Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

28.11.2023 позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися в Миколаївський районний суд Львівської області з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] , а саме просили визнати за ними - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] право власності по 1/2 частки за кожною, на гараж [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених позовних вимог покликаються на те, що [INFO] у м. Новий Розділ Миколаївського району Львівської області помер [PERSON] . На підставі ордеру від 14.06.1978 [PERSON] виділено гараж [ADDRESS] . На даний час адреса гаражу: [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] . що підтверджується довідкою № 491. Після смерті [PERSON] гаражем користуюсь позивачка [PERSON] , що підтверджується довідкою від 14.08.2021. Вартість даного гаражу складає 29 489, 00 грн., що підтверджується довідкою від 23.10.2023року № 10242. Після смерті [PERSON] . Новороздільською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу; спадкоємцями, які прийняли спадщину є ми, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, довідкою від 17.08.2023. Позивачі вважають, що гараж входить до складу спадщини. Постановою державного нотаріуса Новороздільської державної нотаріальної контори відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на гараж. Позивачі покликаються на ст. 392 ЦК України, відповідно до якої власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 29.11.2023 суд залишив позовну заяву без руху та надав позивачам строк для усунення недоліків позовної заяви, які позивачами було усунуто. Ухвалою суду від 19.12.2023 у справі відкрито провадження, призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні на 10.01.2024. 09.01.2024 від позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, просила суд задовольнити позовні вимоги. Позивачка зазначила, що додаткові пояснення у неї відсутні. 10.01.2024 від представника Новороздільської міської ради Львівської області Горіна Р. надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечував. 10.01.2024 від представника позивачки [PERSON] адвоката Ратича Т.М. надійшло клопотання про розгляд підготовчого судового засідання у його відсутності, просив призначити справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 10.01.2024 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.02.2023. Позивачі у судове засідання не зявились, представник [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, додаткових пояснень суду не надавав. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволені позовної заяви слід відмовити з наступних підстав. Суд встановив. Відповідно до копії свідоцтва про смерть [NUMBER] від 11.10.1994 [PERSON] помер [INFO] у віці 39 років, про що зроблений актовий запис за №137. Відповідно до копії ордеру від 14.06.1978 виданого виконавчим комітетом Новороздільської міської ради депутатів трудящих на гараж [PERSON] , він мав право на зайняття гаражу № [NUMBER] у боксі [ADDRESS] . Відповідно до копії довідки №491 від 17.08.2021 виданої виконавчим комітетом Новороздільської міської ради [PERSON] гараж, який був у користуванні її чоловіка [PERSON] , розташований на території гаражного масиву у м. Новий Розділ, має адресу: [ADDRESS] . У довідці зазначена підстава зміни адреси, а саме рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради від 12.12.2014 №296 «Про присвоєння адресних номерів гаражам на територіях гаражних масивів міста». Відповідно до копії довідки громадської організації «Новороздільське об`єднання «Гараж», яка видана [PERSON] вона є членом громадської організації «Новороздільське обєдання «Гараж» і користується гаражем № [NUMBER] , бокс № [NUMBER] по [ADDRESS] . Відповідно до копії технічного паспорту на гараж (машино-місце) № [NUMBER] [ADDRESS] , який виготовлений дочірнім підприємством ТзОВ ПБП «Контур», замовником технічної інвентаризації є [PERSON] , паспорт виготовлено 06.08.2021. Відповідно до копії довідки №10242 від 23.10.2023 виданої дочірнім підприємством ТзОВ ПБП «Контур» [PERSON] інвентаризаційна вартість гаража № [NUMBER] по [ADDRESS] складає 29489,00 грн. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.01.1997, посвідченого держаним нотаріусом Миколаївської державної нотаріальної контори Алексеевою Г.М., зареєстрованого в реєстрі №116, спадкова справа №21/95, спадкоємцями майна [PERSON] який помер [INFO] є [PERSON] - дружина та [PERSON] - дочка, [INFO] , які проживають у [ADDRESS] , які спадкують по 1/2 частині спадкового майна. Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається із: грошових вкладів з відповідними відсотками та рахунків, які належали померлому на підставі ощадних книжок. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 17.08.2023, у Новороздільській державній нотаріальній конторі Львівської області у спадковому реєстрі зареєстрована справа 21/1995, дата заведення 15.06.1995, номер у спадковому реєстрі 711108003, спадкодавцем вказано [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до копії довідки від 17.08.2023 виданої Новороздільською державною нотаріальною конторою Львівської області 15.06.1995 в Новороздільській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу №21/1995 після смерті [PERSON] , [INFO] . Вказано, що спадкоємцями, які прийняли спадщину за законом є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №428/02-31 від 17.08.2023 Новороздільська державна нотаріальна контора відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на гараж, який знаходиться у [ADDRESS] . Вказано, що спадщина не може бути оформлена, так як відсутній правовстановлюючий документ. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в тому числі шляхом визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відовідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування». Як зазначено в пункті 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду Ураїни з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків. Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», при вирішенні спорів про право власності на жилий будинок, на квартиру в житлово-будівельному або житловому кооперативі, на інші будівлі судам слід виходити з роз`яснень, які дані Пленумом Верховного Суду України у прийнятих ним постановах з цих питань. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 8 Постанови пленуму Верховного Суду України від 28 червня 1991 року №5 «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов`язаних із діяльністю гаражно-будівельних кооперативів», у справах про право на пай і на гараж судам належить виходити з того, що член гаражно-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом. Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах спадкування» передбачено, що у разі смерті члена гаражно-будівельного кооперативу, яким до дня смерті були внесені повністю пайові внески, то до складу спадщини включається відповідний гараж. Згідно з пункту 81 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 для державної реєстрації права власності на окремо розташоване індивідуально визначене нерухоме майно (дача, гараж тощо), будівництво яких здійснювалося у результаті діяльності дачного, гаражного чи іншого кооперативу, крім документів, передбачених пунктами 41 і 42 цього Порядку, також подається довідка відповідного кооперативу про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на гараж за [PERSON] не зареєстровано та на вказаний гараж відсутні правовстановлюючі документи. Відсутність правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця є перешкодою в оформленні позивачем своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, зокрема шляхом отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину. Крім того, судом встановлено, що держаним нотаріусом Миколаївської державної нотаріальної контори Алексеевою Г.М. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] спадкують по 1/2 частці спадкового майна та вказано перелік майна які спадкують. Із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на гараж ( адреса [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] ) після смерті чоловіка - [PERSON] , позивачка [PERSON] звернулась лише у 2023 році, що стверджується постановою нотаріуса Шолок О.Я про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували, що після смерті [PERSON] (1994 рік) його спадкоємці - [PERSON] та [PERSON] виявляли бажання успадкувати гараж, який за словами позивачів належав [PERSON] . Відповідно до ордеру від 14.06.1978 виданого [PERSON] виконавчим комітетом Новороздільської міської ради депутатів трудящих на гараж, він мав право на зайняття гаражу № [NUMBER] у боксі № [NUMBER] секції № 1 по [ADDRESS]. У матеріалах справи, які надані позивачами в обгунтування своїх вимог, відсутня інформація (довідка) про те, що [PERSON] будучи членом кооперативу вніс пайовий внесок у повному розмірі. Натомість відповідно до документів, які надані позивачами [PERSON] є членом громадської організації «Новороздільське об`єдання «Гараж» користується гаражем за адресою: [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] та у неї заборгованість відсутня. Таким чином, [PERSON] будучи членом громадської організації «Новороздільське об`єдання «Гараж» користується гаражем, який був наданий її чоловікові у користування на підставі ордеру. Натомість донька [PERSON] не є членом громадської організації «Новороздільське об`єдання «Гараж» та у матеріалах справи відсутня інформація про користування нею вказаним гаражем. Крім того, позивачі не надали документів, які б підтверджували звернення позивачів в органи правління кооперативу щодо можливості приватизації гаражу. Перш ніж власник - член гаражно-будівельного кооперативу зможе оформити документи на свій особистий гараж, кооперативом повинні бути оформлені відповідні документи, що свідчать про їх законне будівництво. Оформленням документів у гаражному кооперативі займається голова кооперативу, в нього повинна бути оформлена оренда на землю або право постійного користування нею і дозвіл на будівництво гаражів. Умовами отримання права власності на гараж, розташований у гаражному кооперативі є: гаражний кооператив зареєстровано як юридичну особу; відомості про наявний гаражний кооператив внесені до Реєстру прав власності на нерухоме майно; зареєстроване речове право на земельну ділянку, на якій розташований кооператив; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; перелік фізичних та юридичних осіб, кошти яких залучалися для будівництва, або затверджений загальними зборами кооперативу список членів кооперативу; документ, що підтверджує прийняття об`єкта в експлуатацію. Для реєстрації права власності на гараж члену кооперативу необхідно мати наступні документи: паспорт та ідентифікаційний код майбутнього власника гаража; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; належним чином завірена копія акта про передачу землі для використання гаражним кооперативом; документ, що підтверджує прийняття об`єкта в експлуатацію, у разі якщо будівництво об`єкта здійснювалося після 5 серпня 1992 року; довідку кооперативу про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі; технічний паспорт на гараж з Бюро технічної інвентаризації (БТІ). А тому суд приходить до переконання, що викладені позивачами вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, а позивачі мають право на оформлення права власності у позасудовому порядку шляхом звернення до органів ЦНАП. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed