Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом [PERSON] , відповідно якого просив: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11.09.2021 року Лівобережним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Харків), актовий запис №790. В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що 11.09.2021 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] . Спільних дітей не мають. Проживали разом, але з жовтня 2022 року з відповідачкою проживаємо окремо, шлюбні відносини відсутні, особисте господарство ведемо окремо. Подальше збереження шлюбу є недоцільним. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України та в порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України, судом витребувано відомості з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване місце проживання відповідача за згідно відповіді № 398279 від 09.01.2024 року, зареєстрована адреса місця проживання відповідача відповідає вказаній у позовній заяві, яка в порядку ч. 1 ст. 27 ЦПК України належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Ленінського районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.01.2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явився, матеріали справи містять заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити, провести розгляд справи без участі позивача. Відповідачем [PERSON] в особі представника - адвоката Д`яконової К.І. до суду 12.03.2024 року подана заява, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу між нею та позивачем визнала в повному обсязі, на розірвання шлюбу погоджується, розгляд справи просить проводити без її участі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Будь-які інших заяв чи клопотань від сторін до суду не надходило та судом не вирішувалось. У зв`язку з наявністю письмових заяв від сторін про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності сторін, на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявною в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 11.09.2021 року був зареєстрований шлюб Лівобережним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №790, під час реєстрації якого відповідач змінила дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Спору про поділ майна заявлено не було. Відповідачем [PERSON] визнаються позовні вимоги про розірвання шлюбу, про що подано окрему заяву. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно положень ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Враховуючи встановлені у справі обставини, визнання відповідачем вимог позову про розірвання шлюбу, яке не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про відсутність підстав для збереження шлюбу між сторонами на розірвання якого наполягають сторони, у зв`язку з чим суд приходить до висновку що вимоги позову підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили, підлягає надісланню до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його ухвалення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Щодо розподілу судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп., сплачений ним під час звернення з позовом до суду, а інші 50 % судового збору в розмірі 536 грн. 80 коп. слід повернути позивачу з державного бюджету. На підставі наведеного,

Outcome: approved