Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Представник ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» - адвокат Сечко С.В. звернувся до суду з позовною заявою шляхом направлення поштовою кореспонденцією 19.12.2023 (надійшла до суду 17.01.2024), в якій просив суд стягнути зі [PERSON] на користь ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 22\~344 грн. 06 коп. та витрати по сплаті судового збору 2\~684 грн. 00 коп. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 21.09.2021 о 17.50 год. на автодорозі по вул. Володимира Великого, біля буд.49 у м. Кривому Розі відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки ВАЗ, р/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля марки Skoda Fabia, р/н [NUMBER] , який належить представництву «ПРО.МЕД.ЦС Прага а.с.». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки Skoda Fabia,\~р/н\~ [NUMBER] ,\~отримав механічні\~пошкодження.\~Постановою Саксаганського\~районного суду\~м.\~Кривого Рогу\~Дніпропетровської області\~від 20.10.2021\~у справі\~№214/8457/21\~ [PERSON] \~визнано винним\~у вчиненні\~адміністративного правопорушення,\~передбаченого ст.124\~КУпАП,\~за фактом\~дорожньо-транспортної\~пригоди.\~На момент\~дорожньо-транспортної\~пригоди майнові\~інтереси,\~пов`язані з\~володінням,\~користуванням та\~розпорядження наземним\~транспортним засобом\~марки Skoda Fabia, р/н [NUMBER] , було застраховано за договором добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО Corporate» №370011/4100/0000196 від 29.10.2020. З настанням страхового випадку страхувальник своєчасно звернувся до ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» із заявою про виплату страхового відшкодування від 23.09.2021. За результатами розгляду заяви, складання акта огляду транспортного засобу марки Skoda Fabia, р/н [NUMBER] (дефектної відомості), ремонтної калькуляції та страхового акта випадок визнано страховим та проведено виплату страхового відшкодування у розмірі 22\~344 грн. 06 коп. згідно з платіжним дорученням №087247 від 04.05.2023. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. З огляду на це, у позивача виникло право зворотної вимоги до нього на відшкодування в порядку суброгації витрат (страхового відшкодування). Оскільки [PERSON] не вчиняє жодних дій на відшкодування збитків в добровільному порядку, тому позивач, діючи через представника, вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 01.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.37). Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Згідно з клопотанням представника позивача ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» - адвоката Сечко С.В., направленим через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», останній просив розгляд справи проводити за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, про що подав відповідну заяву. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін з урахуванням поданих ними заяв. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, врахувавши позицію учасників справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на таке. Судом встановлено, що 21.09.2021 о 17.50 год. на автодорозі по вул. Володимира Великого, біля буд.49 у м. Кривому Розі, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 21063, р/н [NUMBER] , був неуважним, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом марки Skoda Fabia, р/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , яка рухалася у попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, травмованих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди немає. Своїми діями [PERSON] порушив п.п.2.3 «б», 13.1 ПДР України, а його дії кваліфіковано за ст.124 КУпАП. Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.10.2021 у справі №214/8457/21, яка набрала законної сили 01.11.2021, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Крім того, у постанові зазначено, що будучи присутнім в судовому засіданні під час розгляду справи, [PERSON] вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав (а.с.4-5). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку з цим, факт завдання майнових збитків власникові автомобіля марки Skoda Fabia, р/н [NUMBER] , як потерпілому в дорожньо-транспортній пригоді внаслідок недотримання ПДР України [PERSON] , вина якого встановлена судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, та факт керування ним автомобілем марки ВАЗ 21063, р/н [NUMBER] , є преюдиціальними та доказуванню не підлягають, оскільки їх істину вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Обставини дорожньо-транспортної пригоди, її механізм, дії учасників пригоди суд не оцінює, оскільки оцінку їм вже було надано судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, дії якого суд не повноважний переоцінювати в рамках даної справи, предмет якої стосується виключно цивільно-правової відповідальності винної особи, а не правомірності притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Як слідує з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу марки ВАЗ 21063, р/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] , застрахована не була, що підтверджується інформацією з централізованої бази даних МТСБУ (а.с.22). У свою чергу, на момент дорожньо-транспортної пригоди діяв договір добровільного страхування наземного транспортного засобу «КАСКО Corporate» №370011/4100/0000196 від 29.10.2020 (а.с.6-11), страховиком за яким виступало ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА», а страхувальником представництво «ПРО.МЕД.ЦС Прага а.с.» в Україні, яке і є власником транспортного засобу марки Skoda Fabia, р/н [NUMBER] , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 04.03.2011 (а.с.12). Статтею 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних\~засобів» встановлено заборону експлуатації транспортного\~засобу на території України без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу Skoda Fabia, р/н [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА», а пригода підпадала під ознаки страхового випадку, водій [PERSON] , будучи потерпілою та діючи від представництва «ПРО.МЕД.ЦС Прага а.с.» в Україні, 23.09.2021 звернулася до ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» щодо виплати страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу «КАСКО Corporate» №370011/4100/0000196 від 29.10.2020 (а.с.14). З метою встановлення характеру та розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу марки Skoda Fabia, р/н [NUMBER] , 28.09.2021 аварійним комісаром [PERSON] було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, зафіксовано виявлені механічні пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та складено акт огляду транспортного засобу (дефектну відомість) за №23015 від 28.09.2021 (а.с.15-16). Під час проведення огляду транспортного засобу з метою оцінки спричинених збитків був присутнім представник від «ПРО.МЕД.ЦС Прага а.с.», інший учасник пригоди [PERSON] на проведення огляду автомобіля не з`явився. На підставі дефектної відомості, ремонтної калькуляції та документів щодо дорожньо-транспортної пригоди комісією страховика ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» пригоду кваліфіковано як страховий випадок та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 22\~344 грн. 06 коп. шляхом перерахування коштів на рахунок представництва «ПРО.МЕД.ЦС Прага а.с.» в Україні (а.с.20). Факт перерахування коштів як страхового відшкодування на рахунок представництва «ПРО.МЕД.ЦС Прага а.с.» підтверджується платіжним дорученням №087247 від 04.05.2023 (а.с.21). Розмір оціненої шкоди відповідач не оспорював, клопотань про призначення експертизи не заявляв. Згідно зі ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Вказана норма кореспондується зі ст.27 Закону України «Про страхування». Відповідно до наведених положень, до страховика у разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією. Згідно зі ст. 980 ЦК України, ст.4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Таким чином, Цивільний кодекс України та Закон України «Про страхування» передбачає три види страхування, а саме особисте, майнове та страхування відповідальності. Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів. Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація»: у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,ст.1191 ЦК України), а для суброгації відповідно до ст.993 ЦК України і ст.27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення ст.515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування. Таким чином, у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). Страхувальник, який отримав майнову шкоду, набув право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача. Отже, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, до ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] на підставі ст. 993 ЦК України в порядку суброгації. Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки судом достеменно встановлено факт належного виконання позивачем своїх зобов`язань перед потерпілим представництвом «ПРО.МЕД.ЦС Прага а.с.» шляхом виплати суми страхового відшкодування в розмірі 22\~344 грн. 06 коп., тому право зворотної вимоги до [PERSON] як завдавача шкоди у ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування виникло на підставах суброгації, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди. Доказів протилежного відповідач суду не надав, в добровільному порядку не відшкодував, позовні вимоги визнав, тому суд приходить до висновку про доведеність, обґрунтованість пред`явлених вимог та необхідність їх задоволення в повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат згідно зі ст.142 ЦПК України суд враховує ухвалення рішення на користь позивача у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, а тому вважає за необхідне повернути позивачеві 50% судового збору, сплаченого при поданні позову згідно з платіжною інструкцією від 25.08.2023 №4298 АТ «Райффайзен Банк» (а.с.3), що становить 1342 грн. 00 коп., а інші 50% судового збору (1\~342 грн. 00 коп. відповідно) стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved