Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача Жовківської міської ради ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , права на земельну частку (пай) площею 1,36 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташований на території села Руда Крехівська колишньої Крехівської сільської ради Жовківського району Львівської області, а на сьогоднішній день Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, право на яку [PERSON] мала на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 119933, виданого Крехівською сільською радою 28.05.1997 року та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 466. Позовні вимоги мотивує тим, що її дошлюбним прізвищем було [PERSON] , а батьком є [PERSON] , матір`ю- [PERSON] , якій на підставі рішення II cесії Крехівської сільської ради від 28.02.1995 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,50 га, а по уточнених даних площею 1,36 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території села Руда Крехівська Крехівської сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. Після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина і так як заповіт від імені [PERSON] не складався і не посвідчувався, а тому спадкування після її смерті відбувається за законом. Позивач стверджує, що вона як дочка [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги, прийняла після її смерті спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майно, так як проживала і вела спільне господарство із своєю матір`ю до дня її смерті. Інших спадкоємців за законом першої черги, осіб, які мали право на обов`язкову частку, прийняли спадщину після смерті [PERSON] немає. Внаслідок її звернення у Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області було зареєстровано спадкову справу № 10/2024, однак Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом № 45/01-16 від 16 січня 2024 року фактично відмовила їй, [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), площею 1,50 га, що розташований на території Крехівської сільської ради Львівського району Львівської області та належав [PERSON] , померлій [INFO] , так як нею не було подано в нотаріальну контору оригіналу правовстановлюючого документа нового взірця на вищезгаданий земельний пай із відповідною реєстрацією в Книзі реєстрації сертифікатів та роз`яснено про необхідність звернення в судові органи для оформлення права на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування. Вона спадщини на право на земельну частку (пай) в розмірі 1,50 га умовних кадастрових гектарів, яке належало [PERSON] згідно сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлої [PERSON] , оскільки вона втратила цивільну правоздатність та дієздатність внаслідок смерті. Враховуючи наведені вище обставини вважає, що її право на земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок просить задовольнити її позовні вимоги. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 02 лютого 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 14 березня 2024 року о 09 год. 30 хв. Витребувано з Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином завірену копію спадкової справи, яка зареєстрована після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської міської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішенні справи покладаються на думку суду. Представник третьої особи, Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що при вирішенні справи покладається на думку суду. Крім того на виконання вимог ухвали суду із Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на адресу суду надійшла належним чином завірена копія спадкової справи, яка зареєстрована після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач фактично не заперечує проти позовних вимог, покладається при вирішенні справи на думку суду, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] у селі Крехів Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 09.12.1997 року. Викладеним у свідоцтві про одруження серії [NUMBER] , яке видане 21.10.1962 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружились 21.10.1962 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження 21.10.1962 року було зроблено відповідний запис за № 83. Після реєстрації одруження присвоєно прізвища чоловікові та дружині [PERSON] . Тобто суд констатує, що дошлюбним прізвищем [PERSON] було [PERSON] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] яке видане повторно Жовківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 02.12.2023 року, вбачається, що батьком позивача є [PERSON] , матір`ю- [PERSON] . З сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 119933, який виданий Крехівською сільською радою та зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 466, вбачається, що [PERSON] на підставі рішення II cесії Крехівської сільської ради від 28.02.1995 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,50 га, а по уточнених даних площею 1,36 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території села Руда Крехівська Крехівської сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. [PERSON] померла [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про смерть 09.08.1997 року було зроблено запис за № 25, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , яке видане виконавчим комітетом Крехівської сільської ради Жовківського району Львівської області 09.08.1997 року. Відповідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України від 16.01.2003 року, що набрав чинності 01.01.2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинностіЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Оскільки [PERSON] померла [INFO] , тобто спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК України, то до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті необхідно застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року. Згідно ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Нормою частини 2 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року встановлено, що спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 534 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. З довідки № 506, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 31.10.2023 року, вбачається, що від імені [PERSON] , яка померла [INFO] , у виконкомі Крехівської сільської ради Жовківського району Львівської області жодний заповіт не посвідчувався. Судом встановлено, що не посвідчувався заповіт також і у нотаріуса. Так як заповіт від імені [PERSON] не складався і не посвідчувався, а тому спадкування після її смерті відбувається за законом. Згідно з ст. 527 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Нормою ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. А тому позивач [PERSON] як дочка [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги. З копії довідки № 504 яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 31.10.2023 року, вбачається, що [PERSON] до дня своєї смерті, [INFO] , була зареєстрована за адресою: село Руда-Крехівська, Жовківського району Львівської області. Викладеним у довідці № 507, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 31.10.2023 року, стверджується, що при адміністративно-територіальному поділі земель частину села Руда-Крехівська перейменовано на село Крута Долина згідно відомостей Верховної Ради України від 18.12.1998 року. Згідно ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. З копії довідки № 632 яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 20.12.2023 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , проживала без реєстрації разом із своєю матір`ю, [PERSON] , на день її смерті, а саме станом на [INFO] , за адресою: село Руда-Крехівська, Жовківського району Львівської області та вели спільне господарство. А тому суд констатує, що [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом після смерті своєї матері, [PERSON] , прийняла після її смерті спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майно, так як проживала і вела спільне господарство із своєю матір`ю до дня її смерті. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане повторно відділом РАЦС Жовківського РУЮ Львівської області 14.10.2004 року, вбачається, що чоловік [PERSON] , [PERSON] помер [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про смерть 25.07.1966 року було зроблено запис за № 13. Згідно ст. 553 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, яким згідно ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу, позивач [PERSON] не відмовлялася від прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Крім того суд враховує, що рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 06.12.2004 року у справі № 2-30476/2004р., яке набрало законної сили 07.01.2005 року, позов [PERSON] задоволено, визнано за нею право власності в порядку спадкування після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , на будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] . Вирішено Крехівській сільській раді внести відповідні зміни в реєстраційні книги щодо власності на будинковолодіння, яке до смерті належало [PERSON] , Червоноградському МБТ зареєструвати право власності [PERSON] на будинковолодіння в [ADDRESS] . [PERSON] є власником даного будинку, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 36002283, яке видане 26.10.2012 року Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації». Тобто інших спадкоємців за законом першої черги, осіб, які мали право на обов`язкову частку, прийняли спадщину після смерті [PERSON] з матеріалів справи не вбачається, судом не встановлено. Суд враховує, що [PERSON] звернулася в Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] . Внаслідок її звернення у Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області було зареєстровано спадкову справу № 10/2024, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 75401709 від 12.01.2024 року. Однак Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом № 45/01-16 від 16 січня 2024 року фактично відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), площею 1,50 га, що розташований на території Крехівської сільської ради Львівського району Львівської області та належав [PERSON] , померлій [INFO] , так як нею не було подано в нотаріальну контору оригіналу правовстановлюючого документа нового взірця на вищезгаданий земельний пай із відповідною реєстрацією в Книзі реєстрації сертифікатів та роз`яснено про необхідність звернення в судові органи для оформлення права на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування. Як зазначає позивач, сертифікат нового зразка на земельну частку (пай), виданий на ім`я [PERSON] нового зразка у неї відсутній, [PERSON] за життя не обміняла сертифікат на земельну частку (пай) старого зразка на новий зразок сертифіката. Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. [PERSON] ще за життя необхідно було обміняти сертифікат на земельну частку (пай) старого зразка на новий, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» . Згідно ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак суд враховує, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини належної форми документів, оскільки [PERSON] померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність, а за життя не зробила необхідних дій. Отже, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті мами, [PERSON] , оскільки проживала з мамою на час її смерті, вела спільне господарство, тобто вступила в управління та володіння спадковим майном, не відмовилася від прийняття спадщини, а інших спадкоємців першої черги за законом, осіб, які б мали право на обов`язкову частку, прийняли таку немає. Однак спадщини на право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] згідно сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлої [PERSON] , оскільки вона втратила цивільну правоздатність та дієздатність внаслідок смерті. Водночас право [PERSON] на дану земельну частку (пай) підтверджується сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 119933, який виданий Крехівською сільською радою та зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 466. Враховуючи встановлені обставини та досліджені докази суд приходить до висновку, що право позивача на земельну частку (пай) в порядку спадкування законом після смерті [PERSON] підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок позовні вимоги підлягають задоволенню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved