Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

22.01.2024 до Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача аліменти на користь матері дитини [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2300 грн. 00 коп. до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на користь спільної доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти з дня подання заяви до суду. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається, зокрема, на те що, з 16.06.2018 не перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Тростяницьким районним відділом РАГС Сумської області, актовий запис №64. У позивача та відповідача народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. Відповідач [PERSON] здоровий, працездатний, Згоду про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 25.01.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою; розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 14). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до канцелярії суду 01.03.2024 надійшла заява [PERSON] , в якій вона просить судове засідання завершити без її участі, позовні вимоги підтримує. Просить встановити розмір аліментів 2300 грн. (а.с. 18). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до канцелярії суду 01.03.2024 надійшла заява [PERSON] , в якій він зазначає, що не заперечує проти задоволення позивних вимог. Повідомляє, що працює в ТОВ «Охорона та Захист», просив визначити розмір стягнення аліментів у розмірі 2300 гривень. Просив провести судовий розгляд без його участі (а.с. 19). Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16.06.2018, 16.06.2018 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №64 (а.с. 7). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.06.2021, [PERSON] народилась [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 8). Згідно довідки №ОЗ000000001 від 04.03.2024 про заробітну плату (грошове забезпечення) та інші доходи, [PERSON] працює в ТОВ «ОХОРОНА ТА ЗАХИСТ» з 14.02.2023 на посаді Охоронник 3 розряду, та за період з 01.03.2023 по 29.02.2024 його дохід склав 93239,98 грн. (а.с. 23). Судом встановлено, що дитина проживає з матір`ю. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини, на теперішній час, не досягнуто. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог статей 180-181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Вимогами ч.3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку. Згідно ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: - 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п.1 ст.3 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини, дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 192 СК України та п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів. Згідно вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до положень ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, дані про особу відповідача, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає за можливе позовні вимоги щодо стягнення аліментів задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2300 грн. 00 коп., починаючи з 22.01.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Обставини, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти саме у такому розмірі, матеріали справи не містять. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: approved