Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПРОВІДНА» (далі Страхова компанія) від імені якого діє Мисюкевич Катерина Володимирівна звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього суми 8015,00 гривень. Позовні вимоги обґрунтовуються доводами про наявність права на відшкодування вищевказаної суми коштів за наслідками виплати потерпілій особі суми страхового відшкодування у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою за участю відповідача, яка мала місце 18.12.2020 в смт Чинадійово Мукачівського району по вул. Головна. Нормативно \~правовою підставою\~для задоволення\~позовних вимог\~вказані приписи\~п.п.\~«в» п.п.\~38.1.1\~п.\~38.1\~ст. 38 Закону\~України «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів». Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. З урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України судовий розгляд справи проведено на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. Судом встановлено, що \~18 грудня 2020 року о 23 год. 00 хв. [PERSON] в смт. Чинадійово Мукачівського району по вул. Головна, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ- 21051, державний номерний знак [NUMBER] , виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надав переваги в русі транспортному засобу марки ВАЗ-2107, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце пригоди. Вказаними діями [PERSON] вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП. Вищенаведене підтверджується даними постанови Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 січня 2021 року (справа №303/8256/20), на підставі якої [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, з накладенням на нього адміністративних стягнень у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн та 255,00 грн. Як свідчать матеріали справи, внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, транспортному засобу марки ВАЗ-2107, державний номерний знак [NUMBER] , було завдано матеріальний збиток, що підтверджується даними страхового акту №2300332418 від 09.02.2021 та розрахунком суми матеріального збитку по справі №2300332418 від 03.02.2021 року. Згідно з\~даними свідоцтва\~про реєстрацію\~транспортного засобу\~серії [NUMBER] \~власником транспортного\~засобу марки ВАЗ-2107, реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] . Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 03.11.2020 №АР/4868776 цивільно-правова відповідальність власника ВАЗ-21051, реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» (а.с. 6). Згідно з даними страхового акту від 09.02.2021 року №2300332418 загальна сума збитку транспортному засобу потерпілого марки ВАЗ 2107, реєстраційний номер [NUMBER] складає 8815,57 гривень. Внаслідок укладання між позивачем та власником транспортного засобу [PERSON] договору про врегулювання страхового випадку, розмір страхового відшкодування склав 8015,00 грн. На підставі платіжної інструкції №005901 від 09 лютого 2021 року, ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 8015,00 грн. Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи суд виходить з того, що згідно з положеннями ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається у\~ст. 16 Цивільного кодексу України. За змістом\~п.\~8\~частини другої\~ст.\~16\~Цивільного кодексу\~України,\~одним із\~способів захисту\~порушеного права\~є відшкодування збитків. Статтею 1166 (частина перша) Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно\~з статті 1188 Цивільного кодексу України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до положень частини першої ст. 1191, ст. 1192 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В п. 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» містяться роз`яснення відносно того, що з винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов`язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах. Регресну вимогу може бути пред`явлено протягом трьох років із дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону). Відповідно до частини першої статті 22\~Закону\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~Законом\~порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38\~вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно з підпунктом «в» пункту 38.1.1 статті 38\~Закону страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подавати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Враховуючи наведені законодавчі норми, а також той факт, що відповідач, будучи причетним до ДТП, залишив місце пригоди, Страхова компанія відповідно до положень статті\~\~38\~Закону\~набула права зворотної вимоги до відповідача у межах суми страхового відшкодування, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню. Судові витрати по справі у сумі 3028,00 грн. (судовий збір) підлягають віднесенню на відповідача відповідно до частини першої, другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі наведеного

Outcome: approved