Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 11.06.2005 між нею та відповідачем було укладено шлюб. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у них з відповідачем не склалося, вони стали чужими людьми, між ними втрачено всі фізичні та духовні зв`язки. Вважає, що можливості зберегти сім`ю з відповідачем немає, а подальше спільне життя як подружжя суперечитиме їхнім інтересам та інтересам дитини. Тривалий час вони проживають окремо, спільного побуту в них немає, а тому надання строку на примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, а лише погіршить. Спору щодо поділу спільного майна з відповідачем немає. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб між нею, [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Донецька 11.06.2005, про що зроблено актовий запис № 176 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). У судове засідання позивач не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, згідно з якою просить розглядати справу у її відсутності, зазначаючи, що позовні вимоги підтримує повністю, просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причин неявки суд не повідомив, а тому, суд уважає, що у відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як установлено у справі, 11.06.2005 сторони уклали шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Донецька, про що зроблено актовий запис № 176, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 11.06.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Донецька. У шлюбі у сторін народилася дитина син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24.09.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області. Як встановлено згідно з поясненнями позивача у позовній заяві та не спростовано відповідачем, сторони тривалий час проживають окремо та спільного побуту не мають. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, зазначаючи, що можливості зберегти сім`ю з відповідачем немає, а подальше спільне життя як подружжя суперечитиме їхнім інтересам та інтересам дитини, про що свідчить зміст позовної заяви. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд уважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved