Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. У червні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив виключити з актового запису №2 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного 29.11.2011 року виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, відомості про батька [PERSON] , [INFO] , громадянина України, мешканця [ADDRESS] . Свої вимоги мотивував тим, що він знаходився з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 18.11.2008 року, який рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 02.02.2023 року розірвано. До одруження з 2006 року він проживав з відповідачем як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання народилась донька- [PERSON] , [INFO] . Його дані про батька були внесені до актового запису про народження дитини відповідно до Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 23.09.2011 року по справі №2-681/11, відповідно до ст. 126 СК України, яким визнано моє батьківство у зв`язку з тим, що на момент зачаття дитини та її народження відповідачка була в зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком.Після припинення відносин -02.02.2023 року, [PERSON] повідомила його що він, не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що на теперішній час постало питання щодо утримання дитини. У зв`язку з тим, що у нього є сумніви у походженні дитини від нього, тому звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою. ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.06.2023 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. ( а.с.27) Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 19.10.2023 року по поданій справі призначена судово -генетична експертиза. ( а.с.48-49). Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.01.2024 року відновлено провадження по справі. (а.с.59) Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 06.02.2024 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду. (а.с.66) ІІІ. Позиції сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив суд їх задовольнити.Крім того, зазначив, що дійсно на час укладання шлюбу з [PERSON] йому було відомо, що доньку вона народила від [PERSON] , але народила її перебуваючи в шлюбі з [PERSON] . Однак, коли він одружився з [PERSON] , і народилася їхня перша сумісна дитина [PERSON] , [INFO] , він не бажав, щоб в їхній сім`ї були чужі діти та виявив бажання удочерити [PERSON] , та надати їй своє прізвище, оскільки вважав що він є її батьком оскільки виховував її, як доньку, і [PERSON] називала його батьком. Однак наразі вони з [PERSON] розлучилися, і [PERSON] стало відомо, що він не є її біологічним батьком і тому наразі він бажає, щоб його відомості виключили з актового запису про народження дитини. Представник позивача-адвокат Магера Р.Ю., який діяв на підставі ордера серії ВН № 1259554 від 21.06.2023 року, в судовому засіданні заявлені вимоги [PERSON] підтримав та наполягав на їх задоволенні, мотивуючи тим, що згідно висновка судово-генетичної експертизи №489 від 30.11.2023 року, [PERSON] не є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала, суду пояснила, що вона з 2007 року знаходилась в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який був розірваний в червні 2008 року. [INFO] вона народила доньку [PERSON] , батьком доньки був записан її чоловік - [PERSON] . З [PERSON] вона почала зустрічатися грудня 2007 року, але статевих відносин не було. В листопаді 2008 року вона уклала шлюб з [PERSON] [INFO] вона народила сина - [PERSON] . Після народження сина, [PERSON] почав наполягати, щоб доньку [PERSON] записати на нього, щоб була одна родина. Рішенням Роздільнянського району Одеської області від 23.09.2011 року [PERSON] визнано батьком [PERSON] , внесені зміни до актового запису про народження доньки, де виключені відомості про батька [PERSON] , внесені відомості про батька [PERSON] . Зазначила, що [PERSON] перед поданням заяви про визнання батьківства відносно доньки [PERSON] було достеменно відомо про відсутність з нею кровної спорідненості та він наполягав, щоб донька була записана на нього. 16 років він її виховував. Стверджує що позивач, ініціювавши заявлений позов намагається зменшити розмір аліментів. Третя особа: Роздільнянський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в судове засідання не з`явилися, надали заяву в якій заперечень не мають та просили справу розглядати без участі представника відділу, відповідно до чинного законодавства. ( а.с.70) ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 2008 року, який був розірваний рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 02.02.2023 року. Рішення набрало законної сили 07.03.2023 року ( а.с.11-12) Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 01.02.2011 року виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, на підставі актового запису №9 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 21.11.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, на підставі актового запису №706. Згідно рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 23.09.2011 року, [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Новокрасне Роздільнянського району Одеської області, громадянина України визнано батьком [PERSON] , [INFO] . Внесено до актового запису №2 від 03 січня 2008 року про народження [PERSON] , [INFO] , виконаного Степанівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області відомості про батька, вказавши батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Ново-Красне Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , прізвище дитини вказати - " [PERSON] " по батькові -" [PERSON] ". Рішення набрало законної сили 04.10.2011 року. ( а.с.8-9) 29.11.2011 року реєстратором відділу державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області внесені відомості про визнання батьківства, на підставі рішення Роздільнянського районного суду Одеської області № 2-681 від 23.09.2011 року, прізвище дитини - [PERSON] змінено на [PERSON] , по батькові [PERSON] змінено на [PERSON] , відомості про батька - прізвище батька змінено з [PERSON] на [PERSON] , ім`я змінено [PERSON] на [PERSON] , по батькові змінено [PERSON] на [PERSON] , дата народження батька [INFO] змінено на [INFO] , громадянство батька "інформація відсутня" змінено на громадянин України, місце проживання батька "інформація відсутня" змінено на [ADDRESS] , відомості про матір - прізвище матері [PERSON] змінено на [PERSON] державна реєстрація народження проводиться відповідно до ч.1 ст. 133 СК України змінено на відповідно до ст. 126 СК України.( а.с.7). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області від 29.11.2011 року, на підставі актового запису № 2, батьком дитини є [PERSON] . (а.с.5). Відповідно до висновку судово-генетичної експертизи №489 від 30.11.2023 року, проведеною на підставі ухвали суду, громадянин [PERSON] , [INFO] , не є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженою громадянкою [PERSON] ,[INFO] . ( а.с.50-56). В судовому засіданні допитані за клопотанням відповідача свідки: [PERSON] , [INFO] , суду пояснила, що вона є рідною матір`ю відповідача: [PERSON] . Так, їй відомо, що її донька [PERSON] народила доньку [PERSON] , [INFO] , перебуваючи в шлюбі з [PERSON] , який у червні 2008 року був розірваний. У листопаді 2008 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . [PERSON] добре ставився до [PERSON] , як до своєї доньки, виховував її. Після того, як у них народився син [PERSON] , [INFO] , він почав вести розмови про бажання удочерити [PERSON] та надати їй своє прізвище. Зазначила, це було його власне бажання і його ніхто до цього не примушував. [PERSON] вважав що оскільки він виховує та піклується про дитину, а тому бажає бути її батьком по закону. Свідок [PERSON] , [INFO] , суду повідомив, що він є рідним дідусем - [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що [PERSON] будучі вагітною від його сина [PERSON] , не бажала з ним одружитися, а одружилися з [PERSON] . Йому відомо, що в подальшому [PERSON] одружилася з [PERSON] . Також зазначив, що [PERSON] самостійно виховував [PERSON] і не бажав, щоб її біологічний батько про неї піклувався. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Статтею 51 Конституції України, частинами другою-третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Положеннями ч.ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захисті піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Таким чином, при вирішенні спорів щодо оспорювання батьківства суди повинні керуватися найкращими інтересами дитини, забезпечуючи баланс між інтересами дитини та сторін у справі. Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього позов про визнання свого батьківства. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу, як батька з актового запису про народження дитини. Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Статтею 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Європейський суд з прав людини у справі «Йевремович против Сербии», зазначив, що у відповідності до ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства, суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини («Jevremovic v. Serbia», заява № 3150/05, пункт 109, рішення ЄСПЛ від 17 травня 2007 року). Сімейне законодавство України встановлює презумпцію батьківства, тобто батьком дитини вважається визначена законом особа, зокрема чоловік матері дитини, з яким вона перебуває у шлюбі. Презумпція батьківства може бути спростована за позовом заінтересованої особи. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до ч.1 ст.123 цього Кодексу. За приписами ч.5 ст.136 СК України для відмови в позові з цієї підстави в ході судового розгляду перевірці підлягають обставини чи особа, яка оспорює батьківство, знала в момент реєстрації себе батьком дитини, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не могла про це не знати. Таким чином, законодавець обмежив право особи, яка записана батьком дитини, на оспорювання свого батьківства, зокрема, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, або не могла про це не знати. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, давши оцінку наданим доказам по справі, приходить до наступного висновку. Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. В конкретному випадку зміст предмета доказування у справі про оспорювання батьківства визначається нормами матеріального права, а саме ст.136 СК України. Предметом доказування у спорі про оспорювання батьківства, особою, яка записана батьком дитини (позивачем), є доведення відсутності кровного споріднення з дитиною, а також необізнаність позивача в момент реєстрації, що він не є біологічним батьком дитини. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Оцінюючи аргументи сторін та надані в розпорядження докази, суд застосовує стандарт «баланс ймовірностей» і вважає, що позивач був обізнаний на час внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини про те, що він не є батьком. Позивачем [PERSON] не надано суду належних і допустимих документальних доказів про те, що в момент реєстрації себе батьком [PERSON] він не знав, що він не є її біологічним батьком, а навпакив судовому засіданні зазначив, що він не бажав, щоб в їхній сім`ї були чужі діти та виявив бажання удочерити [PERSON] , та надати їй своє прізвище, оскільки вважав що він є її батьком оскільки виховував її, як доньку, і [PERSON] називала його батьком. Факт того, що [PERSON] не є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , не заперечувався відповідачем по справі і об`єктивно підтверджується даними в актовому записі про народження дитини, в якому було зазначено зовсім інші відомості про батька дитини, проте позивач погодився на реєстрацію [PERSON] батьком за рішенням суду. Саме вищезазначені докази складають коло джерел обізнаності позивача про відсутність кровного споріднення між ним та дитиною [PERSON] , [INFO] в момент реєстрації себе її батьком. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так в частині предмету доказування у даній категорії справі Сімейний кодекс України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Проте, позивачем та його представником, всупереч процесуального обов`язку, в розпорядження суду належних та допустимих доказів не надано, намагаючись перекласти тягар доведення обставин, які є предметом доказування на відповідача, що не узгоджується з принципом змагальності. Сукупність наявних у справі доказів підтверджують заперечення відповідача про обізнаність позивача на час внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини - [PERSON] , що він не є біологічним батьком дитини, за обставинами справи не міг не знати, що він не є біологічним батьком дитини. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Отже, не зважаючи на доведений факт відсутності кровного споріднення між батьком та дитиною, суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не доведено, що на момент реєстрації дитини він не міг не знати, що не є її батьком. Встановлені в судовому засіданні обставини, свідчать, що позивач, ініціювавши заявлений позов намагається зменшити розмір аліментів. Судовий збір по справі сплачено позивачем при зверненні до суду . На підставі викладеного та

Outcome: dismissed