Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

28.12.2023 заступник керівника Коростенської окружної прокуратури Житомирської області, що знаходиться за адресою: вул. Героїв Чорнобиля, 10 м. Коростень Житомирської області, в інтересах держави в особі: Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, що знаходиться за адресою: вул. Довженка, 45 м. Житомир, звернувся до суду із позовом до [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , в якому просить припинити право власності [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 1.9756 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1824285000:04:000:0092, яка розташована на території Невгодівського старостинського округу Овруцької міської територіальної громади Коростенського району Житомирської області, шляхом її конфіскації у власність держави в особі головного управління Держгеокадастру в Житомирській області та стягнути з відповідача на користь Житомирської обласної прокуратури судові витрати, мотивуючи тим, що [PERSON] є громадянкою Республіки Білорусь, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.08.2007 набула право власності на земельну ділянку площею 1.9756га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1824285000:04:000:0092, що знаходиться на території Овруцької міської територіальної громади Коростенського району Житомирської області. Враховуючи те, що вказана земельна ділянка наразі не відчужена, наявні підстави для припинення права власності, шляхом її конфіскації у власність держави в особі головного управління Держгеокадастру у Житомирській області. Обчислення річного строку добровільного відчуження слід починати з часу реєстрації права власності, тобто 18.10.2018. При цьому, строк відчуження сплив ще 18.10.2019, у добровільному порядку зазначені вимоги чинного законодавства відповідач як громадянка Республіки Білорусь не виконала. 05.02.2024 ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області залучено до участі у цивільний справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ТОВ «Виробниче підприємство «Полісся», код ЄДРПОУ 41102844. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлялася через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки можливість надання доручення про вручення документів та виклик відповідача в судове засідання в порядку міжнародної правової допомоги відсутня внаслідок повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України. Представник Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області - Федосюк В.О. подала до суду пояснення на позовну заяву, в яких просить розгляд справи провести без участі їх представника, позовні вимоги керівника Коростенської окружної прокуратури Житомирської області задовольнити в повному обсязі. Представник третьої особи -Приходько І.С. подав до суду пояснення на позовну заяву та клопотання про розгляд справи без його участі та без участі представника ТОВ «ВП «Полісся». Третя особа - Овруцька міська рада Житомирської області пояснення на позовну заяву не подала, ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження отримала 06.02.2024, про що свідчить розписка, яка міститься в матеріалах справи. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно повідомлення управління Служби безпеки України в Житомирській області від 24 лютого 2023 року № 57/2222, направленого керівнику Житомирської обласної прокуратури, в ході контррозвідувального забезпечення агро-промислового комплексу в умовах повномасштабної агресивної війни, яку Російська Федерація розв`язала і веде проти України, вжито заходи щодо недопущення нанесення шкоди інтересам держави під час використання земельних ділянок, власниками яких є резиденти РФ та РБ, встановлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровим номером - 1824285000:04:000:0092, площею 1.9756 га, перебуває у власності громадянки рб - [PERSON] . З метою захисту інтересів держави, просять вжити заходи реагування відповідно до компетенції щодо захисту інтересів держави та конфіскації вищевказаних земельних ділянок в судовому порядку (а.с.13-16). З копії повідомлення Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області від 28 липня 2023 року вих.№ 1801.2.1-3681/1801.2.1-23 видно, що відомості про оформлення паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, посвідки на тимчасове/постійне проживання в Україні стосовно громадянки [PERSON] відсутні (а.с.18-19). Відповідно до Витягу № НВ-9933431152023 від 07.12.2023 із технічної документації нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 1824285000:04:000:0092 становить 38179,7грн. (а.с.20). Відповідно до копії договору оренди землі від 01.01.2018 [PERSON] передала в оренду ТОВ «Виробниче підприємство «Полісся» земельну ділянку площею 1.9756 га, кадастровий номер 1824285000:04:000:0092, що розташована на території Невгодівської сільської ради Овруцького району Житомирської області (а.с.21-24). Відповідно до копії рішення № 43600536 від 22.10.2018 ТОВ «Виробниче підприємство «Полісся» проведена державна реєстрація земельної ділянки площею 1.9756 га, кадастровий номер 1824285000:04:000:0092 (а.с.25). З копії витягу № 142098958, сформованого 22.10.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права видно, що орендарем земельної ділянки площею 1.9756 га, кадастровий номер 1824285000:04:000:0092, належної [PERSON] є ТОВ «Виробниче підприємство «Полісся» (а.с.26). Відповідно до Інформаційної довідки № 338608245, сформованої 10.07.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - право власності на земельну ділянку кадастровий номер 1824285000:04:000:0092, площею 1.9756 га належить [PERSON] , країна громадянства: Республіка Білорусь; право оренди земельної ділянки до 18.10.2028 належить ТОВ «Виробниче підприємство «Полісся» (а.с.28-29). З листа Коростенської окружної прокуратури від 20.09.2023 № 57/2-8712вих.23 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та № 57/7-8705вих.23 до Овруцької міської ради видно, що їм пропонувалось вжити заходи на захист порушення інтересів держави та Овруцької міської територіальної громади шляхом звернення до суду з позовом до [PERSON] про конфіскацію земельної ділянки кадастровий номер 1824285000:04:000:0092, площею 1.9756 га, що знаходиться на території Овруцької міської територіальної громади (а.с.33-34). Згідно повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 26.09.2023 № 10-6-0.6-3369/2-23, направленого Овруцькому відділу Коростенської окружної прокуратури, у зв`язку з обмеженим фінансуванням стосовно сплати судового збору, що позбавляє можливості самостійно звернутись до суду, Головне управління не заперечує щодо звернення Коростенською окружною прокуратурою з відповідним позовом в інтересах держави в особі Головного управління про конфіскацію земельною ділянки з кадастровим номером 1824285000:04:000:0092, яка належить громадянці республіки білорусь [PERSON] (а.с.35). Згідно повідомлення виконавчого комітету Овруцької міської ради від 22.09.2023 № 02-09/2498, направленого заступнику керівника Коростенської окружної прокуратури, у Овруцької міської ради відсутні повноваження щодо звернення до суду з позовом про конфіскацію земельної ділянки (а.с.38). Прокурор звернувся до суду з позовом про припинення права власності на земельну ділянку, шляхом її примусового відчуження з тих підстав, що відповідач, як громадянка Республіки Білорусь, упродовж року після набуття права власності на успадковану земельну ділянку сільськогосподарського призначення добровільно її не відчужила, а тому наявні підстави для її примусового відчуження. Згідно частин третьої, четвертої статті 56 ЦПК України, прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами у визначених законом випадках. Представництво прокурором інтересів держави в суді відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Звернення прокурора з вказаною позовною заявою до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання переходу право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка не може набуватися у власність іноземцем. В даному випадку порушення інтересів держави полягає в тому, що [PERSON] порушено визначену ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України процедуру використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення та як іноземна громадянка не відчужила її упродовж року після набуття права власності. На даний час вона без перешкод використовує спірну земельну ділянку на території України. У відповідності до ч.1 ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 (із змінами, внесеними згідно з постановами КМ № 164 від 24.02.2023) Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері національної інфраструктури геопросторових даних, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру. Згідно п.п. 33 п.4 Положення, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності у частині додержання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель, зокрема, за додержанням строків розгляду заяв чи клопотань щодо набуття і реалізації прав на землю. Частиною 5 ст. 22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Суб`єктами права приватної власності на землю відповідно до ст. 80 ЗК України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте, з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм ЗК України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Згідно ч. 3 ст. 81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. За змістом ч. 4 ст. 81 ЗК України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Відповідно до вимог п.п. «д, е» ч. 1 ст. 140 ЗК України підставами припинення права власності на земельну ділянку є: конфіскація за рішенням суду: не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Примусове припинення прав на земельну ділянку у відповідності до п.п. «в» ч. 1 ст. 143 ЗК України здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки. Якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду (ч. ч. 1, 2 ст. 145 ЗК України - в редакції Закону № 552-IX від 31.03.2020, чинній на час звернення з позовом до суду). Згідно ч. 4 ст. 145 ЗК України конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 ЦК України визначено, що право власності припиняється у разі конфіскації. Частиною 1 ст. 348 ЦК України встановлено, що якщо з підстав, що не були заборонені законом, особа набула право власності на майно, яке за законом, який був прийнятий пізніше, не може їй належати, це майно має бути відчужене власником протягом строку, встановленого законом. Якщо майно не відчужене власником у встановлені законом строки, це майно з урахуванням його характеру і призначення за рішенням суду на підставі заяви відповідного органу державної влади підлягає примусовому продажу. У разі примусового продажу майна його колишньому власникові передається сума виторгу з вирахуванням витрат, пов`язаних з відчуженням майна. Таким чином, матеріалами справи встановлено, що відповідач, будучи громадянкою іноземної держави та отримавши у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення, повинна була діяти у відповідності до приписів Земельного кодексу України, однак упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення добровільно її не відчужила, вказана земельна ділянка підлягає конфіскації у власність держави в порядку ст.145 ЗК України. З огляду на характер спірних правовідносин не вбачається невідповідність заходу втручання держави в право власності відповідача критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, так і порушення принципу пропорційності, які сформовані у сталій практиці ЄСПЛ. Вказане узгоджується і з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у справі № 513/444/15-ц від 23 січня 2018 року (провадження № 61-1390 св 17). Враховуючи викладене, позовні вимоги прокурора щодо примусового припинення права власності відповідача на дану земельну ділянку шляхом її конфіскації підлягають задоволенню. Крім того, суд зазначає, що у відповідності до ч. 4 ст. 145 ЗК України, конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Таким чином чинним законодавством України передбачено порядок відшкодування колишньому власнику земельної ділянки її вартості, внаслідок конфіскації та відчуження її уповноваженим органом та не потребує додаткового зазначення про це у резолютивній частині рішення. Житомирською обласною прокуратурою понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2684,00 грн., який у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved