Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , місце народження село Плодородне Михайлівського району Запорізької області, батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , місце народження село Кам`янка Апостолівський район Дніпропетровська область, актовий запис про народження № 12 від 14 листопада 2011 року, який проживає за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що [PERSON] , [INFO] та відповідач [PERSON] , [INFO] між сторонами 16.04.2011 року було зареєстровано шлюб Кам`янською сільською радою Апостолівського району Дніпропетровської області. Від шлюбу у подружжя є син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 14.11.2011 року, видане Кам`янською сільською радою Апостолівського района Дніпропетровської області. Але спільне життя у них з відповідачем [PERSON] не склалося, в січні місяці 2014 року вони припинили шлюбні відносини, оскільки зрозуміли, що збереження сімейних відносин не можливо в зв`язку із систематичними суперечками. Згідно заочного рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області Справа № 171/ 1594/ 15-ц, 07 вересня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 16 квітня 2011 року Кам`янською сільською радою Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 3, було розірвано. Відповідно до виконавчого листа виданого 26.08.2016 року по Справі № 171 /1596/ 15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, з відповідача [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 /4 з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 15 липня 2015 року, до повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З того часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. З моменту припинення спільного проживання, відповідач [PERSON] проживає окремо, їхній син [PERSON] як проживав разом з батьком позивачем так і залишився проживати по теперішній час. За даний період часу відповідач [PERSON] , жодного разу не намагалась спілкуватися з сином, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавала та не надає по цей час, жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере участі у вихованні сина, не цікавиться його умовами проживання, фізичним і духовним розвитком, станом його здоров`я. Відповідач не бачилась та не спілкувалась жодного разу з сином [PERSON] не відвідувала його за місцем мешкання, де на теперішній час він проживає разом зі своїм батьком, бабусею та дідусем. Внаслідок систематичного невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків виникла необхідність захисту інтересів дитини шляхом позбавлення батьківських прав його матір [PERSON] . Позивач та представник позивача адвокат Яковченко В.І. в судове засідання не з`явились, надали заяву, в якій просять розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, в разі неявки відповідача не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про час та місце розгляду була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив не надала. Разом з тим, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про виклик до суду відповідача, з огляду на що відповідач, відповідно до п.11 ст.128 ЦПК України вважається таким, що отримав судову повістку. Повноважний представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину іі дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний тa моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав, визначений ст. 164 Сімейного кодексу України. Мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він): - не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини й протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; - ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; - жорстоко поводяться з дитиною; - є хронічними алкоголіками або наркоманами; - вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; - засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, такий перелік має виключний характер. Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати системний та постійний характер, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку в особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікую і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Аналіз всіх поданих позивачем письмових доказів свідчить про те, що відповідачка свідомо ухиляється від своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. До такого висновку суд дійшов, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, між позивачем [PERSON] , [INFO] та відповідачем [PERSON] , [INFO] , 16.04.2011 року було зареєстровано шлюб Кам`янською сільською радою Апостолівського району Дніпропетровської області. Від шлюбу у подружжя є син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 14.11.2011 року, видане Кам`янською сільською радою Апостолівського района Дніпропетровської області. Згідно заочного рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області Справа № 171/ 1594/ 15-ц, 07 вересня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 16 квітня 2011 року Кам`янською сільською радою Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 3, було розірвано. Відповідно до виконавчого листа виданого 26.08.2016 року по Справі № 171 /1596/ 15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Було Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Плодородне Михайлівського району Запорізької області ( ІПН [NUMBER] ) на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 /4 з усіх видів заробітку ( доходу) щомісяця, починаючи з 15 липня 2015 року, до повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до довідки № 343 від 22.06.2023 року видана Апостолівською міською радою, про те, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований в [ADDRESS] і має такий склад сім`ї : син [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки № 32 від 21.06.2023 року виданої Кам`янським ліцеєм Апостолівської міської ради вказано, що [PERSON] , 2011 року народження, що він дійсно навчається в 6 класі Кам`янського ліцею. Згідно характеристики [PERSON] , являється учнем 6 класу Кам`янського ліцею, [PERSON] навчається у Кам`янському ліцеї з першого класу. Зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюби вий, уважний учень. Батько приділяє належну увагу вихованню та навчанню сина : цікавиться його успіхами, відвідує батьківські збори, завжди підтримує зв`язок із класним керівником, допомагає синові у будь- яких починаннях. Мати не бере участі у вихованні [PERSON] . Відповідно до актів обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] , [PERSON] від 14.09.2016 року, 21.10.2016 року, вказано, що мають у власності житловий будинок, у сина є своя кімната, місце для навчання та відпочинку. Відповідно до акту остеження умов проживання [PERSON] від 05.10.2016 року вказано, що комісією у складі [PERSON] - голова опікунської ради Апостолівської міської ради, та членами опікунської ради були обстеженні умови проживання даної сімї. У малолітнього [PERSON] є окрема кімната, яка повністю облаштована для проживання хлопчика : меблі, іграшки, одяг та взуття. Його колишня дружина гр. [PERSON] давно не цікавиться життям свого малолітнього сина [PERSON] , не приймає ніякої участі у його вихованні та не надає ні матеріальної, ні фінансової допомоги. Відповідно до акту обстеження уповноваженної особи [PERSON] , вказано, що [PERSON] , [INFO] з народження проживає в [ADDRESS] по теперішній час разом з батьком [PERSON] . Згідно довідки - характеристики видана гр. [PERSON] вказано, що він розлучений, має сина [PERSON] , від народження займається вихованням сина. З 2022 року [PERSON] став на захист нашої держави та несе службу в ЗСУ. Згідно довідки № 2219 від 27.06.2023 року солдат [PERSON] , перебуває на військовій службі з 01.07.2022 року по теперішній час. Згідно довідки про доходи № 1028 від 26.06.2023 року [PERSON] , працевлаштований, займає посаду водій, та отримує постійно належну заробітну плату. Частиною 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до вимог ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року визначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Згідно висновку служби у справах дітей при виконавчому комітеті Апостолівської міської ради Вих № 216 від 13.11.2023 року про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , служба у справах дітей виконавчого комітету Апостолівської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На підставі досліджених та оцінених в сукупності доказів судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не виконує покладених на неї ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо піклування про здоров`я свого малолітнього сина його фізичний, духовний та моральний розвиток. Крім того відповідачка не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування сина, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, що є підставою для позбавлення її батьківських прав і за наведених обставин таке позбавлення батьківських прав є необхідним та відповідає найвищім інтересам дитини. За таких обставин, позов, заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів малолітньої дитини, судом визнається таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, судовий збір за позовними вимогами про позбавлення батьківських прав у розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved