Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового кредиту за Договором про надання фінансового кредиту № 09748-07/2022 від 19.07.2022 у розмірі 39 000 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено, що ТОВ «ФК «Інвеструм» 19.07.2022 направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір про надання фінансового кредиту № 09748-07/2022 після заповнення відповідачем відповідної електронної заяви на отримання фінансового кредиту на сайті первісного кредитора в мережі Інтернет. Цього ж дня, 19.07.2022, [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладання Договору № 09748-07/2022, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «ФК «Інвеструм» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор W7986, котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином,\~19.07.2022\~між ТОВ\~«ФК «Інвеструм»\~та [PERSON] \~було укладено\~Договір про\~надання фінансового кредиту № 09748-07/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», на підставі якого відповідач отримав кредитні кошти. Також,\~позивач вказує,\~що 25.04.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» був укладений Договір факторингу № 25042023, відповідно до умов якого ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні Договору факторингу в порядку та строки встановлені Договором факторингу. Відповідно до Додатку № 1 (Реєстру боржників) до Договору факторингу № 25042023 від 25.04.2023, заборгованість [PERSON] за кредитним договором на дату відступлення права вимоги складала 39000 грн., з яких: 10 000 грн. заборгованість по тілу кредиту та 29\~000 грн. заборгованість за відсотками. Оскільки відповідач не виконав своїх грошових зобов`язань з повернення кредитної заборгованості, то позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд стягнути із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 09748-07/2022 від 19.07.2022 у розмірі 39 000 грн., а також судові витрати по справі. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 11.01.2024 вказану цивільну справу передано за підсудністю до Придніпровського районного суду м. Черкаси. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2024, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Н.М. визначена для розгляду справи № 707/3942/23 (провадження № 2/711/714/24). Ухвалою суду від 01.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просить у випадку неявки представника позивача в судове засідання розглянути справу без його участі на підставі наявних у справі доказів. Також, зазначено, що не заперечують проти заочного розгляду справи. У судове засідання відповідач не з`явився, судом повідомлявся у встановленому законом порядку про місце, день та час розгляду справи, про поважність причин неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав та не скористався правом на представництво його інтересів у суді. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, визначеними ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, який повідомлявся судом у встановленому законом порядку про час, дату і місце судового засідання та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову та проти такого порядку розгляду справи не заперечував представник позивача, про що ним зроблено відповідну заяву. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до відповідних їм висновків. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ч. 1, 2 п. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно Договору про надання фінансового кредиту № 09748-07/2022 від 19.07.2022, укладеного в електронній формі між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] , відповідач отримав кредит в розмірі 10 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, і зобов`язувалася повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Умовами договору передбачено, що кредит надається строком на 25 днів, тобто до 11.08.2022. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 365,0% річних від суми кредиту в розрахунку 1,0% на добу (п.п. 1.2, 1.3 договору). Відповідно до Договору факторингу № 25042023 від 25.04.2023 та Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу, укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» (клієнт) та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (фактор), позивач ТОВ «ФК «Росвен Інвест Україна» набув та прийняв за плату належні ТОВ «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі № 1 прав вимоги, що є додатком до Договору, в тому числі і право грошової вимоги до [PERSON] за Договором № 09748-07/2022 від 19.07.2022 на загальну суму 39000 грн., з яких: 10 000 грн. заборгованість по тілу кредиту та 29000 грн. заборгованість за відсотками. Оскільки до теперішнього часу відповідачем не виконане грошове зобов`язання за кредитним Договором № 09748-07/2022 від 19.07.2022 у добровільному порядку, то позивач звернувся до суду з даним позовом. Таким чином, спір між сторонами виник із зобов`язальних відносин, що регулюються нормами глави 71, 73 Цивільного кодексу України. Надаючи оцінку позовним вимогам в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного. За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною третьою статті 203 ЦК визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 509 ЦК визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі статтею 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем були отримані кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені Договором про надання фінансового кредиту № 09748-07/2022 від 19.07.2022 та що він користувався цими кредитними коштами. Також по обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачем допущене порушення його зобов`язань в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. Враховуючи ту обставину, що в порушення умов кредитних договорів відповідач, фактично отримані та використані кошти, у добровільному порядку не повернув, чим порушив права кредитора, то позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved