Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), звернувся до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідачка), про розірвання шлюбу, в якому вказав, що з 25.04.1995 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Приблизно на початку 2000 року відповідачка [PERSON] зібрала свої речі і виїхала з будинку позивача, не повідомивши останньому ні причини виїзду, ні місця куди вона переїхала проживати. З того дня між ними зв`язок втрачений, до даного часу позивач не має інформації чи відомостей про місце перебування чи проживання відповідачки. На переконання заявника шлюб ґрунтується на взаємній повазі, розумінні, толерантності та любові один одного. В той же час вважає, що між ним та відповідачкою немає ніякої взаємної поваги, взаємних прав та обов`язків, тому збереження шлюбу суперечитиме його інтересам та й інтересам відповідачки. Вищезазначені причини є перешкодою для подальшого існування їх сім`ї. За таких обставин вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Проте, оскільки на даний час стосунки між ними повністю припинені та відсутнє спілкування, вони не можуть подати спільну заяву про розірвання шлюбу до органів ДРАЦС, а тому змушений звернутись до суду з даною позовною заявою. Враховуючи наведене, просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, який був зареєстрований 25.04.1995 року виконавчим комітетом Обуховецької сільської ради Іванківського району Київської області, про що було складено відповідний актовий запис №1. Ухвалою Макарівського районного суду від 27.11.2023 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали суду від 27.11.2023 року та позовну заяву з додатками, які були направлені відповідачці за адресою реєстрації (а.с.11, 13), відповідачка не отримала, поштове відправлення №0600242546358 (а.с.17) повернулося до суду без врученням по причині «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України та з урахуванням вимог п. 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, вважається належним повідомленням особи про час та місце розгляду справи у день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, тобто 12.02.2024 року. Відповідно у встановлений судом строк відповідачка на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надала, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 25.04.1995 року, про що Виконавчим комітетом Обуховецької сільської ради Іванківського району Київської області зроблено відповідний актовий запис №1; прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка « [PERSON] » та дружини « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 16.02.2022 року, а.с.6). Як вбачається з довідки про склад сім`ї №480, виданої 16.02.2022 року Макарівською селищною радою (а.с.7), [PERSON] , [INFO] , проживає один за адресою: [ADDRESS] . Як вказав позивач, а відповідачка не скористалась своїм правом заперечити проти цього, що приблизно на початку 2000 року відповідачка [PERSON] зібрала свої речі і виїхала з будинку позивача. З того дня між ними зв`язок втрачений, між ними немає ніякої взаємної поваги, взаємних прав та обов`язків, тому збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. За таких обставин збереження шлюбу є неможливим. Проте, оскільки на даний час стосунки між сторонами повністю припинені та відсутнє спілкування, вони не можуть подати спільну заяву про розірвання шлюбу до органів ДРАЦС, а тому позивач змушений був звернутись до суду з даною позовною заявою. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються СК України. Так, статтями 104, 110, 112 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 11.06.2019 року у справі №605/434/18, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. (а.с.1), слід стягнути з відповідачки на користь позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved