Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Чернецька Л.В. звернулася до суду із позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що 16 лютого 2003 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 13.11.2023 року розірвано. Від даного шлюбу у сторін народилось двоє дітей : син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] які проживають за адресою [ADDRESS] . За час спільного проживання сторонами було набуто у власність нерухоме майно, а саме житловий будинок з гаражем та сараєм, загальною площею 85,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (витяг з ЄДР речових прав на нерухоме майно додається). Оціночна вартість згідно е-довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості фонду держмайна становить 1288525,50 (один міліон двісті вісімдесять вісім гривень) грн. Право власності оформлено за відповідачем, що підтверджується Витягом. Домовленості про добровільний поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, між сторонами не досягнуто, тому просить в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] право власності на частину житлового будинку з гаражем і сараєм, який знаходиться у [ADDRESS] , загальна площа 85.2 кв.м.; в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на частину житлового будинку з гаражем і сараєм, який знаходиться у [ADDRESS] , загальна площа 85.2 кв.м. та стягнути з Відповідача понесений позивачем судовий збір, витрати на правову допомогу. Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 19 лютого 2024 року відкрито провадження у цивільній справі та прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Чернецька Лілія Володимирівна до [PERSON] про поділ майна подружжя за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання в приміщенні Гусятинського районного суду Тернопільської області за адресою: селище Гусятин, провулок Героїв Майдану,7 Гусятинського району Тернопільської області, про що повідомлено учасники справи. Позивачка [PERSON] , представник позивачки адвокат Чернецька Л.В. в підготовче судове засідання не з`явилися, згідно письмової заяви представника позивача сторона позивача просить розгляд справи провести без участі позивача та його представника. 05.03.2024 Відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову, просить суд визнати за [PERSON] , право власності на частину житлового будинку з гаражем і сараєм, який знаходиться у [ADDRESS] , загальна площа 85.2 кв.м.; в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] , право власності на частину житлового будинку з гаражем і сараєм, який знаходиться у [ADDRESS] , загальна площа 85.2 кв.м. Розгляд справи проводити у його відсутності. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до приписів ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 лютого 2003 року, який на підставі рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 13 листопада 2023 року, розірвано. (а.с. 16-17). Сторони за час шлюбу набули у власність житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами та гаражем, який знаходиться за [ADDRESS] , загальною площею 85,2 м2, житловою 51,4 м2 (а.с.14-15). Як вбачається із довідки про оцінку вартості об`єкта нерухомості від 03.01.2024 року ринкова вартість будинковолодіння, яке знаходиться по [ADDRESS] становить 1288525, 50 грн.. (а.с.19). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 360313266 від 28.12.2023 року власником домоволодіння [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.15). У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Судом встановлено, що спірне домоволодіння набуте відповідачем за час шлюбу з позивачкою. Докази на спростування презумпції спільності майна, набутого подружжям у шлюбі - відсутні Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц., в постанові Велика Палата Верховного Суду від 21 листопада 2018 рокуу справі № 372/504/17. Частиною 4 ст.206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає таке визнання, що відповідно до ч.4 ст.206, ч.3-4 ст.200 ЦПК України є підставою для задоволення позову Згідно ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачений нею судовий збір в сумі 6442 грн. 63 коп.. (а.с.1).

Outcome: approved