Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

що позивачка звернулась до суду із вищенаведеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач, [PERSON] , [INFO] , перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.09.2018 р. по 09.04.2020 р. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Калуського міськрайонного суду від 09.04.2020 року у справі №345/1015/20 шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 12.12.2019 року у справі №345/4983/19 було вирішено стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1700,00 грн., щомісячно. Аліменти [PERSON] сплачує нерегулярно, з дитиною не спілкується, не цікавиться її життям та здоров`ям, не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, нехтує ними. Усі обов`язки по утриманню та вихованню малолітнього сина вона виконує сама. З часу присудження аліментів, матеріальне становище позивачки погіршилось, вона та дитина за цей час неодноразово хворіли. В свою чергу, дитина підростає, відвідує садок та різноманітні гуртки, а тому потреби спільного сина [PERSON] на даний час зросли. Відповідач по справі, [PERSON] , [INFO] , є фізично здоровою працездатною особою, інших утриманців не має, може матеріально забезпечувати дитину на належному рівні, але сплачує виключно по 1700 грн. щомісячно і то нерегулярно. Зазначає також, що звернення з позовом до суду про зміну способу стягнення аліментів, шляхом їх присудження у частці від доходу відповідача є правом позивача. В свою чергу, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. При цьому, з огляду на положення п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, аліменти у розмірі однієї четвертої частини заробітку (доходу) платника аліментів на одну дитину можуть стягуватися навіть у безспірному порядку (в наказному провадженні), тому не потребують доказуванню обставини щодо матеріального становища відповідача, так як він зобов`язаний виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дитини. За вказаних обставин, позивачка вважає за потрібне змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати із відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку [PERSON] , [INFO] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить ухвалити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати із відповідача аліменти на користь сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, шляхом їх виплати в інтересах дитини на ім`я стягувача [PERSON] . Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.02.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач подав відзив на позов, в якому позов визнав частково, а саме в розмірі 1/6 частки. У відзиві зазначає, що проходив лікування в Інституті очних хворіб ім. В.П. Філатова, так як йде відшарування сітківки ока. Крім того, він перебуває на «Д» обліку в Калуській ЦРЛ, де висновком ЛКК від 04 грудня 2019 року йому протипоказана важка фізична праця, робота пов`язана з психо-емоційними та зоровими навантаженнями, з високоточними рухами та робота в нічний час. У зв`язку з цим його у 2010 році Калуським військоматом його було визнано не придатним до військової служби. Під час мобілізації у 2023 році він знову проходив ВЛК, де військово-лікарською комісією 07.03.2023р. був повторно визнаний непридатним у мирний час та обмежено придатний до військової служби у воєнний час, по хворобах відшарування сітківки ока. З такими хворобами він не може влаштуватись на високооплачувану роботу, так як мені протипоказана важка фізична праця, робота пов`язана з психоемоційними та зоровими навантаженнями, з високоточними рухами та робота в нічний час. Тому за останнім місцем роботи у 2023 році в нього дохід становив в середньому 8\~500 грн. У 2020 році він вдруге одружився і від другого шлюбу у нього народилась дитина, [PERSON] , [INFO] , яку він також утримує. Зазначає, що якщо у платника аліментів перебуває двоє дітей на утриманні, то згідно ст. 161 ЦПК України, на яку посилається сторона позивача в позові, аліменти у безспірному порядку присуджуються у розмірі 1/3 частки його доходів. В такому випадку двоє дітей, які перебувають на утриманні в платника аліментів, отримують рівну частку аліментів, яка становитиме на кожну дитину по 1/6 частині. Просить позов задовольнити частково і стягнути з нього 1/6 частку аліментів на утримання [PERSON] . Представник позивачки адвокат Шевченко Н.П. подалі заяву про розгляд справи без участи позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує. Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає частково, з підстав вказаних у відзиві. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.09.2018, який розірвано за рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.04.2020 у справі № 345/1015/20. За час шлюбу у сторін по справі народився син: [PERSON] , [INFO] . Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області рішенням від 12.12.2019 у справ № 345/4983/19 стягнув з [PERSON] на користь [PERSON] 1 700 грн. аліментів щомісячно на утримання сина [PERSON] . За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 р. у справі № 143цс13. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (висновок Верховного Суду викладений у постанові Касаційного цивільного суду від 12.09.2018 у справі № 459/2181/17). Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (постанови Великої Палати Верховного Суду від 31 січня 2020 року у справі № 370/999/16-ц, провадження № 14-709цс19, від 07 квітня 2020 року у справі № 372/1684/14-ц, провадження № 14-740цс19). З матеріалів справи слідує, що після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, сімейний стан відповідача змінився. 28 серпня 2020 року зареєстровано шлюб між ним і [PERSON] , підтвердженням чому є копія свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] . За час цього шлюбу у відповідача народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 24.03.2021 (серія [NUMBER] ). Дитина не досягла трирічного віку, у зв`язку з чим дружина відповідача має також право на утримання від нього, відповідно до статті 84 СК України. Крім того, суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 16 листопада 2016 року «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» вказаний Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078, доповнено пунктом 10-4 такого змісту: Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти. У разі проведення державним, приватним виконавцем індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, обчислення індексу споживчих цін здійснюється наростаючим підсумком, починаючи з наступного року з місяця, що відповідає місяцю встановлення розміру аліментів. При цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, разом із сумою індексації не повинен перевищувати 50 відсотків грошового доходу платника аліментів. Відповідно до пункту 2 Порядку, індексації підлягає, зокрема, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Згідно з пунктом 6 Порядку індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами - підприємцями, які провадять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Індексація таких аліментів проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, індексується у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. При цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, разом із сумою індексації не повинен перевищувати 50 % грошового доходу платника аліментів. З викладеного вбачається, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, провинна проводитись відповідно до вищевказаного законодавства органом виконавчої служби або підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами - підприємцями, які провадять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Отже, тривале зростання загального рівня цін, що відображує зниження купівельної спроможності грошової одиниці (інфляція) саме по собі не потребує звернення отримувача аліментів до суду з відповідним позовом про збільшення розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, оскільки законодавством передбачено відповідний механізм індексації (підвищення) розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач не зверталась до державної виконавчої служби з відповідною заявою щодо проведення індексації аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078. Крім того, Законом України № 2475-VIII від 03.07.2018 було внесено зміни до ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України та викладено її у наступній редакції: Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Законом України «Про внесення змін до статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» щодо обов`язку виконавця проводити індексацію розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» від 01 вересня 2020 року № 831-ІХ встановлено, що індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів. У разі самостійного надіслання стягувачем виконавчого документа безпосередньо підприємству, установі, організації, фізичній особі - підприємцю чи фізичній особі, зазначеним у частині першій статті 7 цього Закону, індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Відповідно до ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» у вказаній редакції Закону від 01 вересня 2020 року № 831-ІХ, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Належних та допустимих доказів наявності обставин зміни матеріального або сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, інших обставин, які відповідно до ст. 192 СК України є підставою для зміни способу стягнення аліментів та їх розміру, а також доказів наявності у платника аліментів відповідного доходу, - позивачкою не надано. Позивач не довела обставини, передбачені статтею 192 СК України, - зміну майнового чи сімейного стану її та дитини, погіршення стану здоров`я дитини після ухвалення судового рішення, яким присуджено сплату аліментів. Проте доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі і шляхом зміни способу їх стягнення. Наведене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17 (провадження № 61-1261св17). З огляду на вищенаведене, часткове визнання позову не є підставою для часткового задоволення позову, оскільки часткове визнання позову відповідачем не знімало із суду обов`язку здійснити розгляд справи, встановити усі фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то розподіл судових витрат, у відповідності до статті 141 ЦПК України, не здійснюється.

Outcome: dismissed