Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

У травні 2023 року представник КП "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість по оплаті за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 17839,58 грн. та судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що позивачем надаються послуги з водопостачання та водовідведення за місцем проживання відповідача, а саме: [ADDRESS] . Однак, оплата за надані послуги не проводиться, у результаті чого, за період з 01.10.2022 року по 31.12.2022 року утворилася заборгованість у розмірі 17839,58 грн . Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглядати спрау за наявними у матеріалах документами. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав, просив відмовити у зв`язку з недоведеністю позову. Зазначив, що ніяких порушень з його боку не здійснювалось, що позивач безпідставно нарахував борг і не надав жодного доступного, допустимого, достовірного та достатнього доказу про підстави нарахування. Ознайомившись з письмовими доказами, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р., позивач надає населенню міста Павлограда, а також підприємствам, установам і організаціям послуги постачання холодної та гарячої і водовідведення. Як вбачається з особистого рахунку № [NUMBER] , заборгованість відповідача за послуги водопостачання та водовідведення перед "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради за період з вересня 2022 року по січень 2023 року складає 17839,58 грн. Позивач звертався до Павлоградського міськрайонного суду з заявою про видачу судового наказу з цього приводу, та 21.02.2023 року був виданий судовий наказ у справі 185/1569/23, яким було стягнуто з боржника заборгованість за період з 01.10.2022 по 31.12.2022 року в сумі 17839,58 та судовий збір 248,10 грн. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду від 19.04.2023 року було скасовано судовий наказ у справі 185/1569/23. Відповідно до ч.2 ст. 166 ЦПК України позивач має право звернутись до суду з тими самими вимогами у позовному провадженні. На вимогу суду, позивачем надано детальний розрахунок заборгованості відповідача за період з 01.10.2022 року по 31.12.2022 року. У жовтні 2022 року донарахування складає 12648,73 грн за водопостачання та 4569,21 грн за водовідведення, яке було нараховано у зв`язку з порушенням правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, а саме у зв`язку з виявленням магніту на лічильнику. Проте, на підтвердження доводів порушення правил відповідачем, позивач не надав жодних доказів до суду. Згідно п.2 ч.1 ст.5, ч.1 ст.12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - це послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. У відповідності до ч.3 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Верховний Суд 23 жовтня 2019 року прийняв важливу постанову (справа № 917/1307/18), якою розтлумачив сутність принципу змагальності та неможливість застосування учасником справи концепції «негативного доказу» для обґрунтування власної позиції. Так, Верховний Суд зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності. Суд, зважаючи на все вищевикладене, а також беручи до уваги заперечення відповідача, приходить до висновку відмовити у задоволенні позову з приводу того, що позивачем не доведено підстав донарахування заборгованості у жовтні 2022 року у зв`язку з виявленням порушення. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed