Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

25 травня 2023 р. до суду надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Миколаївська міська рада (орган опіки та піклування), в якій він просить визнати [PERSON] , [INFO] недієздатним та встановити над ним опіку та призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном. В обґрунтування доводів заяви заявник зазначив, що є братом [PERSON] , 1977 р.н. та проживає з ним за адресою: [ADDRESS] . Брат має стійке психічне захворювання, інвалід другої групи з дитинства. З 2018 р. почала прогресувати хвороба [PERSON] і він неодноразово був направлений на госпіталізацію у психіатричну лікарню. У зв`язку з тим, що брат заявника не усвідомлює значення своїх дій, не може керувати ними, потребує стороннього догляду, заявник вважає, що його потрібно визнати недієздатним та призначити опікуна. Він має можливість дбати про брата, створювати необхідні побутові умови, забезпечувати його доглядом та лікуванням. 29 травня 2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. 31 травня 2023 року надійшла заява представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради про розгляд справи без участі представника. 15 червня 2023 року витребувано докази. 14 серпня 2023 року у справі призначено судово-психіатричну експертизу. 29 листопада 2023 року поновлено провадження у справі, доручено Миколаївському міському центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити та забезпечити прибуття адвоката для здійснення представництва [PERSON] . В судовому засіданні заявник та його представник підтримали заяву, наполягали на її задоволенні. Представника особи стосовно якої розглядається справа адвокат Царик Р.М. не заперечувала щодо задоволення заяви. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали страви, суд приходить до такого. Згідно ч. 1. ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Якщо суд відмовить у задоволенні заяви про визнання особи недієздатною і буде встановлено, що вимога була заявлена недобросовісно без достатньої для цього підстави, фізична особа, якій такими діями було завдано моральної шкоди, має право вимагати від заявника її відшкодування. Правовими наслідками визнання фізичної особи недієздатною, згідно ст. 41 ЦК України, є: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину, правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун ; відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Згідно ст. 55 ЦК України, опіка встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Частиною 1 статті 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до п. 3.1 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України №34/166/131/88 від 26.05.1999 року, для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є братом [PERSON] та зареєстрований і проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12ААВ № 173820, [PERSON] має групу інвалідності: друга з дитинства. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №255 від 18.10.2023 Миколаївської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» Очоляс В.І., [PERSON] , [INFO] , страждає на даний час на психічний розлад маячний розлад органічного походження (шизофреноподібний); за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; не може брати участь в судовому засіданні та особисто надавати пояснення по суті справи, за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. З подання опікунської ради при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради № 951/02.02.01-22/09/14/24 від 20.02.2024 та витягу з протоколу засідання опікунської ради №2 від 15.02.2024 встановлено, що даний орган рекомендує та пропонує на розгляд суду кандидатуру [PERSON] , 1975 р.н., для призначення його опікуном [PERSON] , 1977 р.н., у разі визнання його недієздатним. Беручи до уваги викладене, оскільки [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки, тобто віднесений до категорії осіб, які потребують встановлення опіки, а також беручи до уваги, що обставини, які унеможливлюють призначення [PERSON] опікуном [PERSON] відсутні, суд оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та необхідність їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Згідно зі ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 299 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. 18.10.2023 Миколаївською філією судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» було проведено судово-психіатричну експертизу у цій справі та складено висновок №255. Вартість вказаної експертизи складає 8069 грн. 04 коп. з ПДВ. Витрати пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи належать до судових витрат (частини 1, 3 ст. 133 ЦПК України). Враховуючи положення ч. 2 ст. 299 ЦПК України, вказані витрати слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved