Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

19.02.2024 до суду надійшов позов [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Андрієвський О.А., до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період її навчання. В обґрунтування поданого позову позивач вказує, що вона перебувала у шлюбі із відповідачем [PERSON] , від якого народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Спільне життя із відповідачем не склалось, тому за рішенням суду від 28.01.2014 шлюб між ними було розірвано. Так як відповідач ухилявся від утримання дитини, матеріальної допомоги не надавав, позивачка звернулась до суду із позовом про стягнення з нього аліментів на утримання доньки до досягнення нею повноліття. З 1 вересня 2023 року [PERSON] була зарахована студенткою Хмельницького національного університету на денну форму навчання за контрактом. Термін закінчення навчального закладу 30.06.2027 року. Оскільки 15.02.2024 для доньки [PERSON] виповнилось 18 років, тому аліменти на її утримання вже не стягуються. Загальна вартість освітньої послуги на весь строк навчання становить 119800 грн., а щорічна оплата освітньої послуги становить 29950 грн., тому вона потребує матеріальної допомоги, оскільки потрібні кошти на оплату навчання, придбання літератури, ноутбука, одягу, продуктів харчування, проїзду до м. Хмельницький. Окрім того, в доньки поганий зір, тому їй потрібно періодично звертатись на консультації лікаря, проходити курс лікування, на що також потрібні кошти. Позивачка одна не в змозі забезпечити доньку на період навчання. За таких обставин [PERSON] звернулась до суду та просила стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму працездатних громадян, щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Ухвалою суду від 19.02.2024 у даній справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд на 12.03.2024. 12.03.2024 в судовому засіданні представник позивача, адвокат Андрієвський О.А., поданий позов підтримав з викладених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, до суду не з`явився та про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав, представник позивача надав згоду на заочний розгляд справи, у зв`язку із чим протокольною ухвалою суду від 12.03.2024 було постановлено проводити заочний розгляд даної справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Так, статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків. Так, судом встановлено, що батьками повнолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 28.01.2014 за рішенням Славутського міськрайонного суду (а.с. 3). З наданих позивачкою документів вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є студенткою денної форми навчання 1-го курсу факультету «Економіки і управління» Хмельницького національного університету. Термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027 (а.с. 6). Згідно договору № 124813 від 01.09.2023, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 119800 грн., зокрема, за кожен навчальний рік 29950 грн. (а.с. 7-8). Згідно наданих позивачкою [PERSON] квитанцій, нею здійснено оплату за навчання доньки у сумах: 2975 грн., 3000 грн., 3000 грн. (щомісячна оплата) (а.с. 9). Окрім того, позивачка надала докази на підтвердження витрат на проїзд, покупку одягу та інших необхідних для доньки речей, зокрема квитанції на суми: 28,60 грн.; 752,96 грн.; 6650 грн.; 500 грн. (а.с. 13). Щодо письмових доказів, а саме довідки із офтальмологічного центру «Зір» про обстеження зору [PERSON] , [INFO] , квитанції про сплату за прийом та покупку ліків суд не приймає їх до уваги, оскільки вказані витрати понесені позивачем у зв`язку із лікуванням дочки, що є додатковими витратами на дитину, вимог про стягнення яких позивач до відповідача не заявляв. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України ). Згідно з ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , р.н., досягнула 18 років, продовжує навчання, у зв`язку із чим, як вказує позивач у позові, потребує матеріальної допомоги. Позивачка подала до суду докази на підтвердження витрат, пов`язаних із навчанням повнолітньої доньки. Відповідач [PERSON] є здоровим, працездатним, офіційно працевлаштованим, а саме являється військовослужбовцем та отримує стабільний дохід, про що свідчить звіт про здійснені відрахування та виплати в/ч [NUMBER] від 28.08.2023 (а.с. 14). Таким чином, суд приходить до висновку, що повнолітня [PERSON] , [INFO] , продовжує навчання у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, яку може та повинен надавати батько [PERSON] . Разом із тим, за змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Тому, з урахування наведеної вище норми закону, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги позивачки [PERSON] , та стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання повнолітньої доньки аліменти у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), оскільки стягнення аліментів у розмірі не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму працездатних громадян на повнолітню дитину не передбачено вимогами СК України. Окрім того, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору в силу положень Закону України «Про судовий збір», 1211,20 грн. судового збору підлягають стягненню із відповідача на користь держави.

Outcome: partial