Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить суд збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 13.08.2019 року щодо стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно та збільшити розмір аліментів у твердій грошовій сумі до розміру 3000 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Мотивує свої вимоги тим, що наразі розмір аліментів не дозволяє їй в повній мірі забезпечити повноцінне утримання дитини та з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дитини значно зріс. Срімко підвищилися ціни на продукти харчування під час воєнного стану, одяг, ліки та інші необідні речі для життя та гармонійного розвитку дитини, у зв`язку з чим вважає доцільним збільшити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень. Позивачка [PERSON] разом із представником [PERSON] в судове засідання не з`явились, до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій зазачає, що має можливість сплачувати аліменти у рпозмірі 3000 гривень, щомісячно. Просить розглядати справу без його участі. (а.с. 43). Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, відзив відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.\~ Судом достовірно встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Виконкомом Української міської ради Обухівського району Київської області 24 листопада 2009 року (а.с. 16). Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 29 липня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. (а.с. 12-13) Крім цього, рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 13 серпня 2019 року з [PERSON] вирішено стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 гривень, щомісячно. (а.с. 23-26). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів боржником [PERSON] станом на 21.11.2023 року заборгованість складає 45082,18 гривень. (а.с. 21-22). Однак, згідно квитанції доданої до заяви [PERSON] від 15.02.2024 року, заборгованість зі сплати аліментів боржником [PERSON] погашена ( а.с. 46). У відповідності до ч.1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 2, ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.91 та набула чинності для України 27.09.91, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувана, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Так, позивачка просить збільшити розмір аліментів, які були раніше стягнуті на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з відповідача в розмірі 1500 грн. щомісячно до 3000 гривень щомісячно, посилаючись на те, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дитини значно зросли. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. При вирішенні даного спору, суд також враховує, що відповідач [PERSON] , будучи молодою та працездатною особою, маючи задовільний стан здоров`я, оскільки не довів протилежне, не маючи на утриманні інших дітей, непрацездатну дружину, батьків, тощо цілком може надавати своєї дитині матеріальну допомогу. Згідно п. 17 Постанови Пленуму ВС України від 15.05.2006 за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України( 2947-14 ). Відповідно до\~ ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», встановлено прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років, який становить: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Таким чином на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими. З врахуванням встановлених обставин, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суд дійшов висновку, що стягнення аліментів у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 3000 гривень відповідатимуть інтересам дитини, його рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача у розмірі 1500 гривень та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо зміни розміру аліментів суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 3000 гривень щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. При цьому, аліменти у зміненому розмірі стягуються з дня набрання чинності рішенням суду. Крім того, згідно п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з\~ розглядом справи. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, вони стягуються з другої сторони\~ пропорційно до задоволеною чи відхиленої частини вимог. Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом 05.01.2024 року (а.с.1). Згідно п.п.2 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» станом на 01.01.2024 року за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» передбачено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2022 року в розмірі 3028 гривень. Враховуючи вище викладене розмір судового збору по даній категорії справ складає - 1211 гривні 20 копійок. З відповідача [PERSON] \~ на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1211 гривні 20 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved