Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості за кредитними договорами та просить стягнути на свою користь з відповідача суму заборгованості за Кредитним договором №2814460 у розмірі 55 044,57 грн., з яких 11 690,10 грн. сума основного боргу, 43 354,47 грн. сума заборгованості за , а також заборгованість за Кредитним договором №00-6262026 у розмірі 8 588,30 грн., яка складається із 2 415,00 грн. суми основного боргу, 6 173,30 грн. суми процентів. Крім того просить стягнути понесені судові витрати. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що з метою отримання кредиту відповідач звернувся до ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Качай гроші» та між сторонами був укладений Кредитний договір №2814460 та Кредитний договір №00-6262-26. 17.05.2023р. між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №17052023, за яким позивач отримав право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №2814460 на загальну суму 55 044,57 грн. 25.07.2023р. між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №25072023, за яким позивач отримав право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №00-6262026 на загальну суму 8 588,30 грн. Оскільки відповідачем не сплачено заборгованість, то заявлені відповідні вимоги для стягнення боргу в судовому порядку. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 01.12.2023р. відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. На підставі ч. 10 ст. 187 ЦПК України виклик відповідача в судове засідання на 10.05.2023р. було здійснено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади. Відповідач письмового відзиву на позовну заяву не направив, у судове засідання не з`явився. На підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України справа розглянута за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне. 14 січня 2022р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», як кредитодавцем, та [PERSON] , як позичальником, укладено Договір №2814460 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Згідно з п. 1.2. Договору тип кредиту - кредит, сума кредиту (загальний розмір) складає 12 000,00 грн. Згідно з п. 1.3. Договору строк кредиту 360 днів, що може бути змінений (у бік зменшення), в порядку та на умовах, визначених в п. 4.2. Договору. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Умовами пунктів 1.4. визначено, що стандартна процентна ставка становить 1,99% у день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3. цього Договору. Знижена процентна ставка становить 1,09% у день та застосовується на умовах, визначених Договором. Додатком №1 до Договору визначено Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Судом встановлено, що Договір та Додаток №1 до нього укладений шляхом його підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Також між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші», як кредитодавцем, та [PERSON] , як позичальником, 17.12.2022р. укладено Договір кредитної лінії №00-6262026, згідно з яким кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Згідно з п. 1.2. Договору сума кредитного ліміту складає 2 415,00 грн. Тим кредиту - кредитна лінія. Згідно з п. 1.3. Договору визначено, що строк дії кредитної лінії 120 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 16.04.2023р. або достроково. За п. 1.4. Договору тип процентної ставки - фіксована. Знижена процентна ставка становить 0,10% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Стандартна процентна ставка складає 2,20% від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Згідно з п. 1.5. Договору цільове призначення кредиту - на споживчі потреби. Додаток №1 до Договору встановлює графік платежів. Судом встановлено, що Кредитний договір та Додаток №1 до нього укладений шляхом його підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. У відповідності до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідності до ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частиною першою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною другою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями статті 638 Цивільного Кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України) Згідно з ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту або із суті відносин між сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронну комерцію» цей Закон регулює правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору. За частиною 3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Положення частини 6 даної статті Закону передбачають шляхи надання відповіді особи, якій адресова пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчиненні дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначені форми підписання електронного правочину: електронним підписом відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронним підписом одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом; аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що елекронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно зі ст. 10561 процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Також судом встановлено, що 17.05.2023р. між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як фактором, та ТОВ «Лінеура Україна», як клієнтом, був укладений Договір факторингу №17052023, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентної ставкою) та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. За пунктом 1.2. Договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно з Додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. 17.05.2023р. ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підписали Акт прийому-передачі реєстрів боржників. Таким чином, виходячи з умов Договору факторингу, позивач у даній справі став кредитором за кредитними договорами, укладеними ТОВ «Лінеура Україна» та позичальниками, 17.05.2023р., в тому числі і за Кредитним договором №2814460, боржник [PERSON] , як вбачається з витягу з реєстру боржників до Договору факторингу, за яким передано право вимоги на загальну суму 55 044,57 грн., з яких 11 690,10 грн. основного боргу, 43 354,47 грн. заборгованості за відсотками. Також судом встановлено, що 25.07.2023р. між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як фактором, та ТОВ «Качай гроші», як клієнтом, був укладений Договір факторингу №25072023, за умовами якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги за укладеними кредитним договорами згідно реєстру боржників в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. За пунктом 2.4. Договору факторингу відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за укладеними кредитними договорами, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в дату відступлення прав вимоги. При цьому дата відступлення права вимоги означає робочий день, у який сторони склали і підписали Акт прийому-передачі реєстру боржників. 25.07.2023р. ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підписали Акт прийому-передачі реєстрів боржників. Таким чином, виходячи з умов Договору факторингу, позивач у даній справі став кредитором за кредитними договорами, укладеними ТОВ «Качай гроші» та позичальниками, 25.07.2023р., в тому числі і за Кредитним договором №00-6262026, боржник [PERSON] , як вбачається з витягу з реєстру боржників до Договору факторингу, за яким передано право вимоги на загальну суму 8 588,30 грн., з яких 2 415,00 грн. основного боргу, 6 173,30 грн. заборгованості за відсотками. У відповідності до ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч. 1 ст. 1079 Цивільного кодексу України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем заборгованості за Кредитними договорами ні позивачу, ні первісним кредиторам ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Качай гроші». У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не спростовано належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем за Кредитним договором №2814460 у загальній сумі 55 044,57 грн., з яких 11 690,10 грн. основного боргу, 43 354,47 грн. заборгованості за відсотками; за Кредитним договором №00-6262026 у розмірі 8 588,30 грн., з яких 2 415,00 грн. основного боргу, 6 173,30 грн. заборгованості за відсотками Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У п. 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Outcome: approved