Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Ізюмської міської об`єднаної територіальної громади, заподіяну шкоду водним біоресурсам у розмірі 74307,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вироком суду відповідача визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України. Досудовим розслідуванням та вироком суду встановлено, що 12.04.2023 року [PERSON] здійснив незаконний лов цінних видів водних біоресурсів, чим завдав збитків рибному господарству України на суму 74307,00 грн. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 13.11.2023 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 12.02.2024 року проведено підготовче судове засідання за наслідками якого справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду повернувся конверт з поштовим повідомленням «адресат відсутній за вказаною адресою», відзиву або клопотань з процесуальних питань суду не надходило. Пунктом 4 частини 8 статті 128 ЦПК України визначено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи викладене, оскільки відповідач повідомлений про час та місце слухання справи своєчасна та належним чином, представник позивача надав згоду на ухвалення заочного рішення, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно вироку Дзержинського районного суду м.Харкова від 04.08.2023 року по справі №638/8859/23 [PERSON] 11.04.2023 року в порушення вимог ст. 27 Закону України «Про тваринний світ», вимог ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», на дерев`яному човні вийшов на акваторію р. Оскіл в с. Оскіл Ізюмського району Харківської області, та встановив дві рибальських сітки. В подальшому 12.04.2023 року [PERSON] на тому ж дерев`яному човні вийшов на акваторію р. Оскіл та зняв раніше встановленні ним рибальські сітки, в яких була виловлена риба, тобто, [PERSON] , у період нересту, який встановлений Наказом Управління Державного агентства рибного господарства в Харківській області №46 від 29.03.2023 року, забороненими знаряддями лову - сітками, здійснив незаконний лов цінних видів водних біоресурсів, а саме: карась сріблястий - 4 екземпляра, судак - 7 екземплярів, лящ - 26 екземпляра, чим порушив «Правила любительського і спортивного рибальства» встановлені Наказом державного рибного господарства України № 19 від 15 лютого 1999 року. Внаслідок зайняття незаконним рибним добувним промислом [PERSON] виловив 37 екземплярів риби різних порід, а саме: лящ в кількості 26 екз., вартістю 1649,00 грн. за один екземпляр на суму 42874,00 грн.; карась сріблястий в кількості 4 екз., вартістю 1581,00 грн. за один екземпляр, на суму 6324,00 грн.; судак в кількості 7 екз., вартістю 3587,00 грн. за один екземпляр, на суму 25109,00 грн., тим самим заподіяв, шкоду на загальну суму 74307,00 грн. Відповідача визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України. Речові докази - риба: Лящ в кількості 26 штук, карась в кількості 4 штуки, судак в кількості 7 штук, яка знищена 03.07.2023 року на підставі дозволу на знищення наданого Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.06.2023 у справі №638/6660/23 вважати знищеною. Під час розгляду кримінального провадження питання про відшкодування відповідачем шкоди, завданої незаконним рибним та водним добувним промислом рибному господарству України, не вирішувалося. Відповідно до ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою старшого дізнавача СД Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області Кан А.Р. від 24.07.2023 року потерпілим у кримінальному провадженні визнано Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Харківській області. Постановою Кабінету Міністрів України №57 від 19.01.2024 року внесено до актів Кабінету Міністрів України зміни щодо перейменування Державного агентства розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, зокрема до розпорядження Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1066 2Деякі питання територіальних органів Державного агентства розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм» та перейменовано Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Харківській області на Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Харківській області. Згідно з Таксами для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року № 1209 (чинної на час вчинення кримінального правопорушення та постановлення вироку), розмір такої шкоди становить 74307 грн. Розмір шкоди, розрахований т.в.о. начальника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Харківській області. Також розмір шкоди, заподіяної відповідачем навколишньому природному середовищу незаконним заняттям рибним та водним добувним промислом, встановлений вирок суду по справі №638/8859/23 та складає 74307 грн. Частиною 7 статті 128 КПК України визначено, що особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно з ч. 4, 5 ст. 68, ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної і морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених цією Конституцією. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про тваринний світ» об`єкти тваринного світу є дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популярному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи неволі. За положенням ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни зобов`язані охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин, сприяти відтворенню відновлювальних об`єктів тваринного світу, використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з п. 6.16 Положення про органи рибоохорони Державного агентства рибного господарства України, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 26 від 19.01.2012 року, управління Державного агентства рибного господарства мають право самостійно та через органи прокуратури подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Згідно з п.п. 1, 7 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 895 від 30.09.2015 Державне агентство рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства. Держрибагентство (орган рибоохорони) здійснює свої повноваження безпосередньо, а також через утворені в установленому порядку територіальні органи (органи рибоохорони). Компетентним органом, який має здійснювати захист державних інтересів, є позивач, яке має право подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів відповідно до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів». Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 10.01.2019 у справі №541/307/17, для відшкодування збитків за незаконне вилучення (добування) об`єктів тваринного світу не має значення чи повернута незаконно вилучена (добута) риба у середовище свого перебування, чи ні. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6 (з наступними змінами та доповненнями) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок, та є вина зазначеної особи. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що незаконними діями відповідача заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 74307 грн, а відтак позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved