Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

ТОВ «Веллфін» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №1685940 від 23 вересня 2021 року в розмірі 24000,00 грн. Свої вимоги мотивувало тим, що ТОВ «ВЕЛЛФІН» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності та платності. 23 вересня 2021 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та відповідачем був укладений електронний договір про споживчий кредит № 1685940, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти в сумі 8000,00 грн строком на 30 днів зі сплатою 0,95 % від суми позики, але не менше ніж 50 грн за перший день користування позикою та 0,95% від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики зазначеного в п. 1.3 договору. Договір укладений шляхом реєстрації відповідача на сайті позивача та подання відповідачем заповненої заявки на отримання позики із зазначенням номеру банківської картки для перерахування коштів. Підтвердження позивачем заявки на отримання позики здійснювався у спосіб передбачений Правилами надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «ВЕЛЛФІН», затвердженими наказом директора товариства № 60 від 30 грудня 2020 року, які розміщенні на офіційному сайті позивача. Вчинення вищевказаних дій щодо отримання позики свідчить про те, що відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами отримання позики, а договір про споживчий кредит був укладений та підписаний в електронній формі, що в силу приписів ст. ст. 6, 627 ЦК України, ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що прирівнюється до договору у письмові формі. Вказаний договір є укладеним з моменту перерахування коштів на банківський рахунок позичальника. Перерахунок коштів відповідачу здійснювався через оператора послуг платіжної інфраструктури «Platon на картковий рахунок відповідача, що підтверджується повідомленням ТОВ «Платежі Онлайн» № 210/12 від 20 грудня 2023 року. Товариство виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу позику відповідно до умов укладеного кредитного договору, однак відповідач всупереч умовам кредитного договору та чинного законодавства, порушив умови договору, не повернув в повному обсязі кредит. Станом на 19 грудня 2023 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 24000,00 грн, з яких: 8000,00 грн основний борг, 16000,00 грн заборгованість по відсоткам. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 24000,00 грн за договором про споживчий кредит № 1685940 від 23 вересня 2021 року та судовий збір. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 05 січня 2024 року, яка надійшла до Вінницького міського суду Вінницької області 30 січня 2024 року, справа передана за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 лютого 2024 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом установлено\~наступні фактичні\~обставини справи,\~яким відповідають\~правовідносини,\~врегульовані нормами\~ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. Судом установлено, що ТОВ «ВЕЛЛФІН» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності, відповідно до розпорядження Нацкомфінпослуг № 2606 від 27 жовтня 2015 року, зареєстровано в реєстрі фінансових установ за № 16103225. 23 вересня 2021 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та відповідачем був укладений договір про споживчий кредит № 1685940, відповідно до якого товариство надало відповідачу грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кошти та сплатити проценти, нараховані за користування позикою. Договір укладався за допомогою веб-сайту позикодавця https://creditup.com.ua, за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «ВЕЛЛФІН», які регламентують порядок надання грошових коштів у позику фізичним особам. Правила розміщені на веб-сайті ТОВ «ВЕЛЛФІН» https://creditup.com.ua та є загальнодоступними. Згідно п. 4.1, 4.2 Правил, заявник, що має намір отримати грошові кошти у позику, проходить реєстрацію в особистому кабінеті на сайті товариства. Заявник для оформлення позики здійснює оформлення заявки на сайті товариства шляхом заповнення всіх полів заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення . Згідно п. 6.2 Правил у разі прийняття позитивного рішення товариство інформує заявника шляхом направлення sms - повідомлення на телефонний номер зазначений в заявці, розміщенням інформації щодо прийняття рішення в особистому кабінеті та шляхом надсилання електронного повідомлення на електронну адресу зазначену в заявці. Електронне повідомлення про прийняття позитивного рішення в наданні позики містить гіперактивне посилання. Здійснюючи перехід по гіперактивному посиланню, заявник отримує електронну копію договору про споживчий кредит. 23\~вересня 2021\~року у встановленому п.п. 4.1, 4.2 Правил порядку відповідач оформив заявку для отримання грошових коштів у позику шляхом заповнення всіх полів заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення, що підтверджується роздруківкою заявки відповідача з офіційного веб-сайту. Заявка для отримання позики містить всі ідентифікуючі дані щодо позичальника, а також номер його платіжної картки. На підставі заповненої відповідачем заявки між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит в електронній формі. Відповідно до умов договору, товариство надало відповідачу на споживчі цілі грошові кошти в сумі 8000,00 грн строком на 30 днів, починаючи з 23 вересня 2021 року до 23 жовтня 2021 року, які мають бути повернуті згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток до договору)(п.1.1, 1.3 кредитного договору). Згідно до п. 1.5 кредитного договору, строк та проценти за користування позикою за договором про споживчий кредит обчислюються за фактичну кількість календарних днів користування позикою на умовах: протягом строку встановленого пунктом 1.3 договору розмір основних процентів складає 0,95 % від суми позики, але не менше ніж 50 грн. за перший день користування позикою та 0,95% від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики зазначеного в п. 1.3 договору. При цьому нарахування процентів проводиться в моменту внесення позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів. У разі якщо позичальник не повернув суму позики у строк встановлений пунктом 1.3 договору, нарахування процентів встановлених пунктом 1.5.1 договору проводиться за фактичну кількість календарних днів користування позикою та до дня повного погашення заборгованості за позикою включаючи день погашення як плату за неправомірне користування чужими грошовими коштами (понадстрокове користування грошовими коштами), в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України (проценти за понад строкове користування позикою). При цьому, нарахування процентів проводиться в момент внесення позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів(п.1.5.2 кредитного договору). Відповідно до п. 1.7 кредитного договору, деталізована інформація щодо визначення сукупної вартості позики при нарахуванні основних процентів у відповідності до п. 1.5.1 договору та реальна річна фіксована процентна ставка зазначені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальна річна процентна ставка за договором про споживчий кредит (додаток до договору), яка є невід`ємною частиною цього договору. Додаток до договору містить Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної фіксованої процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка містить дату платежу -23 жовтня 2021 року, кількість днів 30, сума кредиту за договором 8000,00 грн, проценти за користування кредитом 2280,00 грн, реальна річна ставка 2013,43% та загальна вартість кредиту -10280,00 грн. Згідно з п. 1.4. кредитного договору, договір є укладеним з моменту перерахування суми позики на банківський рахунок, вказаний позичальником та діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором. Позивачем в порядку встановленому п.1.4. договору про споживчий кредит на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 8000,00 грн, що підтверджується інформаційною довідкою №210/12 від 20 грудня 2023 року ТОВ "Платежі Онлайн", яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк - еквайзер здійснює зарахування коштів. ТОВ «ВЕЛЛФІН» свої зобов`язання за договором про споживчий кредит виконало повністю, що підтверджується повідомленням ТОВ «Платежі онлайн» №210/12 від 20 грудня 2023 року. Натомість відповідач належним чином не виконав умов договору про споживчий кредит у встановлений строк. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість відповідача перед позивачем за договором про споживчий кредит № 1685940 від 23 вересня 2021 року станом на 19\~грудня 2023\~року становить 24000,00 грн, з яких: 8000,00 грн основний борг; 16000,00 грн заборгованість по відсоткам. Суд погоджується із визначеним позивачем розміром заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 8000,00 грн. Дана сума заборгованості встановлена судом на підставі наданих доказів, а тому сума заборгованості по тілу кредиту підлягає стягненню. Що стосується заборгованість за нарахованими процентам, суд зазначає наступне. Як зазначено раніше кредит надавався відповідачу строком з 23 вересня 2021 до 23 жовтня 2021 року (п.1.3 кредитного договору). Згідно п. 2.2.1.4 кредитного договору, позичальник має право звернутися до позикодавця з питанням пролонгації терміну дії договору. Відповідно до п. 8.1 - 8.2 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «ВЕЛЛФІН», які є невід`ємною частиною договору, позичальник має право звернутись до товариства з питання пролонгації граничного строку повернення позики. У випадку прийняття рішення про пролонгацію граничного строку повернення позики, товариство укладає із заявником додаткову угоду про зміну договору про споживчий\~кредит на умовах та в порядку передбачених розділом 6 цих Правил. Клієнт має право на внесення змін та доповнень до відповідного договору про споживчий кредит шляхом укладання сторонами додаткових угод. Всі зміни, додатки та доповнення оформляються у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію». Додаткові угоди є невід`ємною частиною відповідного договору про споживчий кредит. Відомості про звернення відповідача до товариства з питанням пролонгації граничного строку повернення позики та укладення між сторонами у справі додаткової угоди про зміну договору про споживчий кредит, матеріали справи не містять, а тому строк кредитування за вищевказаним договором становить 30 днів. З огляду на погодженні сторонами умови кредитного договору, суд не вбачає підстав для нарахування вказаних процентів з 23 жовтня 2021 року, тобто за межами строку кредитування. При цьому, сторони погодили, що проценти за користування позикою за вказаний період з 23 вересня 2021 до 23 жовтня 2021 року становлять 2280,00 грн, що підтверджується Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживання та реальної річної фіксованої процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є невід`ємною частиною договору. Доказів, що вказаний сума сплачена відповідачем матеріали справи не містить, а тому суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача проценти в розмірі 2280,00 грн. Крім того, суд звертає увагу, що нарахування відсотків за межами строку кредитування, не допускається, оскільки після спливу строку кредитування кредитор позбавлений права нараховувати відсотки, передбачені кредитним договором, якщо інше не передбачено самим кредитним договором. При цьому кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів (стаття 1048 ЦК України). Такий висновок щодо стягнення процентів за межами строку кредитування узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 та від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц, та усталеній практиці Верховного Суду, зокрема в постановах від 23 жовтня 2019 року в справі № 456/1747/15-ц, від 09 вересня 2020 року в справі №752/12685/15-ц. Незважаючи на те, що сторонами у договорі погоджено відсотки у разі понадстрокового користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦПК України (п.1.5.2 кредитного договору), однак позивач дані вимоги не заявляв. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, перевіривши наданий позивачем розрахунок та взявши до уваги умови кредитного договору, суд вважає доведеним обставину порушення умов кредитного договору в частині своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором термін, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про споживчий кредит № 1685940 від 23 вересня 2021 року в сумі 10280,00 грн, з яких: 8000,00 грн основний борг; 2280,00 грн заборгованість по відсоткам. Окрім того, згідно положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1149,65 грн судового збору (пропорційно задоволеним вимогам). На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial