Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

08 січня 2024 року до суду надійшла позовна заява Кам`янець-Подільської окружної прокуратури Хмельницької області, подана в інтересах держави в особі Дунаєвецької міської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - КНП Дунаєвецької міської ради "Дунаєвецька багатопрофільна лікарня") до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Кам`янець-Подільська окружна прокуратура Хмельницької області, звернувшись згідно ст.23 Закону України "Про прокуратуру" з позовом на захист прав та законних інтересів держави в особі Дунаєвецької міської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що 10 жовтня 2022 року близько 16.00 годин відповідач [PERSON] , перебуваючи на кухні житлового будинку по [ADDRESS] , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно нанесла своєму співмешканцю - потерпілому [PERSON] один удар кухонним ножем в ліву частину черевної порожнини, внаслідок чого заподіяла останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки зліва з пошкодженням тонкої кишки та брижі тонкої кишки, які ускладнились у своїй течії заочеревиною гематомою, гемоперітонеумом, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. За даним фактом 30 січня 2023 року відповідач [PERSON] була засуджена вироком Дунаєвецького районного суду Хмельницької області за ч.1 ст.121 КК України. Внаслідок кримінального правопорушення потерпілий [PERSON] перебував з 10 жовтня по 21 жовтня 2022 року (11 ліжко-днів) на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП ДМР "Дунаєвецька багатопрофільна лікарня", де на його лікування були витрачені кошти в загальній сумі 15735,83 грн., з яких: кошти державного бюджету України на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій - 15181,10 грн., кошти місцевого бюджету на оплату комунальних послуг - 554,73 грн. На підставі викладеного прокурор просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача Дунаєвецької міської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області для подальшого зарахування до відповідних бюджетів витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 15735,83 грн. 09 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. 11 січня 2024 року від позивача Дунаєвецької міської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області надійшла заява, якою позивач підтримав позов. 08 лютого 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні прокурор Мельник В.В. підтримав позов. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнала та пояснила, що в неї немає грошових коштів для відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. В судове засідання представник позивача Дунаєвецької міської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - позивач просить суд розглядати справу за відсутності їхнього представника, позов підтримує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача, на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, КНП ДМР "Дунаєвецька багатопрофільна лікарня" не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - причин неявки їхнього представника третя особа не повідомила, заяви про розгляд справи за відсутності їхнього представника не подавала, письмових пояснень не подавала. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника третьої особи, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників справи, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Позовні вимоги про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. 10 жовтня 2022 року близько 16.00 годин відповідач [PERSON] , перебуваючи на кухні житлового будинку по [ADDRESS] , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно нанесла своєму співмешканцю - потерпілому [PERSON] один удар кухонним ножем в ліву частину черевної порожнини, внаслідок чого заподіяла останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки зліва з пошкодженням тонкої кишки та брижі тонкої кишки, які ускладнились у своїй течії заочеревиною гематомою, гемоперітонеумом, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. За даним фактом 30 січня 2023 року відповідач [PERSON] була засуджена вироком Дунаєвецького районного суду Хмельницької області за ч.1 ст.121 КК України. Вирок суду набрав законної сили 22 серпня 2023 року. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого відповідачем [PERSON] , потерпілий [PERSON] перебував з 10 жовтня по 21 жовтня 2022 року (11 ліжко-днів) на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП ДМР "Дунаєвецька багатопрофільна лікарня", де на його лікування були витрачені кошти в загальній сумі 15735,83 грн. (з розрахунку: 11 ліжко-днів (період лікування) х 1430,53 грн. (вартість одного ліжко-дня в жовтні 2022 року)), з яких: кошти державного бюджету України на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій - 15181,10 грн., кошти місцевого бюджету на оплату комунальних послуг - 554,73 грн. КНП ДМР "Дунаєвецька багатопрофільна лікарня" є установою охорони здоров`я населення, яке понесло витрати на лікування [PERSON] , потерпілого від кримінального правопорушення. Фінансування КНП ДМР "Дунаєвецька багатопрофільна лікарня" відбувається за рахунок коштів державного бюджету України на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного з Національною службою охорони здоров`я України, та коштів бюджету Дунаєвецької міської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області на оплату комунальних послуг та енергоносіїв. Між Національною службою здоров`я України та КНП ДМР "Дунаєвецька багатопрофільна лікарня" укладено договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, за умовами якого КНП ДМР "Дунаєвецька багатопрофільна лікарня" зобов`язується надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а Національна служба здоров`я України зобов`язується оплачувати такі послуги відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів. Згідно ч.3 ст.13 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" - складовою частиною державної політики охорони здоров`я в Україні є політика охорони здоров`я в Автономній Республіці Крим, місцеві і регіональні комплексні та цільові програми, що формуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування та відображають специфічні потреби охорони здоров`я населення, яке проживає на відповідних територіях. Згідно ч.1 ст.18 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" - фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом. Згідно ч.3 ст.18 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" - кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної та реабілітаційної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері. Згідно ч.4 ст.18 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" - фінансове забезпечення державних та комунальних закладів охорони здоров`я - бюджетних установ здійснюється відповідно до бюджетного законодавства. Згідно ч.5 ст.18 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" - медична допомога надається безоплатно за рахунок бюджетних коштів у закладах охорони здоров`я та фізичними особами - підприємцями, які зареєстровані та одержали в установленому законом порядку ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, з якими головними розпорядниками бюджетних коштів укладені договори про медичне обслуговування населення. Згідно ч.7 ст.18 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" - договори про медичне обслуговування укладаються у межах бюджетних коштів, передбачених на охорону здоров`я, на підставі вартості та обсягу послуг з медичного обслуговування, замовником яких є держава або органи місцевого самоврядування. Вартість послуги з медичного обслуговування розраховується з урахуванням структури витрат, необхідних для надання такої послуги відповідно до галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я. Методика розрахунку вартості послуги з медичного обслуговування, замовником якої є держава, затверджується Кабінетом Міністрів України. Згідно п.1 ч.1 ст.2 Закону України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення" програма державних гарантій медичного обслуговування населення (програма медичних гарантій) - програма, що визначає перелік та обсяг медичних послуг, медичних виробів та лікарських засобів, повну оплату надання яких пацієнтам держава гарантує за рахунок коштів Державного бюджету України згідно з тарифом, для профілактики, діагностики, лікування та реабілітації у зв`язку з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв`язку з вагітністю та пологами. Згідно ч.1 ст.3 Закону України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення" відповідно до цього Закону держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Згідно ч.2 ст.3 Закону України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення" за рахунок Державного бюджету України окремо здійснюється фінансове забезпечення програм громадського здоров`я, заходів боротьби з епідеміями, проведення медико-соціальної експертизи, діяльності, пов`язаної з проведенням судово-медичної та судово-психіатричної експертиз, та інших програм у галузі охорони здоров`я, що забезпечують виконання загальнодержавних функцій, за переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також для підтримки державних некомерційних підприємств охорони здоров`я, зокрема щодо оновлення матеріально-технічної бази, капітального ремонту, реконструкції, оплати енергоносіїв, підвищення оплати праці медичних працівників та фахівців з реабілітації, крім випадків участі державного некомерційного підприємства в державно-приватному партнерстві, фінансування якого здійснюється відповідно до угод, визначених Законом України "Про державно-приватне партнерство". Органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, виступає Дунаєвецька міська рада Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, як управитель та розпорядник КНП ДМР "Дунаєвецька багатопрофільна лікарня". Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч.3 ст.22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно ч.3 ст.1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Суд критично оцінює пояснення відповідача [PERSON] про невизнання нею позовних вимог через її матеріальне становище. Так, згідно ч.4 ст.1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення. Отже, при вирішенні справи про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, матеріальне становище винної особи (відповідача) не впливає на його обов`язок відшкодувати ці витрати. Представництво прокурора інтересів держави в суді. Право прокурора на здійснення представництва в суді інтересів держави гарантовано статтею 131-1 Конституції України та Законом України "Про прокуратуру". Особливості участі та статусу прокурора в цивільному процесі, а також порядок та підстави звернення прокурора до суду визначено положеннями ст.56 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює: 1) підтримання публічного обвинувачення в суді; 2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; 3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно ч.2 ст.131-1 Конституції України о рганізація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом. Згідно ч.1 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" п редставництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Згідно ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Згідно ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Згідно ч.6 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" п ід час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження: 1) звертатися до суду з позовом (заявою, поданням); 2) вступати у справу, порушену за позовом (заявою, поданням) іншої особи, на будь-якому етапі судового провадження; 3) ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи; 4) брати участь у розгляді справи; 5) подавати цивільний позов під час кримінального провадження у випадках та порядку, визначених кримінальним процесуальним законом; 6) брати участь у виконавчому провадженні при виконанні рішень у справі, в якій прокурором здійснювалося представництво інтересів громадянина або держави в суді; 7) з дозволу суду ознайомлюватися з матеріалами справи в суді та матеріалами виконавчого провадження, робити виписки з них, отримувати безоплатно копії документів, що знаходяться у матеріалах справи чи виконавчого провадження. Згідно ч.3 ст.56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. З листа Кам`янець-Подільської окружної прокуратури Хмельницької області від 30 жовтня 2023 року № 52-9259ВИХ-23 вбачається, що прокуратуру зверталась до Дунаєвецької міської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області для отримання інформації про те, чи вживались органом місцевого самоврядування заходи з метою стягнення коштів, витрачених на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] . З листа Дунаєвецької міської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області від 06 листопада 2023 року № 02.05-12/2194 вбачається, що органом місцевого самоврядування не вживались заходи для відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] , у зв`язку з відсутністю відомостей про особу, яка вчинила кримінальне правопорушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту, а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Такі висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року в справі № 912/2385/18. Сам факт не звернення до суду органу місцевого самоврядування з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства, та, відповідно, мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що зазначений орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів великої кількості громадян - членів територіальної громади щодо розпорядження коштами місцевого бюджету та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини. Такий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року в справі № 903/129/18. Отже, оскільки Дунаєвецькою міською радою Кам`янець-Подільського району Хмельницької області не вживалися заходи, спрямовані на відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] , тому Кам`янець-Подільська окружна прокуратура Хмельницької області має обґрунтовані правові підстави для звернення до суду з цим позовом. Висновок суду. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного суд вважає можливим задовольнити позов та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача Дунаєвецької міської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в загальній сумі 15735,83 грн., в тому числі: для подальшого зарахування в дохід державного бюджету України - 15181,10 грн., для подальшого зарахування в дохід місцевого бюджету - 554,73 грн. Судові витрати. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved