Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] в особі представника адвоката Вак О. В звернулися до Яготинського районного суду Київської області з позовом до Яготинської міської ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно, відповідно до вимог якого просили визнати за ними право власності по 1/2 частині за кожним на земельну ділянку площею 4,44 га, кадастровий номер 3225583000:09:001:0018, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Лемешівської сільської ради Київської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4,4400 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Лемешівської сільської ради Київської області. Так, відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачі по справі являються єдиними спадкоємцями першої черги за законом, оскільки батько на момент смерті у шлюбі не перебував, його батьки померли. Враховуючи те, що на час смерті батька позивачі були неповнолітні, то в силу вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину. Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно позивачі не можуть, оскільки оригінал державного акту на земельну ділянку є втраченим. Ухвалою від 28.09.2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження, витребувано у приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Черних О. В. інформаційну довідку щодо реєстрації спадкової справи відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалами суду від 09.11.2023 за клопотанням представника позивача витребувано відомості від Яготинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) щодо державної реєстрації: перебування [PERSON] , [INFO] , в шлюбі на момент його смерті ( [INFO] ) та народження дітей у [PERSON] , [INFO] . А також зобов`язано службу у справах дітей та сім`ї Яготинської міської ради Бориспільського району Київської області, надати суду відомості: чи встановлювалася опіка над [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , після смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ; та чи позбавлялася батьківських прав мати [PERSON] відносно своїх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 13.12.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження. Представник позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечила. Заслухавши пояснення учасників справи, свідків, розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина третя та четверта статті 12 ЦПК України). З матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] виданим 03.10.2014 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,4400 га, яка розташована на території Лемешівської сільської ради Київської області. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є донькою померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.02.2005 року, та паспорту № [NUMBER] , виданого 17.03.2023 року. Позивач [PERSON] є сином померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.02.2007 року, та паспорту № [NUMBER] , виданого 01.04.2021 року. На час смерті спадкодавця позивачі були неповнолітніми, тому в силу вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину. Із копії довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] ; копії довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] , копії довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] а також акту депутата від 31.08.2023 про обстеження житлових та матеріально-побутових умов вбачається, що на час смерті батька позивачі проживали разом із спадкодавцем за однією адресою по [ADDRESS] . З копії запису акта про розірвання шлюбу № 57 від 03.12.1997 року наданого Броварським відділом ДРАЦ у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу суду вбачається, що запис про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] внесено на підставі рішення суду смт. Згурівка Київської області від 08 липня 1997 року. З інформації наданої Службою у справах дітей Яготинської міської ради на ухвалу суду вбачається, що відповідно до Всеукраїнської єдиної електронної інформаційної системи «Діти» відомості про особу/дитину [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] відсутні, оскільки статус дитини-сироти чи позбавленої батьківського піклування не надавався через відсутність звернення до Служби у справах дітей та сім`ї Яготинської міської ради. Матеріали з підтверджуючими документами про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] та [PERSON] також відсутні. З інформаційної довідки, наданої приватним нотаріусом Черних О. В. на ухвалу суду, вбачається, що у Спадковому реєстрі відсутня інформація, щодо відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Листом приватного нотаріуса № 272/01-16 від 21.09.2023 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у позивачів втрачені оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Матеріали справи містять копію державного акту серії ЯБ № 154472 від 08.11.2004 на право власності на земельну ділянку: площею 4,4400 га, кадастровий номер 3225583000090010018 призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Лемешівської сільської ради Київської області, виданий на ім`я [PERSON] . Із копії газети "Яготинські вісті" від 15.09.2023 року, вбачається, що розміщено оголошення про втрату державного акту серії ЯБ № 154472 від 08.11.2004 на право власності на земельну ділянку: площею 4,4400 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Лемешівської сільської ради Київської області, виданий на ім`я [PERSON] . В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Представляючи особу, яка досягла 14 років, адвокат надає суду документи, що підтверджують повноваження на представництво (ордер, довіреність), без необхідності подання згоди батьків на укладення договору з таким адвокатом. При цьому суд не може вимагати пред`явлення договору про надання правової допомоги для підтвердження повноважень на представництво особи, яка досягла 14 років. Саме такої позиції притримується Верховний Суд у своїй постанові від 16 червня 2021 року по справі № 369/13467/20. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. На підставі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Статтею 55 Конституції України гарантовано право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку (постанова Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 227/3750/19 провадження № 61-16069св20). Таким чином, встановлені судом обставини підтверджують обґрунтованість позовних вимог; позивачі є спадкоємцями; інших спадкоємців немає; відсутність у позивачів оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно є перешкодою для оформлення спадкових прав; порушені права позивачів підлягають захисту. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved