Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

19.12.2023 року до суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що 02.11.2020 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (ТОВ «Манівео») та відповідачем було укладено кредитний договір № 425610549, за умовами якого останній отримав кредитні кошти, які зобов`язався повернути та сплатити відсотки за користування ними. 28.11.2018 року між ТзОВ «Манівео» та ТзОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до умов якого, з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою № 26 від 31.12.2020 року, до останнього перейшло право майнової вимоги за кредитним договором № 425610549 від 02.11.2020 року. У свою чергу, 20.10.2022 року між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «ФК« ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого до позивача перейшло право майнової вимоги за кредитним договором № 425610549 від 02.11.2020 року, розмір заборгованості позичальника за яким становить 15189,04 грн. Вказує, що внаслідок отримання права вимоги за зазначеним вище правочином, ТзОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося нарахування будь-яких штрафних санкцій. У свою чергу, [PERSON] не здійснював погашення спірних заборгованостей, у тому числі й на рахунок попередніх стягувачів. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості за кредитним договором № 425610549 в розмірі 15189 (п`ятнадцять тисяч сто вісімдесят дев`ять) грн. 04 коп., яка складається з: 1)6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2)9189,04 грн. - сума заборгованості за відсотками; а також понесені судові витрати по справі. Ухвалою судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 05.01.2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. До початку судового засідання представник позивача подав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та жодних заперечень щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не надсилав, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, проти чого у поданій заяві не заперечив представник позивача. Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно наданих копій: свідоцтва про реєстрацію юридичної особи, свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, розпорядження № 691, банківської ліцензії, ТОВ «ФК «ЄАПБ» є юридичною особою, фінансовою установою, яка має право на надання банківських послуг. Відповідно до кредитного договору № 425610549 від 02.11.2020 року, графіку платежів, відповідач 02.11.2020 року отримав у позичальника грошові кошти в сумі 1500,00 грн., строком на 1 днів зі сплатою відсотків в розмірі 1,62% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 425610549 від 02.11.2020 року, відповідач має заборгованість перед кредитором в розмірі 15189,04 грн., з яких: 6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9189,04 грн. - сума заборгованості за відсотками. Як вбачається з договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, акту прийому-передачі реєстрів боржників від 27.09.2021 року, Витягу з Реєстру прав вимоги №1 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року, ТОВ «Манівео» передало позивачу за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах Боржників, в тому числі й до боржника [PERSON] за кредитним договором № 425610549 від 02.11.2020 року в сумі 15189,04 грн. 28.11.2018 року між ТзОВ «Манівео» та ТзОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до умов якого, з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою № 26 від 31.12.2020 року, до останнього перейшло право майнової вимоги за кредитним договором № 425610549 від 02.11.2020 року. 20.10.2022 року між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «ФК« ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого до позивача перейшло право майнової вимоги за кредитним договором № 425610549 від 02.11.2020 року, розмір заборгованості позичальника за яким становить 15189,04 грн. Всупереч умовам кредитного договору № 425610549 від 02.11.2020 року, відповідач не виконав своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. Оцінивши та дослідивши всі надані позивачем докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 525-526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, в термін передбачений договором, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Первісні стягувачі, відповідно до ст. 1054 ЦК України свої зобов`язання за договорами виконали, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач своєчасно не повернув грошові кошти на погашення заборгованості за кредитами, відсотками та іншими витратами, відповідно до умов договорів. Відповідно до вимог ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання, настають наслідки, встановлені Договором або Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що у відповідача [PERSON] наявні невиконані зобов`язання за вказаними договорами. Зважаючи на те, що позивач внаслідок відступлення права вимоги, отримав право вимоги до відповідача, і з урахуванням того, що відповідачем заборгованість за договорами у добровільному порядку не сплачена, то вона підлягає стягненню у судовому порядку, а отже, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ч.2 ЦПК України.

Outcome: approved