Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, мотивуючи тим, що [INFO] померла його тітка, рідна сестра його покійного батька [PERSON] , жителька [ADDRESS] . Після смерті залишалась спадщина у вигляді будинку, за вказаною адресою. Із спливом тривалого періоду часу, а саме 30 листопада 2023 року [PERSON] , звернувся до державного нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини. Проте у нотаріальній конторі йому повідомили про те, що строк для прийняття спадщини ним пропущений. Частиною першою статті 1272 Цивільного кодексу України встановлено, що: «якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її». Частиною третьою вказаної статті визначено, що: «за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини». За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Отже, правила частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України можуть бути застосовані, якщо: 1)у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2)ці обставини визнані судом поважними. У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Для отримання спадщини він не зміг у встановлений строк звернутись із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, але вважає, причини пропуску ним вказаного строку поважними. [PERSON] не прийняв спадщину в передбачений законом строк, через те, що не знав про наявність заповіту на його ім`я. Із спадкодавцем він спільно не проживав. Вони проживали в різних населених пунктах. Більш того [PERSON] , не відносився до спадкоємців першої, другої черги по закону, а тому і не займався оформленням спадщини після смерті тітки. Йшов час, спадкове майно у вигляді будинку за адресою [ADDRESS] , залишилося не доглянутим, в ньому ніхто не проживав, будинок приходив в аварійний стан. В поточному році він вирішив його по ремонтувати. Під час проведення ремонту, в жовтні місяці 2023 року він випадково знайшов папку з документами, серед яких був заповіт на його ім`я тітки [PERSON] , про який йому взагалі нічого не було відомо. Після отримання інформації про наявність заповіту, на протязі нетривалого, короткого періоду, він одразу звернувся з відповідною заявою до державної нотаріальної контори, щодо оформлення спадщини. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача Брацлавської селищної ради, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення. Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав: Відповідно до вимог ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Дане стверджується копією паспорта [PERSON] , копією витягу з реєстру територіальної громади, копією свідоцтва про смерть [PERSON] , копією заповіту [PERSON] від 20.02.1995 року, копією листа-відмови державного нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори від 30.11.2023 року № 865/01-16, копією свідоцтва про смерть [PERSON] , копією свідоцтва про народження [PERSON] . Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику в справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Пропуск позивачем строку на прийняття спадщини, суд вважає поважними, а тому можливим продовжити строк для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене,

Outcome: approved