Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Тернопільська міська рада, Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вишневецького 12», [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: державний реєстратор - начальник відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Монастириської міської ради Савка С. В., [PERSON] , [PERSON] , про визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора, скасування державної реєстрації права власності, скасування записів про державну реєстрацію права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником частини нежитлового приміщення № [NUMBER] загальною площею 107,3 кв.м. за адресою [ADDRESS] , що зареєстровано за його дружиною [PERSON] , згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Дане приміщення, знаходиться на другому поверсі двох поверхового будинку, який прибудовано до житлового будинку за адресою [ADDRESS] і будувалось ТОВ «Домобудівник» на замовлення КП Фірма «Тернопільбудінвестзамовник». Над приміщенням №154 знаходиться горище, яке перебуває у спільній сумісній власності всіх власників (жильців) багатоквартирного житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Позивачу стало відому, що [PERSON] незаконно зареєстрував та оформив право власності на горище за адресою [ADDRESS] , яке знаходиться над приміщенням позивача, а в подальшому змінив цільове призначення з нежитлового на житлове, присвоївши два окремих номера № [NUMBER] та № [NUMBER], а саме: - квартиру загальною площею 52,5 кв. м., житлова площа 12 кв.м., за адресою [ADDRESS] , номер запису про право власності 2125777261101; - квартиру загальною площею 52,2 кв. м., житлова площа 26 кв.м., за адресою [ADDRESS] , номер запису про право власності 2125802161101. Державним реєстратором - начальником відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Монастириської міської ради Савкою С. В. було незаконно прийнято рішення індексний номер 53184412 від 17 липня 2020 року та індексний номер 53184936 від 17 липня 2020 року, які стали підставою для внесення записів 2125777261101 та 2125802161101 про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на об`єкти нерухомого майна: квартиру загальною площею 52,5 кв. м., житлова площа 12 кв.м., за адресою [ADDRESS] , та квартиру загальною площею 52,2 кв. м., житлова площа 26 кв.м., за адресою [ADDRESS] . Такими неправомірними діями було незаконно зареєстровано право власності без правовстановлюючих документів. Позивач вважає, що рішення державного реєстратора - начальника відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Монастириської міської ради Савки С. В., індексний номер 53184412 від 17 липня 2020 року та індексний номер 53184936 від 17 липня 2020 року, про державну реєстрацію права власності за номерами 2125777261101 та 2125802161101 за [PERSON] на об`єкти нерухомого майна: квартиру загальною площею 52,5 кв. м., житлова площа 12 кв.м., за адресою [ADDRESS] , та квартиру загальною площею 52,2 кв. м., житлова площа 26 кв.м., за адресою [ADDRESS] , є незаконними та недійсними і такими, що порушують його гарантовані конституційні права. У відповідності до частини другої статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень у будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї, і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Тобто, право володіння, користування та розпорядження допоміжними приміщеннями, в тому числі і горищем, мають усі співвласники житлового будинку. З метою обслуговування житлового будинку за адресою [ADDRESS] , власники квартир та нежитлових приміщень було створено ОСББ «Вишневецького,12» в 2016 році. Згідно наявної інформації, забудівника КП фірма «Тернопільбудінвестзамовник» та будівника ТОВ «Домобудівник» було збудовано та введено в експлуатацію 144 квартири, а також нежитлові приміщення, за адресою [ADDRESS] , загальною площею 14 863,7 м.кв. Рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1949 від 21 листопада 2012 року (із змінами та доповненнями від 05 грудня 2012 року № 2070) зареєстровано право власності на 144 квартири та нежитлові приміщення за номерами, а саме: - квартири з 1 по 144; - приміщення громадського призначення 145, 150-162; - приміщення офісу 146; - приміщення магазинів 147 , 148; приміщення стоматологічного кабінету 149; - гаражі з 1-48. 29 червня 2016 року, згідно акту приймання-передачі житлового комплексу, укладеного між ПП «Тернопіль-сервісбуд» (ЖЕК) та ОСББ «Вишневецького,12» було передано 144 квартири та нежитлові приміщення і загальна площа будинку складала 14 863,7 м.кв. З документації, яка наявна в КП фірма «Тернопільбудінвестзамовник», ТОВ «Домобудівник» та ОСББ «Вишневецького,12», будь-якого приміщення та квартири за номерами № [NUMBER] та [ADDRESS] , не будувалось та в експлуатацію не вводилось. Позивач, як співвласник будинку та дружина [PERSON] , не давали згоди на оформлення права власності на горище, що знаходиться над їх приміщенням, окрім цього відсутнє рішення ОСББ «Вишневецького,12» та всіх співвласників будинку з цього питання. Квартири не введено в експлуатацію, поштову адресу квартирам не присвоєно, а тому вони не вважаються закінченим будівництвом. Процедура прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів на 2012 року визначена Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (далі - Порядок № 461). Згідно з пунктом 2 Порядку № 461 (у редакції 2012) прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до I - III категорії складності, та об`єктів, будівництво, яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація). Датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката (пункт 11 Порядку № 461). Отже, державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку (позиція Великої Палати ВС у справі № 200/22329/14-ц від 18 грудня 2019 року). Згідно з Декларацією про готовність об`єкта до експлуатації від 2012 року в експлуатацію введений багатоквартирний житловий будинок з вбудованими прибудованими приміщеннями за адресою [ADDRESS] . Рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1949 від 21 листопада 2012 року (із змінами та доповненнями від 05 грудня 2012 року № 2070) зареєстровано право власності на 144 квартири та нежитлові приміщення. Квартири за номерами № [NUMBER] та [ADDRESS] , не будувались та в експлуатацію не вводились. Позивач стверджує, що квартири за номерами № [NUMBER] та [ADDRESS] не мають вікон, дверей та не ізольовані одна від одної, не підведено воду, газ, електрику та не встановлено відповідні лічильники, будь-яких будівельних робіт не проводилось та в експлуатацію не вводились, також дані квартири фізично відсутні. Державним реєстратором - начальником відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Монастириської міської ради Савкою С. В. не отримано оригіналу чи належним чином завіреної копії рішення Тернопільської міської ради про реєстрацію права власності за [PERSON] на приміщення [ADDRESS] , а також на квартири за номерами № [NUMBER] та [ADDRESS] , які належать [PERSON] та не отримано декларації про початок та закінчення будівництва. Неправомірні дій державного реєстратора - начальника відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Монастириської міської ради [PERSON] полягають в незаконному оформленні права власності на горище, за адресою [ADDRESS] , без будь-яких законних підстав реєстрації у встановленому законом порядку, та здійснення реєстрації, розподілу, присвоєння на два окремих номера (квартири). При цьому на державного реєстратора покладено обов`язок до прийняття відповідного рішення встановити відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Державним реєстратором - начальником відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Монастириської міської ради Савкою С. В. не отримано відповідної інформації від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, з метою прийняття рішення щодо державного реєстрації прав власності на квартири за номерами № [NUMBER] та [ADDRESS] . Переобладнання або перепланування квартири, що належить громадянинові на праві приватної власності, згідно зі ст. 152 ЖК України, проводяться з дозволу виконавчого комітету місцевої ради депутатів. Відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» отримання дозволу на початок будівельних робіт є обов`язковим для суб`єкта який планує проводити будівельні роботи, в тому числі і щодо реконструкції приміщень. Згідно рішення Конституційного суду України від 2 березня 2004 року № 4-рп/2004 питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності. Відповідно до ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів країни. Пунктом 1.4.5 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету № 76 від 17 травня 2005 року, які встановлюють умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, передбачено, що для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування, копію поповерхових планів, завірених в установленому порядку, - проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку. З наведених норм слідує, що у разі перепланування та переобладнання жилих будинків, згода всіх співвласників будинку та органу місцевого самоврядування є обов`язковою. Після реєстрації за [PERSON] права власності квартири загальною площею 52,5 кв. м., житлова площа 12 кв.м., за адресою [ADDRESS] , та квартиру загальною площею 52,2 кв. м., житлова площа 26 кв.м., за адресою [ADDRESS] , за номером № [NUMBER] м. Тернопіль, 17 липня 2020 року за номерами 2125777261101 та 2125802161101 були реалізовані наступним фізичним особам: - [PERSON] квартира [ADDRESS] , вартістю 52 500 грн., реєстраційний номер №2125777261101, згідно договору купівлі-продажу від 20 липня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Магдич О. О.; - [PERSON] квартира № [NUMBER] загальною пл. 52,2 кв.м., житлова 26 кв.м., за адресою [ADDRESS] , вартістю 52 200 грн., реєстраційний номер №2125802161101, згідно договору купівлі-продажу від 20 липня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Магдич О. О. З урахуванням викладеного, [PERSON] просить суд: - визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора - начальника відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Монастириської міської ради Савки С. В., індексний номер 53184412 від 17 липня 2020 року про реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру загальною площею 52,5 кв. м., житлова площа 12 кв.м., за адресою [ADDRESS] , номер запису про право власності 2125777261101; - скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру загальною площею 52,5 кв. м., житлова площа 12 кв.м., за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2125777261101, проведену державним реєстратором - начальником відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Монастириської міської ради Савкою С. В. на підставі рішення, індексний номер 53184412 від 17 липня 2020 року, номер запису про право власності 37371604; - скасувати запис 2125777261101 від 17 липня 2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, державного реєстратора - начальника відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Монастириської міської ради Савки С. В., проведений на підставі рішення, індексний номер 53184412 від 17 липня 2020 року про реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру загальною площею 52,5 кв. м., житлова площа 12 кв.м., за адресою [ADDRESS] , номер запису про право власності 37371604; - визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора - начальника відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Монастириської міської ради Савки С. В., індексний номер 53184936 від 17 липня 2020 року про реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру загальною площею 52,2 кв. м., житлова площа 26 кв.м., за адресою [ADDRESS] , номер запису про право власності 2125802161101; - скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру загальною площею 52,2 кв. м., житлова площа 26 кв.м., за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2125802161101, проведену державним реєстратором - начальником відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Монастириської міської ради Савкою С. В. на підставі рішення, індексний номер 53184936 від 17липня 2020 року, номер запису про право власності 37372102; - скасувати запис 2125802161101 від 17 липня 2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, державного реєстратора - начальника відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Монастириської міської ради Савки С. В., проведений на підставі рішення, індексний номер 53184936 від 17 липня 2020 року про реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру загальною площею 52,2 кв. м., житлова площа 26 кв.м., за адресою [ADDRESS] , номер запису про право власності 37372102. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливки Л. М. від 16 березня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/4154/21. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. 15 квітня 2021 року на електронну пошту суду надійшло клопотання (файл підписаний за допомогою ЕЦП) від представника позивача [PERSON] , адвоката Ярмуся В. Д. про витребування доказів. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливки Л. М. від 24 травня 2021 року клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Ярмуся В. Д. про витребування доказів - задоволено частково. Витребувано у державного реєстратора Монастириської міської ради Савка С. В. ( [ADDRESS] ) належним чином засвідчені копії таких документів: витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію квартир № [NUMBER] та [ADDRESS] , власником яких є [PERSON] ; дозволу на перепланування, реконструкцію, реконструкцію з добудовою, переобладнання горища на дві квартири № [NUMBER] та [ADDRESS] ; декларації про готовність об`єкта до експлуатації квартир № [NUMBER] та [ADDRESS] , власником яких є [PERSON] ; технічних паспортів на квартиру № [NUMBER] та квартиру [ADDRESS] ; рішення будівельного експерта щодо відповідності будівельним нормам після перепланування квартири [ADDRESS] ; інших документів, які були надані [PERSON] для реєстрації права власності на квартиру № [NUMBER] та квартиру [ADDRESS] . Витребувано у державного реєстратора Монастириської міської ради Савки С. В. ( [ADDRESS] ) належним чином засвідчену копію реєстраційної справи, яка містить відомості та документи на підставі яких здійснювалася реєстрація права власності нерухомого майна за [PERSON] , а саме квартири № [NUMBER] та квартири [ADDRESS] . 14 червня 2021 року судом зареєстровано відзив на позовну заяву відповідача [PERSON] , у якому він просить відмовити позивачу у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву [PERSON] зазначає, що заявлений позов є безпідставним, не обґрунтованим і такими, що до задоволення не підлягає з наступних міркувань. Позивач зазначає, що являється власником 1/2 частини нежитлового приміщення [ADDRESS] . Проте позивач не додано жодного доказу на підтвердження такої обставини. Посилання позивача на ст. 60 СК України та ст. 368 ЦК України, що таке приміщення є спільною сумісною власністю його та [PERSON] , не є безумовною підставою, в межах заявленого позову, стверджувати про набуття ним права власності. Окрім того, рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15 жовтня 2019 року у справі № 607/16285/19 шлюб між [PERSON] та позивачем розірвано. Тому, вважає, що відсутні підстави стверджувати, що право власності позивача якимось чином порушено чи йому у його здійсненні вчинено якісь перешкоди. [PERSON] стверджує, що право власності на квартиру № [NUMBER] та [ADDRESS] набуті ним та були зареєстровані за ним відповідності до законодавства України і розпорядження ними та реєстрація права власності на них за відповідачами [PERSON] та [PERSON] вчинено без порушень вимог законодавства України. Доводи позивача, що житлові приміщення колись були «горищем» і набуті відповідачем [PERSON] незаконно, що є, на його думку, підставою недійсності спірних договорів купівлі - продажу та реєстрації права власності на них за відповідачами [PERSON] та [PERSON] є надуманими та не обґрунтовуються належними доказами. Тому, виходячи із цих міркувань, позов до задоволення не підлягає. 30 червня 2021 року судом зареєстровано пояснення представника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради, у яких ним підтримано заявлені позовні вимоги. На обґрунтування пояснення відділ державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради, зазначає, що рішенням сесії Тернопільської міської ради від 18 серпня 2015 року створено виконавчий орган з питань державного архітектурно-будівельного контролю - відділ архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради з повноваженнями щодо надання адміністративних послуг з питань набуття права на виконання підготовчих та/або будівельних робіт і введення об`єктів в експлуатацію, а також здійснення заходів держархбудконтролю. Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради (далі - відділ ДАБК ТМР) є виконавчим органом Тернопільської міської ради, у своїй діяльності керується Положенням про відділ державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради, затвердженим рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 23 вересня 2015 № 870. Що стосується прийняття в експлуатацію приміщення за адресою [ADDRESS] за номером [NUMBER] інформує, що Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради не видавались документи, що дають право на виконання будівельних робіт, а також підтверджують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , приміщення № [NUMBER]. 12 квітня 2021 року на адресу відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради надійшло звернення [PERSON] , перенаправлене управлінню ДАБІ у Тернопільській області стосовно проведення перевірки законності проведення будівельних робіт в горищі будинку за адресою [ADDRESS] та влаштування приміщення № [NUMBER] і № [NUMBER]. 31 травня 2021 року головні спеціалісти-інспектори відділу ДАБК ТМР здійснили виїзд на вищевказаний об`єкт. Під час виїзду власник об`єкту був відсутній та потрапити в приміщення не було можливо. Відповідно до п.9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється в присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва. Отже, проведення позапланової перевірки не було можливим. 15 липня 2021 року судом зареєстровано пояснення представника Тернопільської міської ради, у якому він просить позовні вимоги позивача задоволити у повному обсязі. У поясненні зазначає, що 21 листопада 2012 року рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1949 «Про оформлення права власності на квартири та приміщення в багатоквартирному житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями за адресою [ADDRESS] , присвоєно адресні номера квартирам та нежитловим приміщенням. 05 грудня 2012 року рішенням Виконавчого комітету № 2070 «Про оформлення права власності на приміщення в багатоквартирному житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями за адресою [ADDRESS] » на підставі клопотання комунального підприємства фірма «Тернопільбудінвестзамовник» ТМР, ТзОВ «Домобудівник» оформлено право власності на квартири та приміщення з № 145-162. На підставі вищезазначених рішень Виконавчого комітету між ПП «Тернопіль-Сервісбуд» та ОСББ «Вишневецького,12» був підписаний акт приймання-передачі будинку за адресою [ADDRESS] , загальною площею 14 863,7 кв.м. Згідно пояснення відділу державного архітектурно-будівельного контролю ТМР, яке було надіслано на адресу ТМР дане приміщення не вводилося в експлуатацію, дозволи на виконання будівельних робіт не видавалися. Відповідно до листа № 1345/14 від 10 серпня 2020 року, управління містобудування, архітектури та кадастру, інформація відносно надання дозволу на перепланування, реконструкцію, реконструкцію з добудовою, переобладнання горища в житловому будинку за адресою [ADDRESS] , відсутня. Отже, зазначаємо, що з документації, яка була подана позивачем до позовної заяви та наявна в Тернопільській міській раді приміщення № [NUMBER], що в подальшому шляхом поділу було поділене на [ADDRESS] , відсутнє. Отже, у відповідача відсутні документи, що передбачені п.41 Порядку та необхідні для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. Враховуючи наведене, Тернопільська міська рада просить суд позовну заяву позивача [PERSON] задоволити у повному обсязі. 05 жовтня 2021 року судом зареєстрований лист Монастириської міської ради Тернопільської області № 1228/02-20 від 05 жовтня 2021 року на виконання ухвали суду від 24 травня 2021 року. Додатки: Витяг про реєстрацію права власності № 216817528; Витяг про реєстрацію права власності № 216817006; технічний паспорт на квартиру [NUMBER] ; технічний паспорт на квартиру [NUMBER] ; висновок щодо технічної можливості поділу від 14 липня 2020 року; декларація про готовність до експлуатації № ТП14311090601; договір про дольову участь від 28 грудня 2011 року; акт приймання-передачі від 26 лютого 2013 року; довідка ТР ТО_194,20 від 12 ервня 2020 року; довідка № б/н від 01 січня 2020 року. 18 листопада 2021 року судом зареєстрована відповідь на відзив [PERSON] , на обґрунтування якої позивач зазначає, що за наслідками поданих документів [PERSON] - державним реєстратором Великомлинівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області Смолінчук О. М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 52482822 від 02 червня 2020 року, які стали підставою для внесення запису 2091888261101 про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на об`єкт нерухомого майна, нежитлове приміщення, загальною площею 107,3 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . З поданих документів у Державного реєстратора Великомлинівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області Смолінчук О. М. не було правових підстав для реєстрації нежитлового приміщення [ADDRESS] , так як реєстрація проводилася не за місцем знаходження, а подані документи не відповідають вимогам, встановленим Законом. [PERSON] не подано документи щодо користування земельною ділянкою, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, рішення органу місцевого самоврядування про реєстрацію права власності та присвоєння адресного номера, будівельного паспорта на будинок, а документи щодо реєстрації (набуття) права власності на приміщення суперечить один одному. За наслідками поданих документів [PERSON] державним реєстратором - начальником відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Монастириської міської ради Савки С. В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - індексний номер 53184412 від 17 липня 2020 року про реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру загальною площею 52,5 кв. м., житлова площа 12 кв.м, за адресою [ADDRESS] , номер запису про право власності 2125777261101 та рішення індексний номер 53184936 від 17 липня 2020 року про реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру загальною площею 52,2 кв. м., житлова площа 26 кв. м., за адресою [ADDRESS] , номер запису про право власності 2125802161101. В технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування багатоквартирного житлового будинку за адресою [ADDRESS] , яка виготовлялась на замовлення ОСББ «Вишневецького 12» в 2017 році також вказано, що будь-якого трьохповерхового будинку (прибудови) до житлового будинку по [ADDRESS] - не має. У судовому засіданні, яке відбулося 18 листопада 2021 року суд під головуванням судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливки Л. М. протокольною ухвалою без видалення до нарадчої кімнати закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті. 06 червня 2022 року судом зареєстроване клопотання відповідача [PERSON] про зупинення провадження у справі на підставі ст. 251 ЦПК України, у зв`язку з його перебуванням у складі Збройних Сил України, що підтверджується військовим квитком. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливки Л. М. від 10 червня 2022 року зупинено провадження у цивільній справі № 607/4154/21 до припинення перебування відповідача [PERSON] у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. 04 квітня 2023 року протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями визначено головуючим суддею у справі № 607/4154/21 [PERSON] . Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківської О. Я. від 19 квітня 2023 року прийнято до провадження цивільну справу № 607/4154/21. Провадження у справі - поновлено та призначено підготовче судове засідання. У судовому засіданні, яке відбулося 31 липня 2023 року суд протокольною ухвалою без видалення до нарадчої кімнати закрив підготовче провадження та призначив справу № 607/4154/21 до розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що нежитлове приміщення по бульвару [ADDRESS] , набуте ним під час шлюбу із [PERSON] . Після розлучення вони майно не ділили. На цей час [PERSON] здає його в оренду, там було облаштовано перукарню і масажний кабінет. На горищі, що знаходиться на цим нежитловим приміщенням, квартир немає, однак вони оформлені, туди веде люк, будь-які роботи з облаштування житла не проводяться. Коли позивач оглядав дах, то він був порожній. [PERSON] зазначив, що реєстрації квартир на горищі над приміщенням, співвласником якого він є, порушує його права, оскільки коли почнуться будівельні роботи це буде перешкоджати йому користуватися своїм майном. Адвокат Ярмусь В. Д. підтримав доводи позовної заяви, просив задовольнити заявлені [PERSON] позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] , адвокат Майка А. Б. просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , покликався на відсутність записів в держаному реєстрі речових прав та самої реєстрації таких прав, які просить скасувати позивач, а відтак рішення державного реєстратора у зв`язку з цим не порушують будь-яких прав та інтересів позивача. Квартири № [NUMBER] та № [NUMBER] є інвентаризованими, на них виготовлено технічні паспорти за результатами обстеження, їх власником є добросовісний набувач [PERSON] , [PERSON] , а відтак обраний позивачем спосіб захисту є неналежним. Також позивач не доводить жодним чином, що його права та інтереси порушені. Представник відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи №607/4154/21 у відсутності уповноваженого представника відділу. Представник Тернопільської міської ради подав заяву про розгляд справи без участі, при прийнятті рішення просить врахувати пояснення третьої особи та задоволити позов. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вишневецького 12», [PERSON] , та треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: державний реєстратор - начальник відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Монастириської міської ради Савка С. В., [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак про день та час слухання справи повідомлялися, що не перешкоджає суду вирішувати спір по суті. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] , а після одруження - [PERSON] , зареєстрували шлюб 19 червня 2003 року, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України зроблено запис за №717 (т. 1 а.с. 25). Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 1404631 від 20 березня 2013 року, за [PERSON] 28 лютого 2013 року було зареєстровано нежитлове приміщення [NUMBER] в [ADDRESS] , загальною площею 107,3 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна (т. 1, а.с. 26-27). На це приміщення державним реєстратором реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області також видано свідоцтво про право власності від 20 березня 2013 року, індексний номер: 1404280 (т. 1 , а.с. 28). 30 січня 2013 року товариством з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на нежиле приміщення [ADDRESS] , загальною площею 107.3 кв. м. Власником цього майна вказано [PERSON] (т. 1 а.с. 29-32). На а.с. 33-40 в т. 1 містяться фотографії цього приміщення зроблені ззовні та всередині (вихід на горище). Згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 2070 від 05 грудня 2012 року «Про оформлення права власності на приміщення в багатоквартирному житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями за адресою [ADDRESS] », розглянувши клопотання комунального підприємства фірма «Тернопільбудінвестзамовник» Тернопільської міської ради та товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» виконавчий комітет міської ради вирішив, окрім іншого: оформити право власності за [PERSON] на приміщення громадського призначення № [NUMBER], загальною площею 107,3 кв.м., в житловому будинку за адресою [ADDRESS] (т. 1, а.с. 42-43). У 2017 році на замовлення ОСББ «Вишневецького,12» ТОВ «СМП ГЕОДЕЗІЯ» було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - обслуговування багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (т. 1, а.с. 44-46). 27 лютого 2012 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації на замовлення КП фірма «Тернопільбудінвестзамовник» виготовило технічний паспорт на квартирний (багатоповерховий) житловий будинок [ADDRESS] . В загальних відомостях зазначено: рік побудови - 2011; кількість поверхів - 6+мн.; площа забудови - 2386,6 кв.м.; об`єм будинку - 54 676 кв.м.; загальна площа - 14 863,7 кв.м.; житлова площа - 5437,3 кв.м.; площа нежитлових приміщень - 582,8 кв.м.; площа балконів, лоджій і терас - 844,4 кв.м.; кількість квартир (шт.) - 144; кількість житлових кімнат (шт.) - 312; матеріал стін - цегла; відсоток зносу - 0 (т. 1, а.с. 47-79). 29 червня 2016 року, згідно акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, укладеного між ПП «Тернопіль-сервісбуд» та ОСББ «Вишневецького,12», останньому було передано активи житлового будинку за адресою [ADDRESS] , загальна площа будинку (частини будинку) - 14863,7 кв.м. а саме 144 квартири, житловою площею 5 437,3 кв.м., загальною площею 11 295 кв.м. (т. 1, а.с. 80-82). 10 серпня 2020 року управління містобудування, архітектури та кадастру за № 1345/04 надало відповідь на адвокатський запис [PERSON] , яким повідомило, що інформація, яка б стосувалась надання дозволу на перепланування, реконструкцію, реконструкцію з добудовою, переобладнання горища в житловому будинку за адресою [ADDRESS] - відсутня (т. 1, а.с. 83). 11 серпня 2020 року за № 152/27 відділ державно-архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради на адвокатський запис [PERSON] повідомив, що Відділом в період з 2016 року документи дозвільного характеру щодо об`єкту за адресою [ADDRESS] , не видавались (т. 1, а.с. 84). 07 серпня 2020 року Фонд державного майна України за № 10-59-15734 надав інформацію адвокату В. Ярмусю надано: інформацію зі звіту про оцінку щодо об`єкта житлової нерухомості (квартири), загальною площею 52,20 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] (пароль пошуку БЕЛОМС829886); інформацію зі звіту про оцінку щодо об`єкта житлової нерухомості (квартири), загальною площею 52,50 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] (пароль пошуку ХКПНМЗ250225 ) (т. 1, а.с. 85-95); За змістом Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 216817528 від 17 липня 2020 року, державний реєстратор Монастириської міської ради Тернопільської області Савка С. В. зареєстрував право власності за [PERSON] на квартиру загальною площею 52,5 кв.м., житловою - 12 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2125777261101. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 53184412 від 17 липня 2020 року (т. 1, а.с. 98). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 216811486 від 17 липня 2020 року за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру загальною площею 107,3 кв.м., житловою - 56,2 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2091888261101. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 52482822 від 02 червня 2020 року державного реєстратора Великомлинівецької сільської ради Кременецького району Тернопільської області Смолінчук О. М. (т. 1, а.с. 99-100, т. 2, а.с. 28). 14 липня 2020 року на квартиру [ADDRESS] , ТОВ «Технічна інвентаризація нерухомості Тернопільської області» складено технічний паспорт на замовлення [PERSON] , де зазначено, що площа цього житла - 52,5 кв.м., житлова - 12,0 кв.м. (т.1 а.с. 101-104). Згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 216817006 від 17 липня 2020 року, державний реєстратор Монастириської міської ради Тернопільської області Савка С. В. зареєстрував право власності за [PERSON] на квартиру загальною площею 52,2 кв.м., житловою - 26 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2125802161101. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 53184936 від 17 липня 2020 року (т. 1, а.с. 105). 14 липня 2020 року на квартиру [ADDRESS] , ТОВ «Технічна інвентаризація нерухомості Тернопільської області» складено технічний паспорт на замовлення [PERSON] , де зазначено, що площа цього житла - 52,2 кв.м., житлова - 26,0 кв.м. (т.1 а.с. 106-109). 14 липня 2020 року ТОВ «Технічна інвентаризація нерухомості Тернопільської області» видало [PERSON] висновок щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна № 335/20 - квартири загальною площею 107,3 кв. м. за адресою: [ADDRESS] . Склад новоутвореного об`єкта та його адреса: квартира [ADDRESS] , загальною площею - 52,2 кв.м., житловою площею - 26,0 кв.м., по [ADDRESS] . На виконання ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/4154/21 від 24 травня 2021 року Монастириська міська рада надала роздруковані з Державного реєстру прав сканкопії документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, та які зберігаються у реєстраційній справі у формі електронних копій документів, виготовлених шляхом сканування під час проведення реєстраційних дій (т. 1, а.с. 223-246), де окрім вже описаних судом матеріалів, міститься: декларація № ТП14311090601 від 01 грудня 2011 року про готовність до експлуатації багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями за адресою [ADDRESS] - блок А 3-а черга; договір про дольову участь у фінансуванні житлового будівництва від 28 грудня 2011 року, укладений між ТОВ «Домобудівник», в особі директора, та [PERSON] , який фінансує будівництво нежитлового приміщення [ADDRESS] , загальна площа - 107,3 кв.м.; акт прийомки-передачі приміщення в житловому будинку по [ADDRESS] , від 26 лютого 2013 року - приміщення № [NUMBER] , загальною площею 107,3 кв.м.; довідка № ТТР ТО_194_20 від 12 червня 2020 року, яка складена ПП « МІДАС ФІНАС ГРУП» про візуальне обстеження нежитлового приміщення № [NUMBER], що розташоване за адресою: [ADDRESS] ; кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єкта архітектури експерта [PERSON] , Серія АЕ № 001953 від 26 березня 2013 року; довідка, видана ТзОВ «Домобудівник» про те, що куплене по дольовій участі згідно договору від 28 грудня 2011 року [PERSON] нежитлове приміщення [ADDRESS] , загальною площею 10,3 кв.м., оплачено повністю. Відповідно до акту обстеження житлового будинку від 02 лютого 2021 року, комісія жильців багатоквартирного житлового будинку за адресою [ADDRESS] , провели огляд житлового будинку за цією адресою та встановили наступне: нежитлового приміщення за номером [ADDRESS] - не виявлено; житлової квартири [ADDRESS] - не виявлено; житлової квартири [ADDRESS] - не виявлено (т. 2, а.с. 14). Згідно розпорядження начальника управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради від 29 серпня 2012 року № 128 «Про розгляд звернення комунального підприємства фірми «Тернопільбудінвестзамовник» Тернопільської міської ради щодо присвоєння адресного номера», присвоєно прийнятому в експлуатацію багатоквартирному житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями, що засвідчується деклараціями про готовність об`єкта до експлуатації № ТП14311090601, зареєстрована інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області від 01 листопада 2012 року, № ТП14311065260, зареєстрована інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області від 27 жовтня 2011 року; № ТП14311083984, зареєстрована інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області від 23 листопада 2012 року, адресний номер [PERSON] ,12 (т. 2, а.с. 14 (на звороті)). Декларація про готовність об`єкта до експлуатації № ТП14311090601, зареєстрована інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області від 01 листопада 2012 року засвідчує готовність до експлуатації багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями за адресою [ADDRESS] - блок А 3-а черга; декларація про готовність об`єкта до експлуатації № ТП14311065260, зареєстрована інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області від 27 жовтня 2011 року засвідчує готовність до експлуатації багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями за адресою [ADDRESS] - блок В1-а черга; декларація про готовність об`єкта до експлуатації № ТП14311083984, зареєстрована інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області від 23 листопада 2012 року, засвідчує готовність до експлуатації багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями за адресою [ADDRESS] - блок Б 2-а черга (т. 2, а.с. 16-27). Постановою Верховного Суду від 27 липня 2022 року у справі № 607/14871/20 касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 лютого 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року залишено без змін (т. 2, а.с.197-187). Верховний Суд виснував, що відмовляючи у задоволенні позову [PERSON] , суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що захист порушених прав позивача, який вважає себе співвласником майна, відчуженого за спірними правочинами, можливий лише шляхом пред`явлення віндикаційного позову до набувачів цього майна з підстав, передбачених статтями 387, 388 ЦК України, а обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є неналежним. З огляду на відмову в задоволенні позову у зв`язку з обранням позивачем неналежного способу захисту, безпідставними є доводи касаційної скарги про наявність правових підстав для визнання оспорюваних договорів недійними та порушення порядку проведення державної реєстрації права власності на спірні приміщення. Первинна реєстрація права власності на нежитлове приміщення № [NUMBER] загальною площею 107,3 кв. м., розташоване за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] відбулася за рішенням державного реєстратора Великомлинівецької сільської ради Кременецького району Тернопільської області Смолінчука О. М., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно від 02 червня 2020 року, індексний номер: 211085924 (т. 1 а. с. 125). Визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 20 липня 2020 року не призведе до повернення горища у спільну власність співвласників будинку, оскільки відповідно до частини першої статті 216 ЦК України, яка передбачає правові наслідки недійсності правочину, у випадку застосування судом двосторонньої реституції об`єкти договорів купівлі-продажу повертаються їх продавцю, а державна реєстрація права власності за [PERSON] на спірні приміщення не припиняється. Отже, задоволення заявлених позивачем позовних вимог не призведе до поновлення його порушених прав. До цього рішення також є окрема думка судді Верховного Суду у Касаційному цивільному суду Пророка В. В. За вказаних обставин до правовідносин, що виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми права. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Відтак, суд звертає увагу, що захисту підлягає право особи, яке було порушене, невизнане або оспорене. Позивачем заявлено ряд позовних вимог, в тому числі і вимоги: скасувати запис 2125777261101 від 17 липня 2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, державного реєстратора - начальника відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Монастириської міської ради Савки С. В., проведений на підставі рішення, індексний номер 53184412 від 17 липня 2020 року про реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру загальною площею 52,5 кв. м., житлова площа 12 кв.м., за адресою [ADDRESS] , номер запису про право власності 37371604; скасувати запис 2125802161101 від 17 липня 2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, державного реєстратора - начальника відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Монастириської міської ради Савки С. В., проведений на підставі рішення, індексний номер 53184936 від 17 липня 2020 року про реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру загальною площею 52,2 кв. м., житлова площа 26 кв.м., за адресою [ADDRESS] , номер запису про право власності 37372102. Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої якої відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Зміст зазначених правових норм переконливо свідчить про те, що, на відміну від частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав, як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, редакція частини другої статті 26 цього закону, яка була чинною на час звернення позивача до суду із позовом, та встановлювала такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи:судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав;судове рішення про скасування державної реєстрації прав. Таким чином, з 16 січня 2020 року законодавець вже виключив такий спосіб захисту порушених речових прав, як скасування запису про проведену державну реєстрацію права. Такий спосіб захисту вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною в Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 906/516/19, від 30 червня 2020 року у справі № 922/3130/19, від 14 липня 2020 року у справі № 910/8387/19 та інших. Відтак, позовні вимоги [PERSON] в частині:скасувати запис 2125777261101 від 17 липня 2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, державного реєстратора - начальника відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Монастириської міської ради Савки С. В., проведений на підставі рішення, індексний номер 53184412 від 17 липня 2020 року про реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру загальною площею 52,5 кв. м., житлова площа 12 кв.м., за адресою [ADDRESS] , номер запису про право власності 37371604; скасувати запис 2125802161101 від 17 липня 2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, державного реєстратора - начальника відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Монастириської міської ради Савки С. В., проведений на підставі рішення, індексний номер 53184936 від 17 липня 2020 року про реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру загальною площею 52,2 кв. м., житлова площа 26 кв.м., за адресою [ADDRESS] , номер запису про право власності 37372102, до задоволення не підлягають. Щодо решти позовних вимог, то [PERSON] просить суд: визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора - начальника відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Монастириської міської ради Савки С. В., індексний номер 53184412 від 17 липня 2020 року про реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру загальною площею 52,5 кв. м., житлова площа 12 кв.м., за адресою [ADDRESS] , номер запису про право власності 2125777261101; скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру загальною площею 52,5 кв. м., житлова площа 12 кв.м., за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2125777261101, проведену державним реєстратором - начальником відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Монастириської міської ради Савкою С. В. на підставі рішення, індексний номер 53184412 від 17 липня 2020 року, номер запису про право власності 37371604; визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора - начальника відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Монастириської міської ради Савки С. В., індексний номер 53184936 від 17 липня 2020 року про реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру загальною площею 52,2 кв. м., житлова площа 26 кв.м., за адресою [ADDRESS] , номер запису про право власності 2125802161101; скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру загальною площею 52,2 кв. м., житлова площа 26 кв.м., за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2125802161101, проведену державним реєстратором - начальником відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Монастириської міської ради Савкою С. В. на підставі рішення, індексний номер 53184936 від 17липня 2020 року, номер запису про право власності 37372102. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)). У статті 16 ЦК України та визначені загальні способи захисту цивільних прав та інтересів. Ці способи захисту є універсальними для всіх правовідносин та можуть бути застосовані особою для врегулювання спірних правовідносин. Застосовувані способи захисту цивільних прав мають відповідати характеру спірних правовідносин та природі спору, що існує між сторонами. Звертаючись із позовними вимогами, [PERSON] стверджував, що він є співвласником майна - частини нежитлового приміщення № [NUMBER] загальною площею 107,3 кв.м. за адресою [ADDRESS] , що зареєстровано за його дружиною [PERSON] (на час ухвалення судом рішення - вже колишньою дружиною позивача). Дане приміщення, знаходиться на другому поверсі двох поверхового будинку, який прибудовано до житлового будинку за адресою [ADDRESS] , і над приміщенням №154 знаходиться горище, яке перебуває у спільній сумісній власності всіх власників (жильців) багатоквартирного житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Позивачу стало відому, що [PERSON] незаконно зареєстрував та оформив право власності на горище за адресою [ADDRESS] , яке знаходиться над приміщенням позивача, а в подальшому змінив цільове призначення з нежитлового на житлове, присвоївши два окремих номера № [NUMBER] та № [NUMBER], а саме: - квартиру загальною площею 52,5 кв. м., житлова площа 12 кв.м., за адресою [ADDRESS] , номер запису про право власності 2125777261101; - квартиру загальною площею 52,2 кв. м., житлова площа 26 кв.м., за адресою [ADDRESS] , номер запису про право власності 2125802161101. [PERSON] вважає, що спірні рішення державного реєстратора - начальника відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Монастириської міської ради Савки С. В. є незаконними та недійсними і такими, що порушують його гарантовані конституційні права.Позивач, як співвласник будинку та дружина [PERSON] , не давали згоди на оформлення права власності на горище, що знаходиться над їх приміщенням, окрім цього відсутнє рішення ОСББ «Вишневецького,12» та всіх співвласників будинку з цього питання. Квартири не введено в експлуатацію, поштову адресу квартирам не присвоєно, а тому вони не вважаються закінченим будівництвом, а відтак прийняття рішення про їх реєстрацію та в подальшому реєстрація цього майна є незаконними діями та підлягають скасуванню. Отож, з огляду на мотиви позову, суд зазначає наступне. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (частина друга статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, чинній на момент подання позовної заяви). У практиці Великої Палати Верховного Суду закріпився принцип реєстраційного підтвердження речових прав на нерухоме майно (такий висновок сформульований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц і в подальшому повторювався у практиці Верховного Суду). Відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (пункт 6.30), від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17 (пункт 4.17), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13) та інші). Абзацом другим частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на момент подання позовної заяви) встановлено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Водночас в абзаці третьому частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на момент звернення з позовом), зокрема, встановлювалося, що ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Зазначене положення закону обумовлено тим, що суд вирішує спір про право. Скасування державної реєстрації речових прав повинно бути пов`язано з підставою для проведення такої реєстрації з одночасним визнанням того, хто набуватиме це право. Сама по собі державна реєстрація не є окремою підставою набуття особою права власності, а є офіційним засвідченням державою набуття особою права власності. Положення абзацу третього частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» адресовані насамперед суду, який, задовольняючи позов, зокрема про скасування рішення державного реєстратора, має чітко визначитися з тим, кому саме і яке речове право внаслідок задоволення такого позову належить. Норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» регламентують процедуру внесення державним реєстратором відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За загальним правилом, у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, державний реєстратор повинен керуватися положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», чинними на момент вчинення ним дій на підставі такого судового рішення. Абзацом другим частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у чинній нині редакції) передбачено, У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Чинна нині редакція абзацу другого частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює, що у разі, якщо в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. Абзац третій частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» також містить пряму вказівку на те, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. Таким чином, порядок дій державного реєстратора у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення врегульований чинними нині абзацами другим і третім частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, якщо суд дійшов висновку, що право власності позивача було порушено та підлягає поновленню, державний реєстратор повинен одночасно з державною реєстрацією припинення права власності відповідача на відповідне нерухоме майно провести державну реєстрацію набуття права власності на спірне нерухоме майно. При цьому в силу положень абзацу першого частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону. Відповідний висновок також викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 грудня 2022 у справі № 914/2350/18(914/608/20). Разом з тим, на час розгляду справи майно щодо якого вчинено спірну реєстрацію має власників, ними є [PERSON] та [PERSON] , їх право власності зареєстровано нотаріусом на підставі укладених з відповідачем договорів купівлі-продажу, що сторонами визнається.У постанові від 27 липня 2022 року у справі № 607/14871/20 Верховний Суд виснував, що визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 20 липня 2020 року не призведе до повернення горища у спільну власність співвласників будинку, оскільки відповідно до частини першої статті 216 ЦК України, яка передбачає правові наслідки недійсності правочину, у випадку застосування судом двосторонньої реституції об`єкти договорів купівлі-продажу повертаються їх продавцю, а державна реєстрація права власності за [PERSON] на спірні приміщення не припиняється. Отже, задоволення заявлених позивачем позовних вимог не призведе до поновлення його порушених прав. Верховний Суд у цій справ також зазначив, що відмовляючи у задоволенні позову [PERSON] , суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що захист порушених прав позивача, який вважає себе співвласником майна, відчуженого за спірними правочинами, можливий лише шляхом пред`явлення віндикаційного позову до набувачів цього майна з підстав, передбачених статтями 387, 388 ЦК України, а обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є неналежним. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини щодо порушення права власності позивача, яке, як він зазначає, відбулося у результаті державної реєстрації права власності за [PERSON] на квартири за адресою [ADDRESS] , за номером [ADDRESS] , номер запису про право власності 2125777261101, 2125802161101, та що за [PERSON] на момент звернення із позовом не визнавалось та не реєструвалось право власності на відповідне майно і воно було відчужено до третіх осіб, вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації цього майна, розцінюється судом як неналежний спосіб захисту. Задоволення такого позову не призведе до внесення державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про речове право позивача на спірне нерухоме майно, оскільки це майно має власників і на день ухвалення судом рішення не витребувано позивачем від [PERSON] та [PERSON] . Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 грудня 2022 року у справі № 914/2350/18(914/608/20). Крім того, у зазначеній постанові додатково зауважено, що захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, що було саме неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України. У постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 Велика Палата Верховного Суду дійшла правового висновку про те, що судове рішення про задоволення віндикаційного позову саме по собі є достатньою підставою для внесення державним реєстратором відповідних записів до Державного реєстру. Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно. Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. У пункті 74 постанови від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15 Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. А тому після внесення такого запису скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту права або інтересу позивача. За певних умов таким належним способом може бути скасування запису про проведену державну реєстрацію права (див. пункт 5.17 постанови від 04 вересня 2018 року у справі № 915/127/18). Проте у випадку, коли заявлена вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування запису про проведену державну реєстрацію права також не є належним способом захисту прав позивача. Відтак, за встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що обраний у виниклому спорі спосіб захисту порушеного права є неефективним та відмовляє у задоволенні позову, оскільки майно, яке [PERSON] набув на підставі спірних рішень державного реєстратора ним було відчужене шляхом укладення договорів купівлі-продажу, які є чинними, як і право власності [PERSON] та [PERSON] на квартири за адресою [ADDRESS] , за номером [ADDRESS] , а відтак тільки шляхом витребування у добросовісних набувачів цього майна, [PERSON] ефективно захистить своє можливе порушене право. Суд вважає за необхідне звернути увагу, що позивачу необхідно довести, що він є співвласником горища у будинку за вищевказаною адресою, оскільки згідно акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, укладеного між ПП «Тернопіль-сервісбуд» та ОСББ «Вишневецького, 12» від 29 червня 2016 року, останньому було передано активи житлового будинку за адресою [ADDRESS] , а саме 144 квартири, житловою площею 5 437,3 кв.м., загальною площею 11 295 кв.м. Нежитлові приміщення та горища на баланс ОСББ «Вишневецького,12» не передавалися, про це відсутня інформація в цьому акті. Вказівка у цьому акті загальної площі будинку (частини будинку) за адресою [ADDRESS] , не може однозначно підтверджувати такі обставини. В порядку, визначеному статтею 141 ЦПК України, судовий збір компенсується за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed