Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що сторони перебували у шлюбі, в якому в них народився син - [PERSON] , [INFO] . Відносини між сторонами не склалися, через що шлюб було розірвано, а син залишився проживати з матір`ю. 17.08.2021 Вінницьким міським судом Вінницької області за заявою [PERSON] видано судовий наказ, відповідно до якого з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки від всіх видів доходу (заробітку) [PERSON] , щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 06.03.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Боржник регулярно та добровільно сплачує аліменти, заборгованості немає. З 28.02.2022 [PERSON] проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] НГУ, та отримує офіційний дохід. 18.10.2016 позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка має дитину [PERSON] , [INFO] . Після реєстрації шлюбу, вся сім`я разом з дитиною [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . 29.01.2020 Вінницьким відділом ДРАЦС ЦЗМУМЮ (м. Хмельницький) внесено зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , а саме: за заявою батьків від 29.01.2020 змінено прізвище та по батькові дитини на « [PERSON] », внесено відомості про батька, зазначено батьком дитини [PERSON] . Таким чином, позивач є батьком двох неповнолітніх дітей, що перебувають на його утриманні. Враховуючи, що у нього змінився сімейний стан, з метою дотримання балансу витрат на обох дітей позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просить суд змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на підставі судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області справа №127/20309/21 від 17.08.2021 у розмірі частки від всіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, зменшивши розмір аліментів до 1/10 частки всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Зупинити стягнення за судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області №127/20309/21 від 17.08.2021 з дня набрання рішенням суду законної сили. Судові витрати залишити за позивачем. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.02.2023 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення. (а.с. 50) Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.04.2023 р. у цивільній справі №127/3594/23 позовні вимоги було задоволено частково. Зменшено розмір аліментів, визначений судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 17.08.2021 року в справі №127/20309/21. Вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частки від всіх видів доходу (заробітку) [PERSON] , щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення за судовим наказом виданим Вінницьким міським судом Вінницької області 17.08.2021 року в справі №127/20909/21, припинено з дня набрання законної сили даним рішенням та повернути виконавчий лист до суду після завершення виконання. Судові витрати залишено за позивачем. (а.с. 74-77) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.01.2024 скасовано заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.04.2023 р. у цивільній справі №127/3594/23. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. (а.с.121-122) 24.01.2024 представник відповідача [PERSON] - адвокат Вдовцова А.Д. подала відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі. Свою позицію аргументувала тим, що матеріальний стан відповідача значно поліпшився, а тому він може сплачувати аліменти у розмірі, встановленомусудовим наказом від 17.08.2021. (а..с.128-134) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2024 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Маліновської Ю.М. Здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження. (а.с.167) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.03.2024 закрито підготовче засідання у справі, справу призначено до судового розгляду. (а.с.173) Представник позивача [PERSON] - адвокат Маліновська Ю.М. в судове засідання не з`явилась, проте надала заяву, в якій просить судове засідання провести у її відсутність. Позов підтримує, просить задовольнити. Представника відповідача [PERSON] - адвокат Вдовцова А.Д. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав, зазначених у відзиві. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Відповідно до частин другої та третьої статті 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.07.2015 (справа №127/16130/15-ц), розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.13) 17.08.2021 Вінницьким міським судом Вінницької області видано судовий наказ, (справа №127/20309/21), яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки від всіх видів доходу (заробітку) [PERSON] , щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи стягнення з 06.08.2021 і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.14) Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 18.10.2016 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] . (а.с.16) Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00025406757 від 30.01.2020, 29.01.2020 Вінницьким відділом Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) внесено зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , за спільною заявою батьків про визнання батьківства від 29.01.2020 змінено прізвище та по батькові дитини на « [PERSON] », внесено відомості про батька - зазначено батьком дитини [PERSON] . (а.с.18-20) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 29.01.2020 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький), батьками [PERSON] є [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. (а.с.17) Відповідно до довідки №3 виданої 04.01.2023 Квартальним комітетом Лівобережний, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 21) З 28.02.2022 [PERSON] проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України, та отримує офіційний дохід, що підтверджується довідкою про доходи №316 виданою в/ч [NUMBER] Національної гвардії України. (а.с.22) [PERSON] регулярно сплачував аліменти на користь [PERSON] , що підтверджується квитанціями. (а.с.23-44) Відповідно до довідки №22-31/29-1129 виданої 10.01.2023 Третім відділом державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), станом на 01.01.2023 заборгованість по сплаті аліментів відсутня. (а.с.15) Відповідно до копії довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України №1125 від 11.09.2023, [PERSON] в період з 11.01.2016 по 18.04.2016 та з 05.05.2016 по 25.09.2016 згідно постанови КМУ №413 від 20.08.2014 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районаі/районах проведення антитерористичної операції Луганської області. (а.с.141) З огляду на викладене, позивач [PERSON] отримує відповідні пільги від держави, зокрема і у грошовій формі, що підтверджується Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 03.04.2023. (а.с.66-68) Згідно з відповіддю командира військової частини [NUMBER] Національної гвардії України полковника [PERSON] від 23.11.2023 №50/08/32-2627, [PERSON] проходить службу у в/ч [NUMBER] на посаді водія автомобільної групи відділення матеріально-технічного забезпечення стрілецького взводу (з охорони об`єкта державного значення №286) 1-го стрілецького батальйону (з охорони та оборони об`єктів державного значення) у військовому званні старший солдат. (а.с.139) До відповіді додано довідку про нарахування грошового забезпечення [PERSON] за 12 місяців. Відповідно до довідки про доходи №125 від 27.11.2023, загальна сума доходу [PERSON] з грудня 2022 року по листопад 2023 року становить 376541,41 грн. З цього доходу вирахувано податок на доходи фізичних осіб та військовий збір у розмірі 73230,60 грн. (а.с.140). Таким чином, фактично отриманий за місцем служби дохід [PERSON] за 12 місяців становить 303310,81 грн., тобто в середньому [PERSON] отримував 25275,90 грн. в місяць (303310,81:12). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №354035233 від 12.11.2023, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 1,6 га, яка знаходиться у с. Олександрівська, Томашпільського району Вінницької області. Вказану земельну ділянку [PERSON] здає в оренду СТОВ «Липівка», відповідно до договору оренди землі №90 від 22.11.2018. (а.с.142-143) Таким чином, окрім доходу за основним місцем роботи (служби), [PERSON] отримує дохід від здачі в оренду належної йому земельної ділянки. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів, станом на 12.11.2023 [PERSON] належить автомобіль KIA CEED, 2019 року випуску, дата реєстрації - 07.05.2020. (а.с.144) Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів, станом на 12.11.2023 [PERSON] належить транспортний засіб PRU 20B, 2017 року випуску, дата реєстрації - 04.01.2018. (а.с.147) Згідно з відповіддю Міністерства юстиції на безкоштовний запит, дружина позивача [PERSON] - [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, вид діяльності - 96.02 - надання послуг перукарнями та салонами краси (основний). (а.с.148) Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 15.07.2016 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, батьками [PERSON] , [INFO] , є: [PERSON] - батько, [PERSON] - мати. (а.с.149) Згідно з довідкою №882, виданої 11.12.2023 Вінницьким транспортним фаховим коледжем, [PERSON] навчається на першому курсі денного відділення Вінницького транспортного фахового коледжу за рахунок коштів регіонального замовлення. Термін навчання - з 01.09.2023 по 30.06.2027. (а.с.150) Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7 та 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20листопада 1989 року, яка ратифікованаПостановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ(78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитиниатьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. За приписами пункту четвертого частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. За змістом частин сьомої, восьмої статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів , а також судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу. Згідно з ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року N 3 відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Наведена правова норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, а й низка інших норм, які стосуються обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 СК «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року №6-143цс13. За змістом ст.182 ЦПК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. В обґрунтування позовних вимогпро зменшення розміру аліментів з 1/4 до 1/10 частки усіх доходів, [PERSON] зазначив, що в нього змінився сімейний стан, а саме на його утриманні з`явилась ще одна неповнолітня дитина. Проте, позивачем не доведено належними засобами доказування обставини, що його матеріальний стан у порівнянні з 17 серпнем 2021 року (дата видачі судового наказу) погіршився станом на 08.02.2023 року (дата подання позову про зменшення розміру аліментів), та неможливості здійснення виплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у раніше визначеному судом розмірі. Згідно висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі №565/2071/19, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншими. Отже, суд констатує, що зміна сімейного стану позивача, а саме роява на утриманні ще однієї неповнолітньої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21). Крім цього, з матерілів справи вбачається, що загальна сума доходу [PERSON] з грудня 2022 року по листопад 2023 року становить 376541,41 грн. Позивач також отримує соціальні виплати, що вбачається з відомостей з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків (а.с. 66-68), одержує дохід від здачі в оренду належної йому земельної ділянки. У власності позивача перебувають два транспортні засоби. Дружина позивача - [PERSON] , є фізичною особою-підприємцем, і позивач не надав доказів про те, що вона не отримує дохід від своєї діяльності, а тому перебуває на його утриманні. Отже, позивачем не доведено, що сплата аліментів у визначеному судовим наказом розмірі ставить його у складне матеріальне становище, а його дохід після сплати аліментів є недостатнім для власного утримання, та утримання його сім`ї у новому шлюбі. Виходячи з наведеного вище суд дійшов висновку, що виходячи з закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, визначений раніше судовим наказом розмір аліментів в розмірі 1/4 частки від доходу, сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дитини, а платник аліментів, враховуючи встановлені судом обставини, має можливість нести відповідні витрати. Аліменти у вказаному розмірі є помірною сумою, не завищеною у нинішніх умовах з урахуванням віку та потреб дитини, також не будуть створювати відповідачу додаткові труднощі матеріального характеру та не не позбавлять позивача, його дружину та дитину [PERSON] , [INFO] , належного матеріального забезпечення. З огляду на викладене, позов задоволенню не підлягає. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що в задоволенні позову було відмовлено, судові витрати слід залишити за позивачем. Крім цього, позивач у позові просив судові витрати лишити за ним. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed