Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

В грудні 2023 року [PERSON] через свого представника адвоката Дементьєву\~Ю.С. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свої вимоги мотивував тим, що перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 19.07.2011 до 17.11.2021. Від спільного проживання в них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . За заявою [PERSON] Ленінським районним судом м. Миколаєва видано судовий наказ, за ким стягнуто з позивача на її користь аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу). Проте [PERSON] не погоджується з таким розміром аліментів. Він зазначає, що не має на праві власності особистого житла, в зв`язку з чим змушений винаймати квартиру за 4\~000,00 грн. на місяць та нести витрати на оплату комунальних послуг. Також позивач зазначає, що погіршився його майновий стан в зв`язку зі зміною сімейних обставин. Так у позивача та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] , дружина позивача на теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04.10.2023 за позовом [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі частки від всіх видів його заробітку (доходу) до повноліття дитини та в розмірі 1/6 частини від всіх видів його доходів на утримання дружини [PERSON] до досягнення сином трьох років. Позивач зазначає, що на даний час утримання трьох неповнолітніх дітей та непрацездатної дружини є для нього надмірними витратами та призвело його до скрутного матеріального становища. Посилаючись на викладене, [PERSON] просить суд зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з нього на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , визначених судовим наказом Ленінського районного суду м.\~Миколаєва від 01.08.2022, справа № 489/2122/22, з 1/3 на 1/5 частину всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08.12.2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено її розгляд у підготовчому судовому засіданні. 17.01.2024 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вона просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Свої заперечення проти позову мотивує тим, що позивачем не долучено доказів на підтвердження того, що батько несе тягар утримання дітей виключно самостійно. Згідно довідок ВПО, діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. [PERSON] не працює, знаходиться у вкрай складному матеріальному стані. Весь час їй необхідні кошти для придбання їжі та одягу для дітей. Діти постійно хворіють, лікування потребує коштів. Наприкінці минулого року [PERSON] проходила лікування в Інституті стоматології та щелепно-лицьової хірургії в м.\~Одеса, де їй лікували зуби під загальним знеболенням. 23.01.2024 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої представник позивача адвокат Дементьєва Ю.С. позовні вимоги підтримує в повному обсязі та спростовує заперечення проти позову, викладені відповідачем. Зазначає про те, що у відзиві містяться протиріччя. Так відповідач вказує, що діти перебувають на її триманні. В той же час вона посилається на те, що ніде не працює, перебуває в тяжкому матеріальному стані. Між тим діти сторін шкільного віку. Відповідач є працездатною особою, яка може працювати, проти ані в період проживання з позивачем, ані тепер не виявляє бажання працевлаштуватись. Однак батьки несуть рівні обов`язок щодо утримання дітей. Також представник позивача зазначала, що [PERSON] постійно спілкується зі своїми дітьми шляхом мобільного зв`язку, та вони жодного разу не повідомляли йому, що хворіють, на стаціонарному лікуванні діти не перебували. Доказів понесення відповідачем витрат на їх лікування суду не надано. Позивач добросовісно виконує свої обов`язки та в добровільному порядку надає кошти на утримання дітей. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Дементьєва\~Ю.С. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали з підстав, викладених у відзиві, просили відмовити в його задоволенні. Суд, вислухавши пояснення відповідача та представників сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.07.2011 по 17.11.2021. [INFO] народився [PERSON] , та [INFO] народилась [PERSON] , батьками яих, відповідно до свідоцтв про народження, є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13, 14). Згідно судового наказу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.08.2022 по справі № 489/2122/22 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) боржника, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.08.2022 до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 12). На теперішній час вказаний судовий наказ не перебуває на примусовому виконанні, позивач в добровільному порядку сплачує аліменти на утримання дітей на користь [PERSON] , заборгованість по аліментам відсутня. З пояснень відповідача, наданих в судовому засіданні вбачається, що позивач також перераховує на картку відповідача по 1000,00 грн. на дні народження дітей сторін в добровільному порядку, які вона передає дітям. Іноді на свята позивач проводить час з дітьми сторін, в останній раз брав дітей у жовтні 2023 року. Відповідач з 06.03.2024 працює на Укрпошті оператором з випробувальним терміном. Фактично за місцем реєстрації сторони ніколи не проживали, відповідає винаймає квартиру за адресою: [ADDRESS] ,де проживає разом із дітьми. 02.07.2022 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (після реєстрації шлюбу « [PERSON] »), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 16). Від спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). Згідно рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04.10.2023 по справі № 488/2443/23 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.07.2023 і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на власне утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частки від всіх заробітку (доходу) [PERSON] починаючи з 18.07.2023 і до досягнення сином [PERSON] трьох років (а.с. 17-18). У відповідності до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 28.11.2023 [PERSON] та [PERSON] не мають на праві власності нерухомого майна (а.с. 19, 20). Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 17.04.2023 за № 109 старшому лейтенанту [PERSON] надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, з 17 квітня 2023 року по 24 лютого 2026 року (а.с. 49). Зі змісту позовної заяви вбачається, що [PERSON] орендує кв. [ADDRESS] за 4\~000,00 грн. на місяць та несе витрати на оплату комунальних послуг. Відповідно до довідки Військової частини [NUMBER] від 30.11.2023 за вих. № 1/1/39 [PERSON] є військовослужбовцем та сума грошового забезпечення, отриманого ним за період з 01.05.2023 по 30.10.2023 становить 147\~250,41 грн. (а.с. 21). Згідно довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб [PERSON] та неповнолітні [PERSON] , [PERSON] фактично проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 39-41). У відповідності до довідки ДУ «Інститут стоматології та щелепно-лицьової хірургії НАМИ України» від 10.01.2024 за вих. № 32 [PERSON] , [INFO] , проходила санацію порожнини рота під загальним знеболенням (а.с.\~42). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Виходячи з предмету позову, суду слід керуватися частиною першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно яких держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 3 ст.\~181\~СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями ч. 1 ст.\~183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В ч. 1 ст.\~192\~СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~3\~від 15\~травня 2006р.\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька або стану його здоров`я може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05\~лютого 2014 року № 6-143цс13. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Частиною першою\~статті 3\~Конвенції про\~права дитини\~визначено,\~що в\~усіх діях\~щодо дітей,\~незалежно від\~того,\~здійснюються вони\~державними чи\~приватними установами,\~що займаються\~питаннями соціального\~забезпечення,\~судами,\~адміністративними чи\~законодавчими органами,\~першочергова увага\~приділяється якнайкращому\~забезпеченню інтересів дитини. Звертаючись до суду із позовом, позивач просив зменшити розмір аліментів, стягнутих за судовим наказом на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] посилаючись на те, що змінився його сімейний стан (в нього народилась ще одна дитина), а також погіршився його матеріальний стан (з нього стягнуто аліменти на утримання третьої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, він несе витрати на оренду житла). Відповідно до положень ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Приписами статей 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Зазначені позивачем обставини, відповідно до положень статті 192 СК України, є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14\~грудня 2022 року у справі № 727/1599/22, від 10 жовтня 2023 року у справі №682/2454/22-ц. При цьому суд не враховує заперечення [PERSON] проти позову, оскільки нею не було надано суду належних доказів на підтвердження перебування її в тяжкому матеріальному стані (відомостей про її доходи, відсутність працевлаштування тощо). Крім того, в разі понесення витрат на лікування дітей, [PERSON] має право звернутись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дітей. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та взаємозв`язку, судом встановлено, що змінився сімейний стан позивача, в зв`язку чим погіршився його матеріальний стан. Вказане є підставою для зменшення розміру аліментів, що стягнуті з нього на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим,

Outcome: partial