Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

У грудні 2023 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] та по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритому на її ім`я, одержувала послугу з поставки природного газу від ТОВ «Житомиргаз Збут» та до 31.05.2022 здійснювала оплату спожитого природного газу на користь відповідача. У грудні 2022 року вона дізналася про те, що за її особовим рахунком ТОВ «Житомиргаз Збут» рахується переплата за спожитий природній газ в розмірі 8576,84 грн, у зв`язку з чим в березні 2023 року та в листопаді 2023 року позивачем направлялися письмові звернення з проханням перерахувати зазначену суму переплати на її банківський рахунок [NUMBER] у ТВБВ № [NUMBER] /014 Житомирської філії АТ «Ощадбанк», до яких було долучено необхідні документи. Проте відповідач ухилився від врегулювання питання про повернення переплати, не надавши письмової відповіді на звернення, чим порушив її права побутового споживача та норми чинного законодавства. Тому позивач просить: 1) визнати неправомірною бездіяльність ТОВ «Житомиргаз Збут», яка виразилася в ухиленні від зарахування переплати за поставлений природний газ по особовому рахунку № [NUMBER] в сумі 8576,84 грн на її банківський рахунок IBAN [NUMBER] у ТВБВ № 10005/014 Житомирської філії АТ «Ощадбанк»; 2) зобов`язати ТОВ «Житомиргаз Збут» зарахувати переплату за поставлений природний газ по особовому рахунку № [NUMBER] в сумі 8576,84 грн на її банківський рахунок IBAN [NUMBER] у ТВБВ № 10005/014 Житомирської філії АТ «Ощадбанк». Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира Семенцової Л.М. від 13.12.2023 відкрито провадження в справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від відповідача до суду відзив на позовну заяву не надходив. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, її представник подала до суду письмову заяву з проханням проводити розгляд справи за їхньої відсутності та вказала про підтримання позовних вимог й відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.\~ \~ Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Частинами 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] згідно копії її паспорта серії [NUMBER] , виданого Богунським РВ УМВС України в Житомирській області 05.03.1997 (а. с. 6). Між сторонами було укладено публічний договір про постачання природного газу побутовим споживачам з ТОВ\~«Житомиргаз Збут» та для проведення розрахунків за спожитий природний газ відповідачем відкритий особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , що слідує з роздруківок з особистого кабінету із сайту 104.ua мережі Інтернет та рахунків на оплату коштів за спожитий природний газ заберезень та квітень 2022 року (а. с. 9-12, 32, 33). По особовому рахунку № [NUMBER] , який закріплений за адресою: [ADDRESS] , відкритому на ім`я [PERSON] , з урахуванням переданих об`ємів Оператором ГРМ, рахується переплата за спожитий природний газ в сумі 8576,84 грн, підтвердженням чому є роздруківки з особистого кабінету із сайту 104.ua мережі Інтернет (а. с. 9-12). 30.03.2023 та 30.11.2023 позивач зверталася до відповідача із заявами про перерахунок зазначеної суми переплати на її банківський рахунок [NUMBER] у ТВБВ № 10005/014 Житомирської філії АТ «Ощадбанк», додавши до заяв необхідні документи. Проте відповіді на свої звернення відповідачем їй надано не було (а. с. 14-19). Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу»\~постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. На виконання вимог положень статті 12 цього Закону\~було розроблено та прийнято Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, який затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500. Згідно з положеннями пункту 4 розділу III Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП\~від 30.09.2015\~№ 2496 (далі - Правила) для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта за формою, встановленою додатком 1 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП\~від 30.09.2015\~№ 2500 (далі - Типовий договір), разом із супровідним листом за формою, встановленою додатком 2 до Типового договору. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Згідно п. 4.5 розділу IV Типового договору - Розрахунки споживача за цим договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки. Відповідно до п. 4.6 розділу IV Типового договору усі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього Договору. Частиною 2 ст. 693 ЦК України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Згідно Правил постачання природного газу споживач - юридична або фізична особа-підприємець, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб або використання в якості сировини, а не для перепродажу. Згідно абзацу четвертого п. 24 розділу III Правил постачання природного газу у разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу протягом п`яти робочих днів після отримання такої вимоги. Вирішуючи даний спір по суті, суд виходить з наступного. У Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248 наголошено, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Будучи монополістами у сфері надання послуг з газопостачання відповідач не повинен зловживати своїми правами, в тому числі, щодо проведення розрахунків зі споживачами. Суд також зазначає, що статтею 1212\~ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до ч. 1 ст.\~1213\~ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Зобов`язання з повернення безпідставно набутого майна виникає відповідно до ст.\~1212\~ЦК України за умови набуття або збереження особою майна за рахунок іншої особи, а також відсутності достатньої правової підстави для такого набуття (збереження), зокрема у разі, коли відповідні підстави згодом відпали. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18. Наявність певної правової підстави для набуття особою майна виключає застосування до неї положень ст. 1212 ЦК України, якщо згадана підстава продовжує існувати. Статтею 81\~ЦПК України передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що грошові кошти в розмірі 8576,84 грн, які утворилися в результаті переплати за надання послуг з газопостачання, є безпідставно набутими, а тому вказана сума має бути повернута відповідачем позивачу. За таких обставин суд задовольняє вимоги позову. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», внаслідок чого судовий збір за дві позовні вимоги необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved