Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

25.01.2024 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] (далі - позивач) до Товариства з обмеженої відповідальності «КМС-1» (далі - відповідач), в якій позивач просить суд: - розірвати договір оренди земельної ділянки б/н від 01.04.2021, кадастровий номер 1223757100:01:002:0413, площею 4,1853 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Миколаївської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області. Також просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та на правничу допомогу. Заява подана адвокатом Васильцовою О.М., яка діє на підставі ордеру про на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ №1256169 від 25.01.2024. Позовна заява обґрунтовується тим, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 5,9134 га, яка розташована на території Миколаївської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається з ріллі площею 4,1857 га та кормових угідь площею 1,7277 га. Цю землю успадкувала позивач. Відповідно до інформаційної довідки земельна ділянка позивача знаходиться в оренді у відповідача на підставі договору оренди земельної ділянки, строком оренди на 10 років. Договором визначено орендну плату в розмірі 5229,60 грн. Однак, відповідач орендну плату не виплачує. Ухвалою суду від 29.01.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Ухвалою суду в межах його компетенції визначено розглядати вказану справу за правилами спрощеного провадження, оскільки дана справа є справою незначної складності, малозначною справою. Вказане відповідає практиці Верховного Суду, зокрема, викладеної в ухвалі Верховного Суду від 27.04.2023 у справі № 169/849/21. На офіційну адресу відповідача, направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі від 29.01.2024, яка 14.02.2024 повернулась до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно п.4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. З аналізу пунктів 99, 99-1, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270) слідує, що у разі відсутності адресата поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику з відповідною відміткою. Водночас до повноважень суду не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Також, судом направлено ухвалу про відкриття провадження відповідачу на електронну адресу вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак документ не доставлений через помилку: адреса має постійні фатальні помилки. Враховуючи, що судом вчинено всі необхідні та достатні дії для повідомлення відповідача про судовий розгляд даної справи, наявні підстави вважати, що відповідач вважається таким, що повідомлений про судовий розгляд належним чином. Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд виходить з такого. Відповідно до вимог статті 124 ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди. Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частиною 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Отже, згідно зі статтями 13, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. Як встановлено судом, підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДП, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №249 від 19.05.1999, який виданий на підставі рішення Миколаївської селищної ради народних депутатів №5-5/ХХІІІ від 25.03.1999, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 5,9134 га, яка розташована на території Миколаївської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається з ріллі площею 4,1857 га та кормових угідь площею 1,7277 га. [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті, свідоцтво про право на спадщину від 01.04.2021 в реєстрі за №295, яке видано держаним нотаріусом Петриківської нотаріальної контори Могильною Л.Г., отримала позивач. Відповідно до інформаційної довідки №352279285 від 30.10.2023 земельна ділянка позивача загальною площею 4,1857 га, кадастровий номер 1223757100:01:002:0413, знаходиться в оренді у товариства з обмеженою відповідальністю «КМС 1» на підставі договору оренди земельної ділянки б/н від 01.04.2021, строком оренди на 10 років. Право оренди зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.04.2021, номер запису про інше речове право: 41715317. Відповідно до пункту 4.1. цього Договору, розмір орендної плати визначається за домовленістю між сторонами і складає 6 % від нормативної грошової оцінки землі та вноситься Орендарем щорічно у грошовому розмірі, що складає 5229,60 грн. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнту індексації грошової оцінки земель (пункт 4.2. Договору). Розмір орендної плати переглядається у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розміру земельного податку, підвищення ціни тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджується документами в інших випадках передбачених законодавством (пункт 4.3. Договору). Розрахунок по щорічній орендній платі проводиться Орендарем в строк до 30 грудня поточного року (пункт 4.4. Договору). Орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату (пункт 9.4.3 Договору). Відповідно до пункту 12.3.2. цього Договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок систематичного невиконання другою стороною обов`язків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання Договору в односторонньому порядку не допускається (пункт 12.4. Договору). Відповідно до довідки від 09.01.2024 №0403-24-00174 про відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 09.01.2024, згідно яких товариство з обмеженою відповідальністю «КМС 1» не виплачувало орендну плату за земельну ділянку протягом двох років 2022 та 2023 роки. За змістом частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі наведених доказів судом встановлено, що відповідач за 2022-2023 роки, тобто систематично, не сплачував позивачу орендну плату за землю, тобто порушував свої зобов`язання, визначені пунктом 9 Договору. Доказів зворотного відповідачем не надано. З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та їх задоволення. Щодо розподілу судових витрат. При поданні позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн. За змістом статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Надану у цій справі правничу допомогу оцінено у розмірі 4000 грн., що на думку суду, є співмірним з ціною позову, характером спірних правовідносин, складністю справи та значенням справи для сторін. Витрати на правничу допомогу підтверджуються договором про надання правової допомоги №03 від 10.01.2024, актом приймання-передачі виконаних робіт до договору про надання правової допомог №03 від 10.01.2024 та квитанцією до прибуткового касового ордеру №01 від 11.01.2024. Таким чином суд вважає, що судові витрати заявлені до відшкодування обґрунтовано, вартість послуг і робіт правничої допомоги, зазначена у наданих до суду документах, є співмірною з фактично виконаними послугами та роботами, що підтверджуються наданими позивачем належними доказами, в зв`язку з чим ці витрати (щодо сплати судового збору та витрати на правничу допомогу) підлягають стягненню з відповідача в розмірі 4000 грн. Інших витрат сторонами не заявлялися.

Outcome: approved