Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 04 грудня 2019 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з даним позовом в якому просять визнати недійсним договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) від 04 жовтня 2019 року на земельну ділянку належну [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 833641 виданого на підставі розпорядження Томашпільської районної державної адміністрації № 336 від 27.07.2011 року, площею 2 га , розташовану на території Томашпільської селищної ради Вінницької області (за межами населеного пункту) для ведення особистого селянського господарства, укладений від його імені з [PERSON] ; визнати недійсним договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) від 04 жовтня 2019 року на земельну ділянку належну [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 833650 виданого на підставі розпорядження Томашпільської районної державної адміністрації № 336 від 27.07.2011 року, площею 2 га , розташовану на території Томашпільської селищної ради Вінницької області (за межами населеного пункту) для ведення особистого селянського господарства, укладений від її імені з [PERSON] ; визнати недійсним договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) від 04 жовтня 2019 року на земельну ділянку належну [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 833649 виданого на підставі розпорядження Томашпільської районної державної адміністрації № 336 від 27.07.2011 року, площею 2 га , розташовану на території Томашпільської селищної ради Вінницької області (за межами населеного пункту) для ведення особистого селянського господарства, укладений від її імені з [PERSON] . Позов позивачами обґрунтований наступним. В листопаді 2019 року позивачам стало відомо, що їхній родич [PERSON] незаконно, шляхом підроблення їх підписів, уклав та зареєстрував договори на право користування земельними ділянками для сільськогосподарських потреб щодо належних їм земельних ділянок. Належними їм земельними ділянки [PERSON] користувався за їх згодою певний час безоплатно, оскільки він є їх родичем і в них така була домовленість, але коли вони звернулися до нього з приводу повернення їх земельних ділянок, то він повідомив, що на дані земельні ділянки укладені та зареєстровані договори емфітевзису і він не збирається їх повернути. Своєї згоди на укладення вказаних договорів позивачі не надавали і їх не підписували, а тому вважають, що вони є недійсними відповідно до чинного законодавства. Оскільки [PERSON] відмовився повертати їм земельні ділянки позивачі вимушені звернутися до суду. 25 січня 2022 року позивачами подано до суду заяву про зміну предмета позову, згідно якого просять: усунути [PERSON] перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою площею 2,0 га з кадастровим номером земельної ділянки 0523955100:05:002:0085 шляхом повернення її з незаконного володіння [PERSON] та скасувати державну реєстрацію іншого речового права (права користування) [PERSON] щодо земельної ділянки площею 2,0 га з кадастровим номером земельної ділянки 0523955100:05:002:0085, що зареєстроване 04 жовтня 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 33533646; усунути [PERSON] перешкоди у користуванні належною їй земельною ділянкою площею 2,0 га з кадастровим номером земельної ділянки 0523955100:05:002:0077 шляхом повернення її з незаконного володіння [PERSON] та скасувати державну реєстрацію іншого речового права (права користування) [PERSON] щодо земельної ділянки площею 2,0 га з кадастровим номером земельної ділянки 0523955100:05:002:0077, що зареєстроване 04 жовтня 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 33533401; усунути [PERSON] перешкоди у користуванні належною їй земельною ділянкою площею 2,0 га з кадастровим номером земельної ділянки 0523955100:05:002:0076 шляхом повернення її з незаконного володіння [PERSON] та скасувати державну реєстрацію іншого речового права (права користування) [PERSON] щодо земельної ділянки площею 2,0 га з кадастровим номером земельної ділянки 0523955100:05:002:0076, що зареєстроване 04 жовтня 2019 року а Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 33532985. Заява обґрунтована наступним. Необхідність у складанні даної заяви виникла у зв`язку з тим, що вже після відкриття провадження у справі Томашпільським районним судом Вінницької області 13 грудня 2019 року, Великою Палатою Верховного Суду зроблено правовий висновок, що ефективним способом захисту права, яке позивач, як власник земельної ділянки вважає порушеним є усунення перешкод у користуванні належним йому майном. Тож у зв`язку з тим, що в даному випадку земельні ділянки позивачів знаходяться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав, позивачі вимушені, з урахуванням викладеної Верховним Судом позиції, звертатись з заявою про зміну предмета позову та просити суд усунути позивачам перешкоди у користуванні належним їм майном, шляхом повернення ділянок. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Томашпільського районного суду від 13 грудня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 18 лютого 2020 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 02 квітня 2020 року клопотання позивачів задоволено, призначено судово-почеркознавчу експертизу. 16 червня 2020 року до суду надійшло повідомлення про неможливість проведення судової експертизи № 129 від 02 червня 2020 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 08 липня 2020 року клопотання представника позивачів задоволено, призначено судово-почеркознавчу експертизу. 28 серпня 2020 року до суду надійшов висновок експерта № 211 від 11 серпня 2020 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 02 вересня 2020 року справу призначено до підготовчого судового розгляду в зв`язку з надходженням висновку експерта. 25 січня 2022 року позивачами подано до суду заяву про зміну предмета позову. Ухвалою Томашпільського районного суду від 24 червня 2022 року клопотання представника позивачів задоволено, призначено комплексну технічну експертизу документів та експертизу технічних зображень реквізитів документів . 08 лютого 2023 року до суду надійшов висновок експерта № СЕ-19/102-22/13708-ДД від 30 січня 2023 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 08 лютого 2023 року справу призначено до підготовчого судового розгляду в зв`язку з надходженням висновку експерта. Ухвалою Томашпільського районного суду від 27 березня 2023 року провадження по справі зупинено до з`ясування питання щодо кола спадкоємців позивача [PERSON] та закінчення терміну для прийняття спадщини. Ухвалою Томашпільського районного суду від 03 липня 2023 року провадження у справі поновлено. Ухвалою Томашпільського районного суду від 14 грудня 2023 року вирішено прийняти заяву про зміну предмета позову про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками та скасування державної реєстрації іншого речового права у цивільній справі, розглядати справу з урахуванням зміненого предмета позову про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками та скасування державної реєстрації іншого речового права та залучити у цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками та скасування державної реєстрації іншого речового права, правонаступника позивача [PERSON] [PERSON] . Ухвалою Томашпільського районного суду від 14 грудня 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 16 січня 2024 року, викликано свідка. Ухвалою Томашпільського районного суду від 20 лютого 2024 року розгляд справи відкладено на 05 березня 2024 року. Доводи учасників процесу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] та представник позивачів, адвокат Дунаєв І.Б. в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну предмета позову підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити повністю. \~ \~ \~ \~Представник позивачів, адвокат Дунаєв І.Б. в судовому засіданні пояснив, що відповідач має вести свою господарську діяльність відповідно до вимог чинного законодавства, вказав, що не може державний акт замінити документ, який визначений при господарських операціях як підтвердженням здійснення оплати грошових коштів. Державний акт є неналежним засобом доказування даного факту оскільки не містить реквізитів та суми проплати. Представник позивачів також вказав, що позивачі звернулися до суду з позовом, щоб суд захистив їх права та охоронювані законом інтереси. Зазначив, що з ними за землю не розрахувалися. Державна реєстрація прав за договорами емфітевзису була здійснена з порушенням встановленого законом порядку, оскільки власники не були при цьому присутні та реєстратор їх не повідомив про державну реєстрацію, що є самостійною підставою для скасування державної реєстрації. В договорах пункти між собою протирічать, зокрема підтвердженням сплати коштів за договорами є передача державних актів при цьому щоб зареєструвати право за договорами потрібно подати документи, а тоді вже сплачуються грошові кошти. Позивачі договори емфітевзису не підписували та грошові кошти по них не отримували. Представник позивачів відзначив, що сума податків які позивачі мають сплатити за земельні ділянки за період вказаний у договорах вища за отриману позивачами вигоду, таким чином спірні договори невигідні позивачам та не відповідають їх інтересам. Це є самостійною підставою повернення земельних ділянок. Укладення вказаних договорів має ознаки обману. Представник позивачів відмітив, що необхідні у справі експертизи не можуть бути проведені через порушення порядку зберігання реєстраційних справ. На запити суду електронні реєстраційні справи надано не було. Представник позивачів також відзначив, що покази відповідача надані в судовому засіданні щодо ходу підписання договорів емфітевзису не в повній мірі відповідають раніше поданій ним заяві. Третій примірник договору мав бути в державного реєстратора, однак цього здійснено не було. Візуально підписи в договорах, що зареєстровані в державному реєстрі та в оригіналах договорів наданих до суду відрізняються. Представник позивачів вказує, що порушення процедури державної реєстрації, те, що відповідач плутається в показах, та поданих раніше заявах, невигідність договору, не доведеність сплати за договором є підставою для задоволення позову. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позицію свого представника. Пояснив, що спірні договори позивачі не підписували та грошові кошти не отримували. До того часу як відповідач попідробляв договори, той користувався цими земельними ділянками на підставі усної домовленості. До суду він звернувся, бо знайомий повідомив, що були укладені договори. Державні акти віддали відповідачу, так як той повідомив, що потрібно провести якісь податкові операції та в них з відповідачем на той час були нормальні відносини. Також по тій же причині надали відповідачу копії паспортів та ідентифікаційних кодів. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну предмета позову не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Пояснив, що відповідачі спірні договори підписували. Вважає, що позивачі взяли гроші та зараз хочуть більше грошей. Договори були укладені. \~ \~ \~ \~Позивачі є родичами його дружини. Вони користувалися його послугами безкоштовно. Оскільки позивачам потрібні були гроші вони уклали такі договори. Вказав, що договори підписували на вулиці неподалік від місць проживання позивачів. Договори підписували приблизно в першій половині дня. Позивачі передали йому державні акти, їм вручили гроші, також позивачі дали копії паспортів та кодів. Дозвіл на обробку персональних даних дали усно. Чи перераховували позивачі отримані грошові кошти він не пам`ятає. До державного реєстратора він поїхав сам. Кожен договір був укладений в трьох примірниках: один залишився позивачам, інший він забрав собі, третій забрав на державну реєстрацію та подав реєстратору. Далі він прийшов у ЦНАП у м.Ямполі, сказав, що хоче зареєструвати договори та подав документи. Відповідач також зазначив, що вартість одного гектара землі становить від семисот до тисячі доларів. Таким чином договори емфітевзису сплачено справедливою ціною. У підтвердження оплати йому передали державні акти. Будь-яких заяв щодо їх втрати позивачі не подавали. Щодо того, що він при укладенні договорів від`їздив, знову приїздив, то все це відбувалося на місці, далеко він не відлучався. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що державну реєстрацію за договорами оренди проводив він. Коли саме була державна реєстрація він не пам`ятає. Даного випадку він не пам`ятає. В загальному порядку державна реєстрація відбувається наступним чином: заявник звертається у ЦНАП, подає документи, а адміністратор їх приймає. Далі документи передаються йому і він приймає по заяві рішення. Зазначив, що цивільно-правові відносини відбуваються з моменту підписання договору, державний реєстратор реєструє лише право. Участь обох сторін при державній реєстрації не є обов`язковою, заяву може бути подано однією зі сторін. Заявник при зверненні пред`являє паспорт, проплачує адміністративний збір. Власника землі вони не встановлюють, однак бачать всі відомості з реєстру. У державного реєстратора зберігається лише скопійована реєстраційна справа та державний реєстратор дивиться лише відскановану справу. Оригінали договорів мабуть повернув адміністратор. Свідок вказав, що при державній реєстрації прав по спірних договорах було дотримано процедуру державної реєстрації. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивачів, відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність і допустимість доказів по справі, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.\~ \~ \~ Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, тобто права власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею. Відносини, пов`язані з користуванні земельними ділянками, регулюються нормами Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України, та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 395 ЦК України, одним із видів речових прав на чуже майно є право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис). Згідно ч. 1 ст. 407 ЦК України, передбачено що право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. Відповідно до ч. 1 ст. 102-1 Земельного кодексу України, право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) і право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) виникають на підставі договору між власником земельної ділянки та особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для таких потреб ділянкою для забудови (суперфіцій), відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного Кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Згідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), значені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). Відповідно до ст. 95 ЗК України, землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право: самостійно господарювати на землі; власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі; на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно ч.1 ст. 233 ЦК України, правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. Згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року, у справу № 484/301/18, факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору. Судом встановлено, що підтверджуючим особу позивача [PERSON] документом є його паспорт-паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 05 квітня 2011 року Томашпільським РВУМВС України у Вінницькій області, підтверджуючим особу позивачки [PERSON] документом є її паспорт-паспорт громадянина України, паспорт № [NUMBER] , виданий органом 0532. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 21 липня 2018 року Ямпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] та [PERSON] 21 липня 2018 року зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу дружина взяла прізвище « [PERSON] ». (Т.1, а.с.18) Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон та відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 187857107 від 07.11.2019 [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка, площею 2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 0523955100:05:002:0085. Як встановлено із запису про інше речове право № 33533646, дата реєстрації 04.10.2019, на підставі договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб № б/н, виданого 04.10.2019 року право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб передано [PERSON] . Строк дії 49 років з правом пролонгації. (Т.1 а.с.19) Відповідно до копії державного акта на право власності на земельну ділянку ЯК №833641, [PERSON] на підставі розпорядження Томашпільської районної державної адміністрації № 336 від 27.07.2011 року на праві власності належить земельна ділянка, площею 2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 0523955100:05:002:0085. (Т.1 а.с.20) Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон та відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 187858807 від 07.11.2019 [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка, площею 2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 0523955100:05:002:0077. Як встановлено із запису про інше речове право № 33533401, дата реєстрації 04.10.2019, на підставі договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб № б/н, виданого 04.10.2019 року право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб передано [PERSON] . Строк дії 49 років з правом пролонгації. (Т.1 а.с. 21) Відповідно до копії державного акта на право власності на земельну ділянку ЯК №833650, [PERSON] на підставі розпорядження Томашпільської районної державної адміністрації № 336 від 27.07.2011 року на праві власності належить земельна ділянка, площею 2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 0523955100:05:002:0077. (Т.1 а.с.22) Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон та відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 187855453 від 07.11.2019 [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка, площею 2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 0523955100:05:002:0076. Як встановлено із запису про інше речове право № 33532985, дата реєстрації 04.10.2019, на підставі договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб № б/н, виданого 04.10.2019 року право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб передано [PERSON] . Строк дії 49 років з правом пролонгації. (Т.1, а.с.23) Відповідно до копії державного акта на право власності на земельну ділянку ЯК №833649, [PERSON] на підставі розпорядження Томашпільської районної державної адміністрації № 336 від 27.07.2011 року на праві власності належить земельна ділянка, площею 2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 0523955100:05:002:0076. (Т.1, а.с.24) Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.01.2023, [PERSON] [INFO] померла [INFO] .(Т.4, а.с.16) Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 вересня 2023 року спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] є її син [PERSON] [INFO] . Спадщина на яку видано це свідоцтво складається з земельної ділянки, площею 2,0000 гектарів в межах згідно з планом розташованої на території Томашпільської селищної ради, Тульчинського району, колишнього Томашпільського району, Вінницької області, цільове призначення якої: для ведення особистого селянського господарства, належної потерпілій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЯК № 833650, виданого Томашпільською державною районною адміністрацією 22 грудня 2011 року, кадастровий номер земельної ділянки: 0523955100:05:002:0077. (Т.4 а.с.70) Згідно договору користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб від 04 жовтня 2019 року № б/н, в якому сторонами значаться [PERSON] як власник та [PERSON] , як землекористувач (емфітевт) встановлено, що [PERSON] як власник передає, а [PERSON] , як землекористувач приймає, за плату в користування земельну ділянку для сільськогосподарських потреб, цільове призначення якої: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області (п.1.1. договору). Згідно п.1.5. договору, кадастровий номер ділянки: 0523955100:05:002:0085, земельна ділянка належить [PERSON] на підставі державного акта серії ЯК № 833641 (п.1.2. договору). Термін користування земельною ділянкою складає 49 років після державної реєстрації права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (п.4.1. договору). Відповідно до п.5.1. договору, плата за користування земельною ділянкою сплачується в повному обсязі за весь період користування разовим платежем готівкою землекористувача (емфітевта) особисто в руки власнику у сумі 62280,04 грн, після державної реєстрації договору. Відповідно до п.5.2. договору, підтвердженням факту передачі із рук землекористувача (емфітевта) особисто в руки власнику готівки у сумі 62280,04 грн є передача власником особисто в руки землекористувача (емфітевта) оригіналу державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 833641. Згідно п.5.3. договору, сторони домовились, що сплата податку з доходів фізичних осіб та військового збору із отриманої суми готівки 62280,04 грн, проводиться особисто власником у встановлені чинним законодавством України терміни, за що власник несе особисту відповідальність. Згідно пп.а п.7.2. землекористувач (емфітевт) зобов`язується вносити плату за користування землею, а також інші платежі, встановлені законом. (Т.1 а.с.47-50) Відповідно акта про приймання передачу земельної ділянки до договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 04 жовтня 2019 року № б/н, в якому сторонами значаться [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] як власник надає землекористувачу, а землекористувач приймає в користування від власника земельну ділянку площею, 2,0 га, розташовану на території Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області, кадастровий номер ділянки: 0523955100:05:002:0085, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, з метою її використання для сільськогосподарських потреб. (Т.1 а.с.51) Згідно договору користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб від 04 жовтня 2019 року № б/н, в якому сторонами значаться [PERSON] , як власник та [PERSON] , як землекористувач (емфітевт) встановлено, що [PERSON] як власник передає, а [PERSON] , як землекористувач приймає, за плату в користування земельну ділянку для сільськогосподарських потреб, цільове призначення якої: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області (п.1.1. договору). Згідно п.1.5. договору, кадастровий номер ділянки: 0523955100:05:002:0077, земельна ділянка належить [PERSON] на підставі державного акта серії ЯК № 833650 (п.1.2. договору). Термін користування земельною ділянкою складає 49 років після державної реєстрації права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (п.4.1. договору). Відповідно до п.5.1. договору, плата за користування земельною ділянкою сплачується в повному обсязі за весь період користування разовим платежем готівкою землекористувача (емфітевта) особисто в руки власнику у сумі 62280,04 грн, після державної реєстрації договору. Відповідно до п.5.2. договору, підтвердженням факту передачі із рук землекористувача (емфітевта) особисто в руки власнику готівки у сумі 62280,04 грн є передача власником особисто в руки землекористувача (емфітевта) оригіналу державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 833650. Згідно п.5.3. договору, сторони домовились, що сплата податку з доходів фізичних осіб та військового збору із отриманої суми готівки 62280,04 грн, проводиться особисто власником у встановлені чинним законодавством України терміни, за що власник несе особисту відповідальність. Згідно пп.а п.7.2. землекористувач (емфітевт) зобов`язується вносити плату за користування землею, а також інші платежі, встановлені законом. (Т.1 а.с.42-45) Відповідно акта про приймання передачу земельної ділянки до договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 04 жовтня 2019 року № б/н, в якому сторонами значаться [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] як власник надає землекористувачу, а землекористувач приймає в користування від власника земельну ділянку площею, 2,0 га, розташовану на території Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області, кадастровий номер ділянки: 0523955100:05:002:0077, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, з метою її використання для сільськогосподарських потреб. (Т.1 а.с.46) Згідно договору користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб від 04 жовтня 2019 року № б/н, в якому сторонами значаться [PERSON] , як власник та [PERSON] , як землекористувач (емфітевт) встановлено, що [PERSON] як власник передає, а [PERSON] , як землекористувач приймає, за плату в користування земельну ділянку для сільськогосподарських потреб, цільове призначення якої: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області (п.1.1. договору). Згідно п.1.5. договору, кадастровий номер ділянки: 0523955100:05:002:0076. Земельна ділянка належить [PERSON] на підставі державного акта серії ЯК № 833649 (п.1.2. договору). Термін користування земельною ділянкою складає 49 років після державної реєстрації права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (п.4.1. договору). Відповідно до п.5.1. договору, плата за користування земельною ділянкою сплачується в повному обсязі за весь період користування разовим платежем готівкою землекористувача (емфітевта) особисто в руки власнику у сумі 62280,04 грн, після державної реєстрації договору. Відповідно до п.5.2. договору, підтвердженням факту передачі із рук землекористувача (емфітевта) особисто в руки власнику готівки у сумі 62280,04 грн є передача власником особисто в руки землекористувача (емфітевта) оригіналу державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 833649. Згідно п.5.3. договору, сторони домовились, що сплата податку з доходів фізичних осіб та військового збору із отриманої суми готівки 62280,04 грн, проводиться особисто власником у встановлені чинним законодавством України терміни, за що власник несе особисту відповідальність. Згідно пп.а п.7.2. землекористувач (емфітевт) зобов`язується вносити плату за користування землею, а також інші платежі, встановлені законом. (Т.1 а.с.37-40) Відповідно акта про приймання передачу земельної ділянки до договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 04 жовтня 2019 року № б/н, в якому сторонами значаться [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] як власник надає землекористувачу, а землекористувач приймає в користування від власника земельну ділянку площею, 2,0 га, розташовану на території Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області, кадастровий номер ділянки: 0523955100:05:002:0076, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, з метою її використання для сільськогосподарських потреб. (Т.1 а.с.41) Разом з тим, звертаючись до суду з позовом позивачі зазначили, що договори емфітевзису не підписували, згоди на їх укладення не надавали. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. За клопотанням сторони позивачів у справі було призначено ряд екпертиз. Згідно повідомлення про неможливість проведення судової експертизи Вінницького НДЕКЦ МВС України від 02 червня 2020 року № 129, повідомлено про неможливість проведення судової почеркознавчої експертизи призначеної ухвалою суду від 02.04.2020, оскільки оригінали досліджуваних документів не були надані. Відповідно до висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України № 211 від 11 серпня 2020 року, за результатами судової почеркознавчої експертизи призначеної ухвалою суду від 08.07.2020, підпис у розділі «Підписи сторін договору:» у графі «Власник ___ [PERSON] » у договорі користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 04.10.2019, що укладений між [PERSON] та [PERSON] , виконаний гр. [PERSON] ; підпис у розділі «Підписи сторін договору:» у графі «Власник ___ [PERSON] » у договорі користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 04.10.2019, що укладений між [PERSON] та [PERSON] , виконаний гр. [PERSON] ; підпис у розділі «Підписи сторін договору:» у графі «Власник ___ [PERSON] » у договорі користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 04.10.2019, що укладений між [PERSON] та [PERSON] , виконаний гр. [PERSON] . Відповідно до висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/102-22/13708-ДД від 30 січня 2023 року, за результатами судової технічної експертизи документів призначеної ухвалою суду від 24.06.2022, ознак заміни останнього аркуша у оригіналі договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), що укладений 04 жовтня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] виявлено не було; ознак заміни останнього аркуша у оригіналі договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), що укладений 04 жовтня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] виявлено не було; ознак заміни останнього аркуша у оригіналі договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), що укладений 04 жовтня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] виявлено не було; вирішити питання по суті «Чи виготовлено договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), що укладений 04 жовтня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] (який надано реєстратором з електронної реєстраційної справи) шляхом монтажу за допомогою комп`ютерної або розмножувальної техніки?» не представляється можливим у зв`язку з неякісним відображенням документів; питання «Чи виконано зображення підпису від імені [PERSON] в договорі (який надано реєстратором з електронної реєстраційної справи) в графі «Підписи сторін договору» [PERSON] чи іншою особою?» по суті не вирішувалось у зв`язку з технічним зображенням досліджуваного підпису; вирішити питання по суті «Чи виготовлено договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), що укладений 04 жовтня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] (який надано реєстратором з електронної реєстраційної справи) шляхом монтажу за допомогою комп`ютерної або розмножувальної техніки?» не представляється можливим у зв`язку з неякісним відображенням документів; питання «Чи виконано зображення підпису від імені [PERSON] в договорі (який надано реєстратором з електронної реєстраційної справи) в графі «Підписи сторін договору» [PERSON] чи іншою особою?» по суті не вирішувалось у зв`язку з технічним зображенням досліджуваного підпису; вирішити питання по суті «Чи виготовлено договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), що укладений 04 жовтня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] (який надано реєстратором з електронної реєстраційної справи) шляхом монтажу за допомогою комп`ютерної або розмножувальної техніки?» не представляється можливим у зв`язку з тим, що встановити факт монтажу неможливо, через те, що відсутність ознак монтажу не дає підстав для висновку про відсутність факту монтажу наданих на дослідження технічних зображень документів; питання «Чи виконано зображення підпису від імені [PERSON] в договорі (який надано реєстратором з електронної реєстраційної справи) в графі «Підписи сторін договору» [PERSON] чи іншою особою?» по суті не вирішувалось у зв`язку з технічним зображенням досліджуваного підпису. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів в порядку, передбаченому ЦПК України. Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позивачі, здійснивши своє вільне волевиявлення, підписали спірні договори, а відтак вказані правочини укладені та сторони погодились на їх умови. Наведені стороною позивачів в судовому засіданні доводи не спростовують зазначені обставини та стороною позивачів не заперечено їх жодними доказами. Враховуючи наведене, зокрема, не доведеність позивачами обставин, на які вони посилаються у позові як на підстави своїх вимог, відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити. Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, судові витрати залишаються за позивачами. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed