Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 28.08.2021 року відповідач уклав з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитний договір № 814174219. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01. 31.12.2020 року Додатковою угодою №26 до Договору факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти тест договору у новій редакції. Відповідно до реєстру боржників № 158 від 02.11.2021 року до Договору факторингу № 28/1118-01, до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 814174219. 20.10.2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до якого ТОВ «Таліон плюс» передає ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату, а ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників. Відповідно до реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 року до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 92781,40 грн., з яких 22000 грн. - сума заборгованості по основному боргу та 70781,40 грн. - сума заборгованості за відсотками. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача загальну суму заборгованості 92781,40 грн 24.11.2023 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення розгляду справи, повідомлявся, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 28.08.2021 року відповідач уклав з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договір кредитної лінії № 814174219, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 22000 грн. зі строком повернення до 27.09.2021 року (а.с. 7-12). Відповідно до додаткової угоди №26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року текст договору було викладено у новій редакції (а.с. 13-15), відповідно до якого предметом договору між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було відступлення права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року (а.с. 16-17), укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», відповідно до якого предметом договору між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було відступлення права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У позовній заяві позивач посилається на ту обставину, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги за кредитним договором № 814174219 від 28.08.2021 року на підставі Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року, укладеного з ТОВ «Таліон Плюс», яке в свою чергу набуло право вимоги до відповідача на підставі Договору факторингу № 28/1118-01, укладеного з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Так, у матеріалах справи наявні копії додаткової угоди №26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року та договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року, однак, суду не надано належних та достатніх доказів на підтвердження переходу прав грошової вимоги за договором кредитної лінії № 814174219 від 28.08.2021 року від первісного кредитора - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки договір факторингу між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» був укладений 28.11.2018 року, додаткова угода до нього - 31.12.2020 року, а безпосередньо договір кредитної лінії № 814174219, укладений між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» був укладений 28.08.2021 року. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Таким чином, позивач як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема, щодо виникнення кредитних договірних правовідносин між сторонами на підставі кредитного договору та невиконання відповідачем взятих на себе за договором грошових зобов`язань, суму боргу, подавши суду належні і допустимі докази, оскільки обов`язок подання доказів покладається на сторін. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Так, за п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) та правонаступництва. Частиною 1 ст. 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, у розумінні статей 77, 78 ЦПК України, на підтвердження тієї обставини, що первісний кредитор - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги за договором кредитної лінії № 814174219 від 28.08.2021 року на користь ТОВ «Таліон Плюс», а тому у суду відсутні підстави вважати, що позивач, як черговий правонаступник кредитора, набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором. ю. Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові - судові витрати покладаються на позивача. На підставі ст. 525, 526, 530, 611, 1054, 1055, 1050 ЦК України,

Outcome: dismissed