [PERSON] та [PERSON] 06 березня 2016 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Старосинявського районного управління юстиції у Хмельницькій області, про що було зроблено актовий запис №5 (арк.спр.5). Сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 09 серпня 2016 року та [NUMBER] від 30 листопада 2021 року (арк.спр.6, 7). Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернулася до суду з вказаним позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами у справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України). Відповідно до\~статті 51\~Конституції України\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~і чоловіка.Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною першою статті 24\~СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, що визначено частиною третьою статті 105 СК України. Відповідно до вимог частини першої статті 110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з вимогами частини другої статті 112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. Суд зауважує, що принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. При цьому суд враховує аргументи позивача, наведені нею в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо припинення шлюбних відносин, небажання примиритися. Суд враховує також те, що відповідач повністю визнав позовні вимоги та погоджується на розірвання шлюбу, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та відповідно до вимог статті 206\~ЦПК України є підставою для задоволення позову. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в статтях 105, 110, 112 СК України, на окремі з яких вірно посилається позивач в поданому позові. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується частиною першою статті 141 ЦПК України та, враховуючи задоволення позову в повному обсязі, стягує з відповідача понесені позивачем витрати на оплату судового збору.

Outcome: approved