Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

Представник позивача\~звернувся до\~суду з позовом,\~в якому\~просить стягнути\~з відповідача\~на користь\~ТОВ «ФК\~«АРС-Капітал»\~заборгованість у\~розмірі у розмірі 835 120,49 грн. та судовий збір у розмірі 12526,81 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 12.07.2017 року між ТОВ «ФК «АРС-Капітал» та [PERSON] був укладений договір позики № 2017/07/12, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 727216,31 грн., зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених в кредитному договорі. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі та належним чином, а саме: надав відповідачеві кредит у розмірі, передбаченому договором. Проте, відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання умов зазначеного кредитного договору, зокрема не сплачує банку кредитні кошти та інші передбачені кредитним договором платежі, у зв`язку з чим станом на 13.12.2017 року перед Банком виникла заборгованість у розмірі 835120,49 грн., яка до теперішнього часу не погашена, що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду. Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 22 травня 2018 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРС-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості, позовні вимоги позивача були задоволені у повному обсязі. 13 жовтня 2021 року представник відповідача звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення. Ухвалою суду від 10.11.2021 року заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22.05.2018 року скасовано та призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 22.11.2021 року за клопотанням представника відповідача провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по справі 757/4616/20-к. Постановою Одеського апеляційного суду від 12.09.2022 року, ухвалу суду від 22.11.2021 було скасовано, справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРС-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано для продовження розгляду. Ухвалою суду від 18.04.2023 року провадження по справі зупинено до прийняття рішення Печерським районним судом м. Київ по цивільному позову про відшкодування матеріальних збитків від 10.12.2019 року по справі №757/4616/20-к. Ухвала суду від 18.04.2023 року була оскаржена представником позивача та постановою Одеського апеляційного суду від 22.08.2023 року, ухвалу суду від 18.04.2023 року скасовано, з направленням справи для продовження розгляду. Ухвалами суду від 30.01.2024 року, в задоволенні клопотання відповідача про об`єднання справ в одне провадження по цивільній справі за позовом ТОВ «Фінансової компанії «АРС-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості було відмовлено, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача до судового засідання не з`явилася, але надала до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити (том а.с. 109). Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду надійшло клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку із тим, що він працює в інфраструктурі, трудовий процес являє змінний режим роботи відповідно до графіку, згідно графіка роботи на 12.03.2024 року у відповідача припадає денна зміна з 08.00 до 20.00 годин, з вказаного приводу надано довідку з місця роботи. З приводу клопотання відповідача про відкладення судового засідання, суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання, оскільки останнім неодноразово надсилались до суду клопотання про відкладення судового засідання (том а.с. 74, 82, 93-94, 102-103), та не надано відповідних доказів поважності не прибуття у попередні судові засідання, також в установлений ч.7\~ст.178 ЦПК України\~строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8\~ст.178 ЦПК України. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідно до частин 11 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, суд вважає за можливе розглянути справи за наявними матеріалами справи. Судом на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, 12.07.2017 року між ТОВ «ФК «АРС-Капітал» та [PERSON] був укладений договір позики № 2017/07/12 ( том 1, а.с. 5-8). Відповідно до п. 1.1 договору позики позивач передав, а відповідач прийняв у власність грошові кошти у розмірі 727 216,31 грн., що еквівалентно 28 000,00 доларів США за офіційним курсом НБУ на дату видачі. Якщо на день повернення суми позики, її частини або процентів за користування позикою офіційний курс НБУ долара США щодо гривні збільшиться, то сума позики та процентів у гривні, які підлягають сплаті, визначаються з урахуванням зміни зазначеного курсу за формулою, наведеною в п.1.1 Договору позики. Днем повернення позики вважається 12.07.2018 (п.4.1 Договору позики). Позика повертається в повному розмірі в безготівковій формі шляхом перерахування відповідних грошових коштів на поточний рахунок Позикодавця (п.4.2 Договору позики). У відповідності до п. 2.3 Договору позики розмір процентів за користування позикою становить 2,5 % місячних (30 % річних). Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування позикою. Проценти за Договором позики визначаються у графіку погашення позики (Додаток №1 до Договору позики) за кожний фактичний строк користування позикою і починаються з наступного дня отримання Позичальником суми позики, а припиняються з остаточним її погашенням (п.2.4 Договору позики). Згідно з Додатком № 1 до Договору позики встановлено періодичність та розміри платежів Позичальника з повернення позики та сплати процентів (щомісячно), де також зазначено, що всі платежі здійснюються з урахуванням зміни курсу, відповідно до п.1.1 Договору позики та можуть бути збільшені. Додатком № 1 встановлено, що проценти в розмірі 18180,41 (з урахуванням зміни курсу) мають сплачуватись 12 числа кожного місяця, починаючи з серпня 2017 по липень 2018. З виписки Банку за рахунком № [NUMBER] , який належить позикодавцю, випливає, що 12 липня 2017 року позикодавцем було надано позику позичальнику в розмірі 727216,31 грн., шляхом перерахування на рахунок останнього № [NUMBER] (том 1, а.с. 11). Відповідно до п. 5.4 Договору позики Позичальник зобов`язується повернути суму позики, сплачувати проценти за користування позикою в строки та у розмірі, передбачені Договором позики та сплатити штрафні санкції у разі порушення умов цього Договору. Пунктом 4.5 Договору позики, зокрема, встановлено, що у разі порушення-Позичальником Графіку погашення позики Позикодавець має право вимагати від Позичальника дострокового погашення заборгованості за позикою, включаючи заборгованість за процентами за користування позикою та штрафними санкціями, а Позичальник повинен достроково повернути наявну заборгованість за позикою, сплатити проценти за її користування та штрафні санкції, на протязі (трьох) календарних днів з моменту відповідної письмової вимоги Позикодавця. Позичальником порушено умови Договору позики, зокрема щодо вчасної сплати процентів за користування позикою, а саме не сплачені проценти, які мали бути сплаченими станом на 12.10.2017, 12.11.2017 та на 12.12.2017 року. У зв`язку з цим позивач звертався 06.12.2017 р. до відповідача з вимогою про дострокове погашення суми заборгованості (включно з позикою) за Договором позики, однак заборгованість залишається не погашеною (том 1, а.с. 12-13). Пунктом 6.1 Договору позики встановлено, що, якщо Позичальник своєчасно не сплатив проценти за користування грошовими коштами або своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 1% від суми простроченого грошового зобов`язання за кожен день прострочення з дати виникнення простроченої заборгованості по дату погашення простроченої заборгованості. Як вбачається з наданого банком розрахунку, заборгованість [PERSON] за вказаним договором становить 838120,49 грн., з яких: 760958,97 грн. - заборгованість за позикою; 57071,93 грн. - заборгованість за процентами (із яких 19023,98 грн. мали бути сплаченими 12.10.2017; 19023,98 грн. мали бути сплаченими 12.11.2017 року; 19023,98 грн. мали бути сплаченими 12.12.2017 року); 17089,59 грн. - заборгованість за пенею (із яких 11271,85 грн. - пеня за несплату чергових процентів, які мали бути сплаченими 12.10.2017; 5635,93 грн. - пеня за несплату чергових процентів, які мали бути сплаченими 12.11.2017; 181,80 грн. - пеня за несплату чергових процентів, які мали бути сплаченими 12.12.2017 року) (том 1 а.с. 10). Згідно зі\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При укладенні договору сторони керувались ч. 1\~ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно положень ч. 2\~ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. На підставі ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до\~статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Верховний Суд України у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року\~висловив правову позицію з приводу того, що за частинами першою, другою\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Виходячи із правового аналізу вказаних норм укладений між сторонами договір позики № 2017/07/12 від 12.07.2017 року, який містить підпис позичальника, що підтверджують факт ознайомлення позичальника з усіма істотними умовами договору та зазначені умови погоджені з відповідачем. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за договором позики № 2017/07/12 від 12.07.2017 року виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому зазначеним кредитним договором. В порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання та підлягають судовому захисту. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved