Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на: житловий будинок, стайню, стодолу, шопу, шопу, вбиральню, криницю, ворота, огорожу, огорожу та земельну ділянку для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2499 га, кадастровий номер 2622088001:01:003:0279, які розташовані в [ADDRESS] ; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1138 га, кадастровий номер 2622088001:01:003:0018, та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3419 га, кадастровий номер 2622088001:01:003:0019, що розташовані на території с. Яворів Калуського району Івано-Франківської області, які належали його покійному батькові [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , а [INFO] помер дідусь [PERSON] . Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] був його батько [PERSON] . Останній спадщину прийняв, але не оформив її. [INFO] він помер. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло спірне майно. Він звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак у вчиненні нотаріальних дій йому було відмовлено, оскільки ним не було надано правоустановчих документів які свідчать про право власності спадкодавця на спадкове майно, а також у зв`язку з тим, що його батько був громадянином Російської Федерації. На час відкриття спадщини він (позивач) був неповнолітнім. Його мама [PERSON] , відповідачка по справі, знала про те, що його батько помер, але від її імені жодної заяви про прийняття спадщини або відмови від прийняття спадщини до нотаріальної контори не надійшло. Оскільки в позасудовому порядку він не має можливості визнати право власності на спадкове домоволодіння, змушений звернутись до суду з даним позовом. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив прийняти визнання позову відповідачами. Вказав, що його довіритель на час смерті батька (спадкодавця) був неповнолітнім, тому вважається таким, що прийняв спадщину. Позивач є громадянином України, проживає та навчається в Україні, а саме у Львівському медичному університеті, на стоматологічному факультеті. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті батька немає. Представник відповідачки в судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти його задоволення. Суду пояснив, що [PERSON] [INFO] помер у рф, де працював, а відповідно і отримав громадянство. Позивач по даній справі - [PERSON] повернувся в Україну значно раніше, був і залишався завжди громадянином України. В росії у чоловіка його довірительки майна не було, спадщину після його смерті там ніхто не приймав, однак жодних підтверджуючих документів вона отримати не може, у зв`язку з повномаштабним вторгненням рф на територію України, припиненням будь-яких відносин між країнами та своїм українським громадянством. На даний час [PERSON] виїхала в Польщу, спадщину після смерті чоловіка вона не приймала, на підтвердження чого надав світлокопію її паспорта для виїзду за кордон, який виданий [PERSON] , як громадянці України 14.12.2023, з відміткою про перетин кордону 02.03.2024. Представник відповідача Долинської міської ради в судовому засіданні вказав, що міська рада заперечень проти позову не має, та звернувся з клопотанням про закінчення даної справи у його відсутності. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 14.12.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін. 10 січня 2024 року від представника позивача поступили заяви про залучення до участі в даній справі як співвідповідача Долинську міську раду та про проведення підготовчого судового засідання за відсутності позивача та його представника. Ухвалою суду від 10.01.2024 до участі у справі залучено як співвідповідача Долинську міську раду. 13 лютого 2024 року від представника позивача поступила заява про уточнення позовних вимог, копії якої вручені представникам відповідачів. Ухвалою суду від 14.02.2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8473961 від 28.09.2005, [PERSON] належало домоволодіння у [ADDRESS] (а.с. 8). На ім`я [PERSON] розроблено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , який складається з: житлового будинку, стайні, стодоли, шопи, шопи, вбиральні, криниці, воріт, огорожі та огорожі (а.с. 9-12). Також, згідно з даними витягів з Державного земльного кадастру про земельну ділянку № НВ-2600644422023, № НВ-2600644322023, № НВ-2600644162023 всі від 09.11.2023 (а.с. 13-18, 19-24, 25-30), [PERSON] належали земельні ділянки, а саме: - земельна ділянка для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2499 га, кадастровий номер 2622088001:01:003:0279, яка розташована в [ADDRESS] ; - земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1138 га, кадастровий номер 2622088001:01:003:0018, що розташована в с. Яворів Калуського району Івано-Франківської області; - земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3419 га, кадастровий номер 2622088001:01:003:0019, яка розташована в с. Яворів Калуського району Івано-Франківської області. Нормативна грошова оцінка вказаних земельних ділянок визначена у відповідних витягах із технічної документації (а.с. 53, 54, 55). [INFO] [PERSON] помер, на що вказує сідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 23.05.2012 (а.с. 7). [PERSON] та [PERSON] були батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 30.09.1965 (а.с. 31). [PERSON] , згідно зі свідоцтвом серії [NUMBER] від 20.03.2009 (а.с. 6), померла [INFO] , тобто швидше, ніж [PERSON] . Довідка № 02-24/290 від 25.05.2012, видана виконавчим комітетом Яворівської сільської ради, свідчить про те, що [PERSON] був зареєстрований та проживав сам в [ADDRESS] до дня його смерті [INFO] . Заповіт від його імені в Яворівській сільській раді не посвідчувався (а.с. 32). Після смерті [PERSON] була зареєстрована спадкова справа, на що вказує витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 31512681 від 29.08.2012 (а.с. 33). Спадкоємцем після смерті [PERSON] був його син [PERSON] , який у 2012 році прибув з Росії на проживання у с. Яворів Долинського (теперішнього Калуського) району Івано-Франківської області, на що вказує тимчасова посвідка на проживання серїі [NUMBER] від 29.12.2012 (а.с. 83) та звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Інших осіб, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] , не встановлено. Однак і [PERSON] , хоч і прийняв спадщину, проте не оформив своїх спадкових прав. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.02.2021, яке перекладене на українську мову, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 34, 35). Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.09.2003, переклад якого також долучено до матеріалів справи, сином [PERSON] є [PERSON] , [INFO] (а.с. 36, 37). Після смерті [PERSON] була зареєстрована спадкова справа, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 74608795 від 04.11.2023 (а.с. 38). На час смерті [PERSON] його син [PERSON] не досяг повноліття. [PERSON] звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії. Як вбачається\~з постанови\~про відмову\~у вчиненні\~нотаріальної дії\~від 25.11.2023,\~спірне майно належало [PERSON] , який помер [INFO] . Його спадкоємцем за законом був його син - [PERSON] , який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав та помер [INFO] . Спадщину після смерті [PERSON] , відповідно до п. 4 ст. 1268 ЦК України, прийняв його син [PERSON] , який на день смерті спадкодавця був неповнолітнім. 04 листопада 2023 року спадкоємцем було подано заяву № 617 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Відмова мотивована тим, що з 01.12.2022 прийнято Закон України "Про вихід з Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 та Протоколу до Конвенції про правовву допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року", у зв`язку з чим зупиняються конвенційні дії у відносинах з Російською Федерацією (а.с. 39). Отже, внаслідок смерті [PERSON] , який був громадянином російської федерації, відкрилася спадщина. До складу спадщини увійшло спадкове майно, яке знаходиться в Україні та яке [PERSON] прийняв у спадок після смерті [PERSON] , але не оформив його. Позивач спадщину після смерті батька [PERSON] прийняв, відповідно до п. 4 ст. 1268 ЦК України, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус відмовила, у зв`язку з припиненням конвенційних дій у відносинах з російською федерацією. Оцінка суду: беручи до уваги позицію сторони позивача, визнання позову відповідачами, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Стороною позивача доведено належними та допустимими доказами, що [PERSON] , який помер [INFO] , на день смерті належало спірне нерухоме майно. Після його смерті спадщину прийняв його син [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав та помер [INFO] . Після смерті [PERSON] його син [PERSON] , позивач по справі, звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі такого йому відмовлено у зв`язку з тим, що спадкодавець був громадянином Російської Федерації. Наявність іноземного елемента у відносинах спадкування майна вказує на необхідність застосування положень Закону України "Про міжнародне приватне право". Так, відповідно до ст. 71 Закону України "Про міжнародне приватне право", спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України. З огляду на це, спадкування нерухомого майна, розташованого на території України та яке підлягає державній реєстрації, має здійснюватися згідно з законодавством України. Як визначено ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної соби, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON] , а отже, має право на спадкування. Відповідачка [PERSON] , будучи матір`ю позивача, та дружиною спадкодавця, на спадщину не претендує, з приводу прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася, від її імені її представник позов визнав. Позивач, будучи на час смерті батька неповнолітнім, прийняв спадщину на підставі ч. 4 ст. 1268 ЦК України, якою визначено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч. 2-4 ст. 1273 цього Кодексу. Факту відмови [PERSON] від прийняття спадщини не встановлено. Натомість ним 04.11.2023 подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно із ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Як визначено ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 № 7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, [PERSON] , який є спадкоємцем за законом першої черги, спадщину після смерті батька [PERSON] прийняв. Однак, враховуючи те, що останній, прийнявши спадщину після смерті [PERSON] , не зареєстрував своє право власності на спірне нерухоме майно, а також є громадянином російської федерації, з якою розірвані будь-які відносини, що унеможливлює оформлення спадщини у позасудовому порядку та порушує права позивача. Відповідно, останній не має змоги оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку. Відповідачі позов визнали, при цьому представник [PERSON] вказав, що спадщина у росії не відкривалась, спадкового майна там немає, а його довірителька у зв`язку з військовими діями та українським громадянством виїхалла звідти, відповідно не може представити жодних документів, інших спадкоємців, в тому числі які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні, немає, тому суд приходить до висновку, що є достатні підстави, щоб заявлений позов задовольнити та визнати за [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на: житловий будинок, стайню, стодолу, шопу, шопу, вбиральню, криницю, ворота, огорожу, огорожу та земельну ділянку для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2499 га, кадастровий номер 2622088001:01:003:0279, які розташовані в [ADDRESS] ; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1138 га, кадастровий номер 2622088001:01:003:0018, та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3419 га, кадастровий номер 2622088001:01:003:0019, що розташовані на території с. Яворів Калуського району Івано-Франківської області, які належали його покійному батькові [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі викладеного, ст. 1217, 1217, 1220, 1261, 1273, 1296, 1297 ЦК України, ст. 71 Закону України "Про міжнародне приватне право", та

Outcome: approved