Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

12.10.2023 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовом до Петриківської селищної ради, третя особа: Петриківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадщину, в якій позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, призначену для обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га, та для ведення підсобного господарства, площею 0,30 га, розташованих за адресою: [ADDRESS] , що належали [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] . Померла склала заповіт, яким заповіла все своє майно своїй доньці, матері позивачки [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок. Мати позивачки за життя спадщину після смерті матері - [PERSON] не оформила та [INFO] померла. Після смерті матері позивачки [PERSON] відкрилась спадщина. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [PERSON] , нотаріусом будо відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із пропуском установленого для прийняття шестимісячного строку та відсутністю безпосереднього проживання із спадкодавцем. За таких обставин позивачка змушена звернутися до суду із даним позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно. Ухвалою судді від 13.10.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Вимоги ухвали від 13.10.2023 позивачем виконано у повному обсязі. Ухвалою судді від 08 листопада 2023 року відкрито провадження по справі та витребувано з Архівного відділу Дніпровської райдержадміністрації завірену копію витягу про право власності [PERSON] на земельну ділянку. Справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 03 січня 2024 року підготовче провадження закрито та справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак надала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача Петриківської селищної ради Ольга Левечко подала до суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність. Представник третьої особи державний нотаріус Л.Г. Могильна надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Як передбачено ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За загальним правилом (частина 1статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 09.09.2014. (а.с. 10) 28.05.1997 [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Іванівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 98, яким вона заповіла все своє майно своїй доньці [PERSON] (а.с. 13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок по [ADDRESS] , який належав їй в цілому на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого Виконкомом Царичанської райради від 28.02.1989 (а.с. 12) Згідно з технічним паспортом на житловий будинок по [ADDRESS] від 03.12.1987 року, де власником вказана [PERSON] , житловий будинок складається з: А1 - житловий будинок, загальною площею - 39,8 кв. м., житловою - 21,9 кв. м., Б1- літня кухня, 01 - вбиральня, В1 - сарай, Г1 - сарай, Д1 - навіс., Ж1 - гараж, 31 - гараж, № 1 колодязь (а.с. 17-22). Згідно з технічним паспортом на житловий будинок по [ADDRESS] , виготовленого 27.09.2023 року КП «Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, на замовлення [PERSON] , житловий будинок складається з: А1 - житловий будинок, загальною площею - 39,8 кв.м., житловою - 21,9 кв.м., Б1- літня кухня, В1 - сарай, Г1 - сарай, Д1 - навіс, Ж1 - гараж, 31 - гараж, І-1 - сарай, К-1 сарай, п/д - підвал, Л-1 - душ, 01 - вбиральня, № 1 - свердловина, № 2 - ворота з хвірткою, № 3 огорожа. (а.с. 23-28). Житловий будинок по [ADDRESS] розташований на земельній ділянці, яка передана рішенням сесії Іванівської сільської ради народи депутатів № 17 сесії 21 скликання від 21.12.1993 року у приватну власність для обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га, та для ведення підсобного господарства, площею 0,30 га, [PERSON] , що підтверджується корінцем-витягом, доданому до свідоцтва про право власності на житловий будинок (а.с. 36, 62). [PERSON] [INFO] , за життя спадщину після смерті матері - [PERSON] , належним чином не оформила, та [INFO] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 16.10.2018 року, актовий запис № 1120 (а.с.9). Отже, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої, входить будинок, що розташований по [ADDRESS] і належав її матері [PERSON] , померлій [INFO] . У зв`язку з тим, що мати Позивачки не оформила спадкових документів на спадкове майно будинок, що розташовані по [ADDRESS] позивачка, 16.06.2023 звернулась до державного нотаріуса Петриківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно бабусі [PERSON] , але їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з пропуском установленого для прийняття спадщини шестимісячного строку та відсутністю безпосереднього проживання зі спадкодавцем. (а.с. 15). Крім позивача, інші особи з заявами про прийняття спадщини, після померлої [PERSON] , померлій [INFO] , з заявами про прийняття спадщини не зверталися про що свідчить відповідь Петриківської державної нотаріальної контори. Родинні відносини позивачки з померлою матір`ю та бабусею підтверджуються, зокрема, копією свідоцтва про народження [PERSON] , запис №1633 від 22.06.1973, згідно якого в графі мати вказано « [PERSON] », свідоцтвом [PERSON] де в графі «мати» записана « [PERSON] », а також копіями свідоцтва про шлюб (а.с. 8, 11, 37, 38). Позивач є спадкоємцем померлої [PERSON] на підставі заповіту про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом Другої Кам`янської державної нотаріальної контори від 23.04.2019, на квартиру [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] . Позивачка отримала. (а.с. 29). Таким чином, позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом на майно померлої [PERSON] , однак позбавлена можливості оформити спадщини у позасудовому порядку щодо житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] , яка померла [INFO] та успадкована [PERSON] . У силу вимог ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 5 ст.\~1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не одержав або втратив свідоцтво про право на майно. Згідно із ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Слід врахувати, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту та застосовується лише якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно з положеннями ст.\~1216\~ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У порядку статей 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно частини другої статті 1220\~ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя ст. 1223 ЦК). Згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до частини першої статті 1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з частиною першою статті 1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст.\~1296\~ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст. 3,8,9\~Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту\~№ 296/5\~від 22\~лютого 2012\~року та зареєстрованого в Мінюсті 22 лютого 2012 року за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги, в частині визнання за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] , є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. При цьому вирішуючи позовні вимоги про визнання за позивачем право власності на земельну ділянку, призначену для обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га, та для ведення підсобного господарства, площею 0,30 га, розташованих за адресою: [ADDRESS] , що належали за життя [PERSON] , суд виходить з наступного. Згідно пункту «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини третьої статті 152 ЗК України. Постановою Верховного Суду від 17.04.2019, справа № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) визначено, що ЗК України у редакції, чинній до 01 січня 2013 року, встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Таким чином, оскільки [PERSON] як спадкодавець, за життя, маючи рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки не виготовила технічну документацію на земельну ділянку, не визначила межі земельної ділянки в натурі, не погодила межі земельних ділянок із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок та не одержала у встановленому порядку державні акти на землю і не провела державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, тому право власності на вказані земельні ділянки не виникло належним чином та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців, тобто до позивач. Отже,\~в задоволенні\~позовних вимог про визнання за позивачем права власності на земельні ділянки, призначені для обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га, та для ведення підсобного господарства, площею 0,30 га, розташованих за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після [PERSON] , яка померла [INFO] , слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial