Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Свою заяву мотивує тим, що з 13.07.2022 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що шлюб з відповідачем фактично припинив своє існування, сторони не ведуть спільного господарства та проживають окремо один від одного, майнового спору не мають, у зв`язку з цим просить суд шлюб розірвати. Вважає, що їх шлюб відновленню не підлягає. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву відповідач позов визнав у повному обсязі. Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4\~690,00 гривень заперечував, вказав, що ціна правничої допомоги за годину роботи у такому розмірі є завищеною та неспівмірною зі складністю справи, наводячи приклади з відкритих інформаційних джерел мережі інтернет щодо ціни на складання позовної заяви про розірвання шлюбу, яка починається з 500,00 гривень. Разом з цим зазначив, що позивачкою до Дергачівського районного суду Харківської області було подано ще одну позовну заяву про стягнення аліментів, в якій позивач також просить стягнути витрати на правову допомогу у тотожному розмірі. Вважає, що позивач штучно роз`єднала справи для того, щоб збільшити судові витрати та їх відшкодування. Зазначає, що у зв`язку з повномаштабним вторгненням РФ на територію України відповідач втратив роботу і своє житло, потрапив у надскладну фінансову ситуацію, не має постійного джерела доходу і фактично існує за рахунок допомоги особам, постраждалим від війни. Також зазначає, що надані документи на підтвердження судових витрат не дозволяють впевнитись, що позивачем дійсно вони понесені саме в межах справи про розірвання шлюбу. 07.02.2024 позивачем надано до суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що ознайомившись із доводами наведеними у відзиві на позовну заяву, вважає їх безпідставними, необґрунтованими, зазначила наступне. Щодо втрати відповідачем роботи, вказує, що призупинення трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин, та відповідач може знайти роботу за сумісництвом та мати дохід. Щодо пошкодження житлового будинку, у якому проживав відповідач, а саме в [ADDRESS] , зазначає, що факт пошкодження нічим не підтверджено. Відповідач є внутрішньо переміщеною особою, проживає у квартирі, яка належить його батькам. Батьки працездатного віку, проживають та офіційно працюють за кордоном. Зазначає, що представник відповідача на підтвердження завищеності розміру правничої допомоги надає скріншоти рекламних оголошень, що саме по собі не відповідає поняттю належності та допустимості доказів, вважає, що розмір понесених витрат на правничу допомог не спростований. Оскільки клопотань від учасників справи про перехід до розгляду вказаної справи за правилами загального позовного провадження до суду не надходило, вказана справа є малозначною і не відноситься до категорій справ, передбачених ч. 4 ст. 274 ЦПК України, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження, отже розгляд здійснюється за відсутності учасників справи. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13.07.2022 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ,\~актовий запис\~№ 831 (а.с. 6). Сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Із позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Позивачка зазначає, що сім`я з відповідачем не склалася та фактично припинила своє існування. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб має бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо розподілу судових витрат між сторонами. За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, то згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок. Отже, слід повернути позивачу з державного бюджету 536, 80 гривень, тобто 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги. Окрім цього,

Outcome: approved