Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-14 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію. Позов обґрунтований тим, що позивач є енергопостачальником, а відповідачі користується електроенергією на підставі договору №73400622 про користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS] , але обов`язків по сплаті за використану електроенергію не виконують, у зв`язку з чим виникла заборгованість у сумі 3597,67 грн. яку позивач просить стягнути з відповідача, а також стягнути понесені судові витрати: судовий збір в розмірі 2270 грн. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заперечили проти задоволення позовних вимог та просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог відносно [PERSON] , оскільки він проживає за іншою адресою з 2015 року, що підтверджується наданими документами, не є споживачем послуг в квартирі за вказаною у позові адресою та не має до неї доступу через перешкоди, створені іншими співвласниками житла, співвідповідачами по справі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] відзиву на позов не надали. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою суду від 06.12.2023 року скасовано заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2021 року у справі №334/4899/21, справу призначено до розгляду в спрощеному порядку з викликом (повідомленням) сторін. У судове засідання, відповідач [PERSON] та його представник не з`явились, просять розглянути справу за їх відсутності, проти позову заперечують. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явились з невідомих причин, про дату час і місце його проведення повідомлявся у встановлений законодавством спосіб, із заявами про розгляд справи за їх відсутності до суду не звертались. ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом. Позивач у період до 01.01.2019 року здійснював постачання електричної енергії на об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] . На ім`я відповідача [PERSON] оформлений особовий рахунок № [NUMBER] , та він є співвласником вказаного житлового приміщення. Однак, відповідно Довідки голови квартального комітету № 43 від 16.10.2023 року, [PERSON] з 09.07.2015 року по теперішній час проживає за адресою [ADDRESS] . Також, вказаний факт підтверджується письмовими заявами сусідів [PERSON] та [PERSON] . Також, співвласниками вказаної квартири є відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які проживають у вказаній квартирі та є споживачами послуг. Відповідно до показів приладів обліку у період з 30.05.2016 року по 01.01.2019 року відповідачі спожили електричної енергії у обсязі 3806 кВт/год на загальну суму 3655,95 грн., із них споживачами здійснена оплата в сумі 58,28 грн. за рахунок субсидії, сума заборгованості складає 3597,67 грн.. ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електроенергетику», постачання електричної енергії - надання електричної енергії споживачу за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору. Енергопостачальники - учасники оптового ринку електричної енергії України, які купують електричну енергію на цьому ринку з метою продажу її споживачам або з метою її експорту. Споживачі енергії - суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Згідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Відносини між енергопостачальником та споживачем електричної енергії регулюються договором купівлі-продажу, оскільки електрична енергія є товаром. Згідно із приписами статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому, у частині першій статті 19 Закону «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 вказаного Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 2015 року мешкає за іншою адресою, наданими позивачем послугами не користується, доступу до квартири не має, хоча і є її співвласником.. За вказаною адресою мешкають відповідачі [PERSON] та [PERSON] та є фактичними споживачами наданих послуг. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог до відповідачів, які фактично користувались послугами позивача: [PERSON] та [PERSON] . Згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial