Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства, в якій просила суд встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Дніпродзержинська (нині м. Кам`янське) Дніпропетровської області, громадянина України, померлого [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кам`янське Дніпропетровської області, та зобов`язати Південний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , №33 від 17 лютого 2023 року, зазначивши в графі батько: [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Дніпродзержинська (нині м. Кам`янське) Дніпропетровської області, громадянин України, та змінити прізвище дитини з « [INFO] » на « [INFO] ». В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначила, що у березні 2020 року вона через мережу інтернет познайомилась з [PERSON] . На той час [PERSON] проходив строкову військову службу, а після його повернення додому у червні 2020 року, вони стали зустрічатись і зрозумівши, що покохали один одного, у серпні 2020 року стали проживати однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, придбавали необхідні для родини речі, турбувались та піклувались один про одного. У лютому 2022 року [PERSON] освідчився їй, вони планували весілля, однак, їх плани змінила війна, святкування весілля довелось відмінити, вони домовились, що одружаться після перемоги. У червні 2022 року вони дізнались про вагітність, а [INFO] у неї з [PERSON] народився син [PERSON] . Однак, будучи людьми юридично необізнаними, вона з цивільним чоловіком вважали, що оскільки не перебувають в зареєстрованому шлюбі один з одним, то [PERSON] не може бути записаний батьком дитини, тому 17 лютого 2023 року вона зареєструвала народження сина у Південному відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за актовим записом № 33, згідно ст. 135 СК України. Дані про батька дитини внесені в актовий запис про народження з її слів: « [PERSON] ». Як протягом її вагітності, так і після народження сина, [PERSON] визнавав себе батьком дитини, забрав їх із пологового будинку, піклувався про неї і про дитину, забезпечував всім необхідним для життя. З моменту створення сім`ї, вони проживали в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , який належав батькові [PERSON] . Дідусь також в усьому допомагав їм і опікувався маленьким онуком. У липні 2023 року [PERSON] був мобілізований у лави ЗСУ, приймав участь у бойових діях, захищаючи суверенітет та незалежність України. Однак, у жовтні 2023 року, вона дізналася, що [INFO] року, при захисті Батьківщини, [PERSON] загинув у Пологівському районі Запорізької області. На теперішній час син залишився не тільки без батька, який до останнього дня життя турбувався про родину і забезпечував сім`ю, але й без його матеріальної допомоги, і саме для того, щоб дитина могла отримувати пенсію по втраті годувальника, вона і звертається з даною заявою до суду, бо це єдиний спосіб захисту прав малолітньої дитини. Нерухомого або рухомого майна на ім`я [PERSON] не зареєстровано, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після його смерті ніхто не звертався, тому її єдина мета встановлення факту батьківства - це визнання батьківства юридично та отримання пенсії для дитини. У листопаді 2023 року між дитиною [PERSON] та батьком померлого [PERSON] - [PERSON] , з метою визначення спорідненості, було проведено молекулярно-генетичне дослідження. Відповідно до висновку молекулярно-генетичного дослідження №40479 від 06 грудня 2023 року, виданого ТОВ «МАМА ПАПА»: «Ймовірність того, що учасник [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком батька учасника [PERSON] , [INFO] , складає 99,97%». Вона з сином підтримують родинні зв`язки із батьком її загиблого цивільного чоловіка та іншими родичами. Батько [PERSON] визнає дитину [PERSON] своїм онуком, приймає безпосередню участь у вихованні, а також підтримує її прагнення встановити факт батьківства. Встановлення факту батьківства необхідно з метою отримання пенсії на дитину з нагоди втрати годувальника, а також для внесення запису про справжнього батька в актові книги та в свідоцтво про народження дитини. Заявник [PERSON] у судовому засіданні заявлені в заяві вимоги підтримала та пояснила, що з [PERSON] вона познайомилася у березні 2020 році, а з серпня 2020 року почали проживати разом у орендованому житлі за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, та мали спільний бюджет. В червні 2022 року вона дізналась про вагітність, тоді вони разом з [PERSON] переїхали до його батька [PERSON] та проживали за адресою: [ADDRESS] , а [INFO] у неї з [PERSON] народився син - [PERSON] . Під час пологів [PERSON] весь час перебував з нею, їй робили кесарів розтин і всі дві доби чоловік перебував в лікарні поруч з нею та їх сином. Після пологів вона проживала у своєї матері за адресою: [ADDRESS] , оскільки у неї перша дитина і мати допомагала їй по догляду за дитиною. [PERSON] постійно приходив до неї та до дитини. В червні 2023 року вони знов переїхали до батька [PERSON] по [ADDRESS] . 27 липня 2023 року [PERSON] отримав повістку, а 29 липня 2023 року його забрали на службу. Два місяці він проходив навчання, під час якого приїжджав у відпустку до неї з дитиною. 01 жовтня 2023 року його забрали до Запоріжжя у [INFO], 15 жовтня 2023 року він останній раз приїхав до них, а [INFO] року поїхав і в той же день загинув на фронті. Заінтересована особа [PERSON] заявлені вимоги [PERSON] підтримав повістю та пояснив, що його син [PERSON] , який загинув [INFO] , є рідним батьком [PERSON] , якого [INFO] народила [PERSON] . Він надавав слину для проведення молекулярно-генетичної експертизи, яка підтвердила батьківство [PERSON] на 99,97 %. Його син [PERSON] та заявниця [PERSON] жили разом, в тому числі і в його будинку. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутністю. Будь-яких заперечень на заяву не надано. Представник заінтересованої особи - Південного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутністю. Будь-яких заперечень на заяву не надано. У судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є матір`ю заявниці [PERSON] . Вона підтверджує, що [PERSON] познайомилась з [PERSON] в березні 2020 року, з серпня 2020 року вони почали проживати разом в орендованому житлі за адресою: [ADDRESS] , де проживали приблизно два роки. Потім переїхали до батька [PERSON] - [PERSON] і жили з ним. [INFO] у її доньки з [PERSON] народився син - [PERSON] . Під час пологів, та поки [PERSON] знаходилась в лікарні, [PERSON] був з нею і доглядав за нею та дитиною. Після пологів вона забрала доньку до себе, бо це була перша дитина у її донька і донька потребувала допомоги у догляді за дитиною. Кожного дня [PERSON] , до роботи і після роботи приходив до них та проводив час з дитиною. В червні 2023 року донька з зятем знов переїхали до батька [PERSON] - [PERSON] . і жили з ним, а в кінці липня 2023 року [PERSON] мобілізували. Під час відпусток [PERSON] приїжджав до [PERSON] з сином, намагався кожну годину проводити з дитиною. [INFO] [PERSON] загинув на фронті. Вона впевнена, що [PERSON] є батьком [PERSON] , якого народила її донька. За життя [PERSON] визнавав [PERSON] за свого сина. У судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він є старшим братом загиблого [PERSON] . Йому відомо, що його брат та заявниця [PERSON] познайомились у 2020 році та приблизно два роки проживали в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . Потім, під час вагітності [PERSON] , вони проживали з його батьком за адресою: [ADDRESS] . Після пологів [PERSON] проживала у своїх батьків. В липні 2023 року [PERSON] мобілізували. Коли йому надавали вихідні дні, він в першу чергу їхав до свого сина. За життя [PERSON] визнавав своє батьківство по відношенню до [PERSON] , якого народила [PERSON] , називав його своїм сином, дуже чекав та любив цю дитину. У судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він є рідним братом загиблого [PERSON] . Йому відомо, що його брат та заявниця [PERSON] познайомились у 2020 році та приблизно два роки проживали однією сім`єю в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . Потім, коли [PERSON] завагітніла, вони переїхали до їх батька - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Під час всієї вагітності жили у батька. Під час пологів [PERSON] брав відпустку та весь час знаходився з [PERSON] в лікарні. Після пологів [PERSON] проживала у своєї матері, а [PERSON] кожного дня приїжджав до них. Підтверджує, що [PERSON] визнавав своє батьківство по відношенню до [PERSON] , якого народила [PERSON] , називав його своїм сином, дуже чекав та любив цю дитину. Коли його мобілізували у червні 2023 року, при кожній можливості він приїздив до сина і [PERSON] . [INFO] [PERSON] загинув на фронті. Суд, заслухавши пояснення заявниці, заінтересованої особи, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] (ар.с.9). Матір`ю дитини в свідоцтві про народження зазначена [PERSON] , батьком - [PERSON] . Запис про батька вчинено на підставі ст.135 СК України, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, згідно якого відомості про «Батька» дитини [PERSON] записані згідно з ч. 1 ст. 135 СК України (арк.с. 11). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (ар.с.12). [PERSON] , який помер [INFO] є батьком [PERSON] , який народився [INFO] в місті Кам`янське Дніпропетровської області, що підтверджується наданою копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №00038554189 від 17.02.2023 року із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України. У поданій до суду заяві [PERSON] вказує на те, що батьком дитини є [PERSON] , з яким вони спільно проживали, вели спільне господарство, виховували дитину, та який фінансово забезпечував її та дитину, про що також надали пояснення свідки та батько [PERSON] - [PERSON] . Факт батьківства [PERSON] , який помер [INFO] щодо малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] в місті Кам`янське Дніпропетровської області, було встановлено та підтверджується наданою копією результату дослідження №40479 від 06.12.2023 року в підсумках якої зазначено молекулярно-генетичним порівняльним аналізом встановлено, що «Ймовірність того, що учасник [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком батька учасника [PERSON] , [INFO] , складає 99,97%». Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки це необхідне їй для призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до ч.1 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до змісту ч.ч.1,2 ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.128 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч.1 ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У частині 1 статті 315 ЦПК України визначено, які факти, що мають юридичне значення, можуть бути встановлені судом, серед переліку яких зазначено факт родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.95 зазначено, що визначений в ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності. Стаття 130 СК України, регламентує, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій ст.128 цього Кодексу - матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, як досягла повноліття. Таким чином, заява може бути подана певним колом осіб, зазвичай встановлення факту батьківства проводитися в порядку окремого провадження, а не позовного, проте, якщо встановлення факту батьківства зачіпає інтереси спадкоємців померлого, справа має бути розглянута в порядку позовного провадження. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок щодо застосування статті 130 СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Беручи до уваги всі надані суду докази, зокрема показання свідків та близьких родичів загиблого, які узгоджуються з дослідженими письмовими доказами, суд приходить до висновку, що усі ці докази достовірно підтверджують факт батьківства [PERSON] , який помер [INFO] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства [PERSON] щодо її сина [PERSON] , який народився [INFO] в місті Кам`янське Дніпропетровської області.

Outcome: approved