Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

14 листопада 2023 року позивач [PERSON] , як законний представник неповнолітнього [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про визнання за [PERSON] права на приватизацію квартири та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 09 березня 2023 року їй було видано ордер № 15 серія «Г» на жилу площу в гуртожитку, відповідно до якого надано право на зайняття жилої площі в гуртожитку, який розташований за адресою: [ADDRESS], кімната [NUMBER] , площею 13,3 кв.м., кімната [NUMBER] площею 17,2 кв.м. Ордер було видано на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 121/1 від 02.03.2023 року. Станом на день звернення з позовною заявою до суду у зазначених кімнатах [NUMBER] і [NUMBER] у будинку [ADDRESS] позивач проживає разом із неповнолітнім сином [PERSON] . Позивач зазначає, що у вересні 2023 року, вона, діючи у власних інтересах та в інтересах свого неповнолітнього сина, звернулась до районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району із заявою про приватизацію житлового приміщення (кімнати [NUMBER] і [NUMBER]) в гуртожитку, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Між тим, листом № З-339-558 від 20.09.2023 року, № З-340-О-559 від 20.09.2023 року районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району повідомила про відмову у задоволенні заяви щодо приватизації дитиною [PERSON] житлового приміщення у гуртожитку, посилаючись на надання неповного пакету документів, передбаченого Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009 року, зокрема, відсутня інформація про реєстрацію місця проживання [PERSON] у період з 23.01.2009 року по 10.01.2029 року, а також відсутні документи, які підтверджують невикористання житловогочека у період з 23.01.2009 року по 10.01.2019 року. Позивач стверджує, що інформацією про реєстрацію місця проживання особи від 04 липня 2023 року, наданою Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради підтверджується, що зареєстрованим місцем проживання її сина [PERSON] , [INFO] , у період із 10.01.2019 року по 23.03.2023 року є [ADDRESS] . Довідкою № 107.357-23/421 від 25 жовтня 2023 року, наданою Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , не використав житловий чек. Посилаючись на вищезазначені обставини, приймаючи до уваги, що відмова районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району позбавляє неповнолітню дитину права на приватизацію, позивач звернулася до суду з позовом до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про визнання за [PERSON] права на приватизацію жилої площі (кімнати [NUMBER], [NUMBER]) в гуртожитку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , та зобов`язати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Олександрівському району провести дії по приватизації жилої площі (кімнати [NUMBER], [NUMBER]) в гуртожитку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , за відсутності довідок про реєстрацію місця проживання [PERSON] в період з 23.01.2009 року по 10.01.2019 року та документу, що підтверджує невикористання житлового чеку для приватизації державного житлового фонду [PERSON] в період з 23.01.2009 року по 10.01.2019 року. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 17 листопада 2023 року вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.28). 20 грудня 2023 року представником відповідача Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району Наливайко І.М., яка діє на підставі довіреності № 20.01/04-07-234 від 01.05.2023 року (а.с.41), було подано до канцелярії суду відзив на позовну заяву, із змісту якого вбачається, що представник відповідача просить ухвалити рішення на розсуд суду, на підставі доказів наявних у матеріалах справи (а.с.35-40). У судовому засіданні позивач [PERSON] і представник позивача - адвокат Сімонець Є.О., яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1160981 від 31.01.2024 року, підтримали позовну заяву з підстав викладених у позові, та наполягають на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району Наливайко І.М. просила суд ухвалити рішення на розсуд суду, на підставі доказів, наявних у матеріалах справи. Допитана в якості свідка по справі [PERSON] , яка являється сусідкою позивача по справі, пояснила суду, що з 1991 року позивач [PERSON] проживає у гуртожитку, у кімнатах № [NUMBER] , [NUMBER] в будинку [ADDRESS] . У 2009 році у позивача народився син [PERSON] , який з моменту народження і по цей час проживає разом із позивачем за вказаною вище адресою. Допитана в якості свідка по справі [PERSON] надала суду аналогічні свідчення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що за фактом проживання позивачу [PERSON] видано ордер № 15, серія «Г» на жилу площу в гуртожитку, відповідно до якого надано право на зайняття сім`єю з двох осіб, в тому числі і [PERSON] , жилої площі в гуртожитку, який розташований за адресою: [ADDRESS], кімната [NUMBER] , площею 13,3 кв.м., кімната [NUMBER] площею 17,2 кв.м. Ордер видано на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 121/1 від 02.03.2023 року (а.с.16). Із копії паспорта позивача [PERSON] вбачається, що позивач з 05 грудня 1991 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-6). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29 січня 2009 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, мамою [PERSON] , [INFO] , значиться [PERSON] (а.с.8). Відповідно до Довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру, [PERSON] з 10.01.2019 року зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.9-10). Відповідно до інформації про реєстрацію місця проживання [PERSON] від 04 липня 2023 року, вих. №04-49/1-88, видану Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради, зареєстрованим місцем проживання останнього у період з 10.01.2019 року по 23.03.2023 року є [ADDRESS] (а.с.14). Із змісту довідки № 107.357-23/421 від 25 жовтня 2023 року, виданої Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS], кімнати [NUMBER]-77 не значиться усписках громадян, які мають право на приватизацію житла. Дані з використання житлового чека відсутні (а.с.15). Довідкою Центру управління нерухомим майном та інфраструктурою Запорізького регіону від 27.10.2023 року підтверджено, що у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] на момент його передачі за актом приймання-передачі № б/н від 30.11.2020 року жо комунальної власності міста Запоріжжя (КП «Наше місто») були відсутні мешканці, які б мали приватизовану площу даного гуртожитку (а.с.17). Актом підтвердження постійного проживання дитини, складеного 26 жовтня 2023 року чотирма мешканцями будинку [ADDRESS] , підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , з моменту свого народження і по дату підписання даного акту постійно проживав разом з мамою [PERSON] за адресою: [ADDRESS], кімнати [NUMBER] і [NUMBER] (а.с.18). Листами № З-339-558 і № З-340-О-559 від 20 вересня 2023 року районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району відмовила позивачу [PERSON] у задоволенні заяви щодо приватизації дитиною [PERSON] житлового приміщення у гуртожитку, посилаючись на надання неповного пакету документів, передбаченого Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009 року, зокрема, відсутня інформація про реєстрацію місця проживання [PERSON] у період з 23.01.2009 року по 10.01.2029 року, а також відсутні документи, які підтверджують невикористання житловогочека у період з 23.01.2009 року по 10.01.2019 року (а.с.11-12). Згідно статті 7 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 345 ЦК України визначено право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. Правові основи приватизації житла, що знаходиться у державній власності, визначені у Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду» і у Законі України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». Набуття фізичними особами у власність майна в результаті приватизації здійснюється уповноваженими органами приватизації на підставі Законів України «Про приватизацію державного житлового фонду», «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» та Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово- комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 (із змінами). Порядку передачі житлових приміщень гуртожитків, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя, у власність громадян, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 25.07.2012 № 34 (нормативно-правові акти чинні та знаходяться у публічному доступі). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Відповідно до статті 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Частиною 3 статті 9 ЖК України визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Відповідно до пунктів 17, 18 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», який затверджений наказом Міністерства з питань жилого-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009 року, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.1.2010 року № 109/17404, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації та подає такі документи: оформлену заяву на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідку про склад сім`ї та займані приміщення; копію ордера про надання жилої площі (копію договору найму жилої площі у гуртожитку): документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Пункт 18 Положення № 396 від 16.12.2009 року, викладений чітко і конкретно та встановлює обов`язок подання громадянином до органу приватизації повного переліку документів. Відповідно до пункту 4.23 Положення про районні адміністрації міської ради, затвердженого рішенням Запорізької міської ради № 27 від 30 жовтня 2019 року, районним адміністраціям міської ради делеговані повноваження в частині приватизації житла. Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства, права. Право громадян на приватизацію житла та перелік умов, за яких здійснюється приватизація житла, передбачені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», а нормативні акти, що видає Міністерство з питань житлово-комунального господарства України, не мають сили закону і не можуть суперечити закону. Статтею 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування,- державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених законом. Частиною 2 статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що не підлягають приватизації наступні об`єкти: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках, квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Згідно із Порядком подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до органів юстиції та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2005 № 34/5 (із змінами) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.04.2005 № 381/10661, нормативно-правовий акт - офіційний документ, прийнятий уповноваженим на це суб`єктом нормотворення у визначеній законом формі та порядку, який встановлює норми права для неозначеного кола осіб і розрахований на неодноразове застосування (даний акт чинний та знаходиться у публічному доступі). Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затверджене наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 (із змінами) та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.01.2010 № 109/17404 в установленому в державі Україна порядку. У констатаційній частині наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009 року вказано, що Положення затверджено відповідно до Законів України «Ппо приватизацію державного житлового фонду». «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». Положення про Міністерство з питань житлово-комунального господарства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 717 від 12.05.2007 року, та з метою приведення у відповідність до законодавства власних нормативно- правових актів. Встановивши наведені обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про те, що спірні кімнати квартира не відносяться до житла, визначеного ч. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», а тому, не зважаючи на відсутність довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] в період з 23.01.2009 року по 10.01.2019 року, а також документа, що підтверджує невикористання [PERSON] житлового чека для приватизації державного житлового фонду в період з 23.01.2009 року по 10.01.2019 року, оскільки, під час розгляду справи судом було встановлено, що позивач разом із сином [PERSON] в період часу з 23.01.2009 року і по день звернення до суду проживають у вищевказаному житловому приміщенні на законних підставах, законність їх проживання ніхто не оспорює, наявні дані про їх реєстрацію у вказаному житловому приміщенні, а також підтверджено, що [PERSON] не використав житловий чек для приватизації державного житлового фонду, а отже, дотримано всі умови, передбачені Законами України «Про приватизацію державного житлового фонду», «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», внаслідок чого у [PERSON] наявне право здійснити приватизацію житлового приміщення, в якому він постійно проживає разом з мамою - позивачем по справі [PERSON] . На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved