Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що з 24.11.2012 року по 06.09.2021 року перебував у шлюбі з [PERSON] , від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . За домовленість між заявником та [PERSON] місце проживання дитини було визначено з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З вересня 2021 року [PERSON] проживає окремо за іншою адресою. Для оформлення документів щодо отримання соціальної допомоги на дитину, яка виховується лише одним з батьків, а також для переміщення сина без документального оформлення згоди матері, яка не проживає разом з ними, заявник просить суд встановити факт, що [PERSON] самостійно виховує та утримує малолітнього сина [PERSON] , який проживає разом з ним за адресою: [ADDRESS] . Заявник та його представник адвокат Скоробагатько В.Ю. в судовому засіданні заяву підтримали з підстав викладених у ній. Від представника заінтересованої особи органу опіки та піклування Глухівської міської ради надійшла заява про розгляд справи без її участі, а також вона не заперечує проти встановлення вказаного факту. Від заінтересованої особи [PERSON] також надійшла заява про розгляд справи без її участі. При цьому вона повністю підтримує заяву [PERSON] щодо встановлення факту самостійного виховання заявником їх неповнолітнього сина. Заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з огляду на таке. Судом встановлено, що з 24.11.2012 року по 06.09.2021 року заявник [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] , від якого мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.16,18). Згідно довідок виконкому Баницького старостинського округу Глухівської міської ради Сумської області 2022-2023 років та директора Глухівської ЗОШ І-ІІІ ступенів №6 [PERSON] , 15.07.2013 року фактично проживає разом зі своїм батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.8,12). Батько бере участь у вихованні сина відвідує батьківські збори, цікавиться шкільним життям дитини та спілкується щ вчителями (а.с.10). Згідно положень п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно із ст.\~318\~ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. В своїй заяві [PERSON] зазначив, що встановлення факту, що має юридичне значення необхідно для оформлення документів щодо отримання соціальної допомоги на дитину, яка виховується лише одним з батьків, а також для переміщення сина без документального оформлення згоди матері, яка не проживає разом з ними. Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази звернення заявника до відповідних служб, органів тощо з питанням оформлення документів щодо отримання соціальної допомоги на дитину або для переміщення сина без документального оформлення згоди матері, та їх відмови останньому, що стало б підставою для звернення до суду. Відповідно до\~ч.\~ч.\~3,\~4\~ст.\~12\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень. Кожна\~сторона несе\~ризик настання\~наслідків,\~пов`язаних із\~вчиненням чи\~невчиненням нею\~процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до\~ч.\~ч.\~1,\~7\~ст.\~81\~ ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] є необґрунтованою та у її задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed