Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача та третьої особи, в якій просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, на 1/6 частини від всіх видів (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначив про те, що з відповідачем по справ перебував у шлюбі, який рішенням суду було розірвано, від якого мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . 18.01.2023 з нього на користь відповідача були стягнуті аліменти на утримання їх спільного сина, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку та доходів платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною віку повноліття. 14.01.2023 він зареєстрував шлюб із [PERSON] , від якого [INFO] у них народився син [PERSON] . Посилався на зміну матеріального становища. Тому сума стягуємих з нього аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на місць, які він сплачує на утримання дитини, для нього є не посильними. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, повно та всебічно дослідивши обставини справи, вислухавши думку учасників процесу, перевіривши їх наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, приходить до наступного. Судом встановлено, що з 07.10.2017 [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29.12.2021 було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.01.2023 з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання дитини, [PERSON] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку та доходів платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною віку повноліття. При вирішенні вимог позивача про зміну розміру стягнення аліментів суд враховує зміни, які відбулися в житті сторін з часу прийняття рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини від 18.01.2023. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є учасником бойових дій, особа з інвалідністю ІІ групи. 14.01.2023 [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , який було зареєстровано Лозівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №09. Від даного шлюбу останні мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При ухваленні рішення суд відповідно до ст.182 СК України враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183,184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому суд керується своїм внутрішнім переконанням та врахує обставини, зазначені у ст.182 СК України, до яких належать: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; інші обставини, що мають істотне значення (сімейний стан дитини, стан здоров`я, матеріальний та сімейний стан зацікавленої особи, наявність у останньої осіб, яких він зобов`язаний утримувати, наявність у батьків невиконаних грошових зобов`язань, тощо), наявність нерегулярного, мінливого доходу. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд зауважує на тому, що одним із основних прав дитини є право на утримання. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, Держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як в середині Держави-учасниці, так і за кордоном. Отже, враховуючи думку відповідача, яка визнала позовні вимоги позивача, беручи до уваги всі обставини по справі у їх сукупності, з урахуванням потреби дитини, стану здоров`я та матеріального становища стягувача аліментів, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, зміни в сімейному стані платника аліментів, наявності на його утриманні дружини і малолітнього сина, а також з урахуванням того, що, аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом з тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та вважає за необхідне зменшити розмір стягуваних аліментів з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Пунктом 23 Постанови №3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи, що сторони звільнені від сплати судового збору, судовий збір слід компенсувати за рахунок держави, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved