Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Позов мотивує тим, що між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, в якому народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Калуського міськрайонного суду від 25.07.2007 року шлюб між сторонами розірвано, сина залишено проживати з позивачкою. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 19.07.2007 стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу до виповнення чином повноліття. [INFO] син [PERSON] досягнув повноліття. Проте, він навчається на 4 курсі денної форми навчання у Калуському політехнічному фаховому коледжі відділення автоматизації та комп`ютеризованих систем, державне замовлення. У зв`язку із навчанням на денній формі в коледжі, їхній син немає змоги влаштуватися на роботу та самостійно отримувати заробіток. Відповідач є фізично здоровим та працездатним, інших утриманців немає, працює за межами України де отримує стабільний та високий дохід. Так як дитина навчається на денній формі навчання, то позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 5\~000 грн. на період навчання починаючи з дня пред`явлення позову, а також стягнути судові витрати. Заочним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.09.23 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у розмірі 5\~000 грн. щомісячно,\~\~на час його навчання до 30.06.2024 року , але не більше як до досягнення ним 23-х років та стягнуто судовий збір. Додатковим рішенням від 03.10.2023 року заяву [PERSON] задоволено та стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. Додатковим рішенням від 20.12.2023 року заяву [PERSON] задоволено та викладено резолютивну частину рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.09.2023 в справі за позовом\~ [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання в такій редакції: «Стягувати з [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання [ADDRESS] , РНОКПП невідомо на користь [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у розмірі 5\~000 грн. щомісячно, розпочати від дня пред`явлення позову з 15.08.2023 року \~\~на час його навчання до 30.06.2024 року , але не більше як до досягнення ним 23-х років.», відкликано з Калуського відділу ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчий лист №345/3935/23, виданий Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області 09.11.2023. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.01.2024 року заочне рішення Калуського міськрайонного суду від 19.09.2023 та додаткові рішення від 03.10.2023 року та 20.12.2023 року по справі за позовом\~\~ [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання скасовано та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Представник відповідача адвокат Яцків М.В. подав до суду відзив на позов, згідно якого просить повністю відмовити у задоволенні позову. Зокрема вказав, що при поданні позову, позивачем, незважаючи на її обізнаність, не вказано про матеріальне становище їхньої спільної повнолітньої дитини, наявність у відповідача на утриманні інших дітей. Так, у позовній заяві позивач зазначає, що син навчається на денній формі навчання , при цьому, жодних доказів понесення таких витрат до позовної заяви не долучено. Крім того, їхній спільний син із 2022 року не проживає в Україні, так як спочатку з квітня 2022 року по липень 2022 року їхній син певний період часу проживав з ним в Іспанії, де отримав право на проживання до 04.03.2024 року, що підтверджується PERMISO DE RESIDENCIA E24160034. Після цього, на нетривалий час син поїхав в Україну та через деякий час виїхав у Польщу, де проживає по даний час та навчається дистанційно. Крім того зазначає, що син навчається за державним замовленням та отримує стипендію. Також вказує, що [PERSON] не працевлаштований в Іспанії, а відповідно не отримує доходів, а також не отримує будь-якої допомоги від даної держави, оскільки в`їхав сюди ще до початку війни. Окрім того, на утриманні у відповідача є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від цивільного шлюбу. Окремо, звертає увагу, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Так, до позовної заяви позивачем не долучено жодних доказів, які б підтверджували, що їхній син, [PERSON] , проживає з нею. Тому, виходячи з вищевикладеного, у [PERSON] на утриманні знаходиться 2 (двоє) неповнолітніх дітей, з лютого 2023 року він не працює, їхній повнолітній син [PERSON] проживає та працює у Польщі де отримує дохід який забезпечує повністю його потреби, в т.ч. пов`язані із його навчанням, що засвідчує про наявність підстав для відмови у задоволенні позову. Представник позивача адвокат Васютин Я.В. своїм правом подання відповіді на відзив відповідно до норм\~ст.166 ЦПК України\~ скористався та зазначив, що аргументи, наведені представником відповідача, є безпідставними та таким, що спрямовані на уникнення сплати належного розміру аліментів на утриманні сина, який продовжує навчання. Просить врахувати, що н підтвердження зазначених обставин, які викладені у відзиві, відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих письмових доказів, які б свідчили, що спільний син сторін більше двох років перебуває за межами України та проживає в Польщі. Також зазначає, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, не залежить від форми навчання. А те, що у відповідача є на утриманні ще двоє неповнолітніх дітей свідчить по те, що відповідач приховує інформацію про свої реальні доходи, які б давали йому можливість утримувати в тому числі й повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання. Тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представником відповідача адвокатом Яцківим М.В. надано в порядку ст. 180 ЦПК України заперечення на відповідь на відзив, у відповідності до якого наполягає на відмові у задоволенні позову посилаючись на те, що [PERSON] в 2022 році або на початку 2023 року виїхала з України в Англію де проживає по даний час. Тобто, у даній справі мати може звернутися з позовом тільки у тому випадку, якщо повнолітній син, який продовжує навчатися, проживає разом з нею. При цьому повнолітній син чи дочка у відповідності до ч. 3 ст. 199 СК України мають право самостійно звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Звідси, подаючи позов, позивач повинен підтвердити належними та допустимими доказами факт проживання сина разом із нею. Таким чином, беручи до уваги, що Позивачем до позовної заяви не долучено доказів щодо проживання [PERSON] разом із нею, а натомість долучені відповідачем докази засвідчують, що Позивач не проживає разом із сином, то у відповідності до вимог ч. 3 ст. 199 СК України, вона є неналежним Позивачем у даній справі. При цьому, позивачем жодним чином не спростовано норми матеріального права, які наведені у відзиві, що для стягнення із відповідача аліментів у даній справі відсутні 2 (два) із 4 (чотирьох) обов`язкових юридичних факти, а саме: у сина відсутня потреба у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням; у відповідача відсутня можливість надавати таку допомогу. Так, з лютого 2023 року відповідач не працевлаштований в Іспанії, а відповідно не отримує доходів, а також не отримує будь-якої допомоги від даної держави, оскільки в`їхав сюди ще до початку війни. На даний час, його сім`я до складу якої входить двоє неповнолітніх дітей проживає на заробітну плату його цивільної дружина та на заощадження сім`ї з попередніх років, у зв`язку з чим приходиться на всьому економити. У зв`язку з вищевикладеним, просить врахувати викладене у відзиві та у даному запереченні та повністю відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. 25.12.2004 відділом РАЦС Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області між сторонами зареєстровано шлюб, який рішенням Івано-Франківського міського суду від 25.07.2007 розірвано, а дитину залишено проживати з позивачем (а.с.4). У шлюбі з відповідачем у сторін народивсь син [PERSON] , [INFO] (а.с. 3). Рішенням Калуського міськрайонного суду від 19.07.2007 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] з усіх видів заробітку 1/4 частини аліментів щомісячно. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. [INFO] син [PERSON] досягнув повноліття (а.с.3). Як вбачається з Витягу із реєстру територіальної громади №2024/001226591 від 05.02.2024 року, адреса місця проживання [PERSON] є [ADDRESS] (а.с130). Згідно довідки від 03.07.2023 року за №154 виданої Калуським політехнічним фаховим коледжем [PERSON] дійсно є студентом 4 курсу денної форми навчання Калуського політехнічного фахового коледжу відділення автоматизації та комп`ютеризованих систем за державним замовленням, закінчення навчання 30.06.2024 року (а.с.6). А довідкою від 08.01.2024 року за №1 виданої Калуським політехнічним фаховим коледжем встановлено, що [PERSON] з 27.02.2023 року навчається за дистанційною формою навчання відповідно до рішення педагогічної ради від 16.01.2023 року №10/0д та наказу від 27.02.2023 року № 51/од (а.с.102). У пункті 20 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, нормативно-правовий акт № 3 від 15.05.2006", постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст.\~200\~СК\~України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 ст.\~182\~СК\~України при\~визначенні\~розміру\~аліментів суд\~враховує:\~стан\~здоров`я\~та\~матеріальне\~становище дитини ;\~стан\~здоров`я\~та\~матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів\~інших\~дітей,\~непрацездатних\~чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~рухомого та\~нерухомого\~майна,\~грошових\~коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір\~прожиткового мінімуму\~для\~працездатної\~особи,\~якщо\~платником\~аліментів не\~доведено\~джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. З наведених норм чинного законодавства вбачається, що підставою для сплати аліментів на навчання є досягнення дитиною повноліття, факт продовження навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно є студентом 4 курсу денної форми навчання Калуського політехнічного фахового коледжу відділення автоматизації та комп`ютеризованих систем за державним замовленням, закінчення навчання 30.06.2024 року та з 27.02.2023 року навчається за дистанційною формою навчання. Представник відповідача вказує, що позивачка в даному позові є неналежним позивачем та не мала права звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається, так як не проживає разом з сином, а знаходиться на роботі в іншій країні, а їхній спільний з позивачкою син із 2022 року виїхав в Польщу, де проживає по даний час та навчається дистанційно. Так, ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.02.2024 витребувано у адміністрації Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону України позивачем та їхнім повнолітнім сином за період часу з 01.01.2022 року по даний час, із зазначенням дати виїзду та в`їзду в Україну (а.с. 151-152). Так, згідно інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 22.02.2024 року щодо перетинання державного кордону України [PERSON] та [PERSON] вбачається, що позивачка та її син періодично здійснюють виїзд за кордон (а.с.157). Витягом із реєстру територіальної громади №2024/001226591 від 05.02.2024 року, встановлено, що адреса місця проживання [PERSON] є [ADDRESS] (а.с.130). Згідно фотокопій паспорта позивача [PERSON] адресою її місця реєстрації є [ADDRESS] (а.с.7). Так, згідно вище перелічених документів судом встановлено, що на даний час повнолітній [PERSON] перебуває за кордоном, однак даний факт законодавцем не визначений як такий , що позбавляє його права на отримання аліментів, а відповідача на сплату аліментів на утриманя повнолітнього сина. При цьому, суд звертає увагу суду на те, що відповідно до ст.49 Закону України «Про вищу освіту» особа має право здобувати вищу освіту в різних формах або поєднувати їх. Основними формами здобуття вищої освіти є: інституційна (очна (денна, вечірня), заочна, дистанційна, мережева); дуальна. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про вищу освіту», коледж це заклад вищої освіти або структурний підрозділ університету, академії чи інституту, що провадить освітню діяльність, пов`язану із здобуттям ступеня бакалавра та/або молодшого бакалавра, проводить прикладні наукові дослідження та/або творчу мистецьку діяльність. Статус коледжу отримує заклад освіти (структурний підрозділ закладу освіти), в якому обсяг підготовки здобувачів вищої освіти ступеня бакалавра та/або молодшого бакалавра становить не менше 30 відсотків загального ліцензованого обсягу. Також відповідно до пункту 20 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: - досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; - продовження ними навчання; - потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; - наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Отже, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують__ навчатися після досягнення повноліття, не залежить від форми навчання. Такого ж висновку дійшов у своїй постанові від 17.04.2019 року Верховний Суд у справі № 644/3610/16-ц. Крім того, в своєму відзиву відповідач вказує, що їхній спільний з позивачкою син з квітня 2022 року по липень 2022 року певний період часу проживав з ним в Іспанії, де отримав право на проживання до 04.03.2024 року. При цьому, у відповідності до свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] виповнилось 18 років - [INFO] , що дає суду зробити висновок, що вказаний період часу, про який у своєму відзиві зазначає відповідач жодним чином не охоплює період за який позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання сина, який продовжує навчання. З огляду на це, зазначені пояснення відповідача не заслуговують на увагу суду. В той же час, перебування сина або доньки на канікулах під час навчання не є підставою для звільнення від обов`язку батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, оскільки канікулярний час входить в період навчання. Законодавець визначив обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчального закладу (постанова Верховного Суду України від 23.01.2019 у справі № 346/103/17). Твердження відповідача, що син працює у Польщі, є непідтвердженими, адже із наданих копій скріншотів з телефону взагалі не можливо встановити, що це в дійсності є переписка відповідача із своїм сином. Суперечливими є також пояснення відповідача, що він не працевлаштований в Іспанії, адже як зазначає у відзиві сам відповідач, що крім спільного із позивачкою сина [PERSON] на його утриманні перебувають неповнолітні діти від цивільного шлюбу із [PERSON] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які також потребують матеріального забезпечення. Вказані обставини на думку суду свідчать про те, що відповідач приховує інформацію про свої реальні доходи, які б давали йому можливість утримувати в тому числі й повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання. Суд зазначає, що [PERSON] не надано доказів, якими стверджується його нездатність надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, чи які б вказували на його матеріальне становище, що суперечить вимогам ч. 1\~ст. 81 ЦПК України. Тому не приймаються до уваги його посилання в відзиві та запереченні на те, що позивачкою не надано будь яких доказів його спроможності сплачувати аліменти на повнолітнього сина, а\~сплата аліментів на дитину та утримання двох неповнолітніх дітей є надмірним тягарем для нього. Даючи оцінку викладеному, суд приймає до уваги також, що відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну допомогу дитині, яка досягнула повноліття та продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі по 5000,00 грн. щомісячно, проте не обґрунтовує вказаний розмір, не надає доказів, які б підтверджували можливість відповідача сплачувати аліменти саме в такому розмірі. Отже, повнолітній [PERSON] об`єктивно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, оскільки навчання позбавляє повнолітню дитину сторін можливості працювати та утримувати себе самостійно і за таких умов дитина потребує матеріальної допомоги від своїх батьків. При визначенні розміру аліментів, суд також враховує, що відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку, працює за кордоном, де дохід є значно вищим, що свідчить про його платоспроможність, те, що в нього на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну допомогу сину, оскільки останній продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність взагалі можливостей надавати таку допомогу, відповідачем не надано. Поряд з цим, запропонована позивачем сума аліментів, на думку суду, є недоведеною не надано доказів про доходи відповідача за кордоном, ні позивачем , ні самим відповідачем. Зважаючи на вище встановлені судом обставини, те що двоє батьків зобов`язані утримувати своїх дітей, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання повнолітньої дитини сторін, яка продовжує навчатись, слід визначити у розмірі 3000 грн. щомісячно, до закінчення ним навчання, але не пізніше як досягнення 23-х річного віку. Стягнення аліментів у такому розмірі, на переконання суду, поряд з аналогічним обов`язком матері брати рівнозначну фінансову участь в утриманні сина, буде більш достатнім для забезпечення належного матеріального становища повнолітнього сина, який продовжує навчання. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. У відповідності ст. 141 ЦПК судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial