Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позов мотивує тим, що за рішенням суду від 19.10.2021 шлюб між сторонами розірвано. За час подружнього життя у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з ним. Дитину він самостійно виховує та утримує. Вказує, що відповідач з ними не проживає, не бере участі у вихованні дитини, не провідує дочку, не цікавиться здоров`ям дитини, морально не підтримує, аліментів не сплачує та матеріально не допомагає. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, не повідомила причин своєї неявки. Відзив на позов не подала. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, подала лист про розгляд справи без її участі, щодо вирішення даної справи покладається на думку суду. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.10.2021 у справі №442/5691/21, розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладений 01.08.2015 та зареєстрований у ВДРАЦС по місту Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького МУЮ у Львівській області, актовий запис №363. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис №370, її батьками є [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до акту КП "Управитель "ЖЕО" про проживання особи без реєстрації від 27.12.2023 за №334, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] без реєстрації з 2021 року і по час обстеження. [PERSON] не зареєстрована в даній квартирі, у квартирі наявні особисті речі та речі повсякденного використання. Факт проживання без реєстрації підтверджується також зі слів сусідів: [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до заяви учителя 2-Б класу ліцею №2 Дрогобицької міської ради [PERSON] від 27.12.2023, виключно батько [PERSON] забезпечує виховання та всебічний догляд за дочкою [PERSON] . Батько [PERSON] спілкується з педагогами, сумлінно відвідує батьківські збори, бере активну участь в житті класу. Батько виявляє турботу, створюючи вдома сприятливу атмосферу для навчання та розвитку дитини. Мати контакту зі школою не підтримує. Зі слів дитини та відвідин місця її проживання, [PERSON] проживає лише з батьком. Дитину до школи приводять та забирають батько або дідусь. Відповідно до заяви [PERSON] від 27.12.2023, яка проживає по сусідству з позивачем за адресою: [ADDRESS] , та додатково займається з [PERSON] вивченням німецької та англійської мов, вказала, що дитину виховує батько [PERSON] самостійно, забезпечує всім необхідним у матеріальному та навчальному розумінні. Мати контакту з дитиною не підтримує. Згідно з актом обстеження умов проживання від 26.01.2024, проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Житло розміщене на першому поверсі двоповерхового будинку, складається з трьох кімнат, кухні, коридору, санвузлу. Умови проживання задовільні, є електро-, водо-, газопостачання, необхідні меблі, побутова техніка. У будинку індивідуальне опалення. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: задовільні умови, дитина забезпечена сезонним одягом, взуттям, шкільним приладдям. За цією адресою проживають та мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] , батько, власник квартири, [PERSON] , [INFO] . Під час обстеження з`ясовано, що від шлюбу [PERSON] та [PERSON] є дочка [PERSON] , [INFO] , дитина забезпечена усім необхідним для проживання, навчання та розвитку. Порушень прав та інтересів дитини не виявлено. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 15 та п.16 постанови від 30.03.2007 за № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи.Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до частин 1-2 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Матеріали цивільної справи, не містять жодного доказу на підтвердження того, що позивач у справі чинить перешкоди [PERSON] у спілкуванні з дочкою. Зокрема, матеріали цивільної справи не містять відомостей про звернення відповідача до органу опіки та піклування чи з позовом до суду про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Відповідачем свідомо обрано такі життєві умови, за якими відсутня її участь у вихованні дитини, що в свою чергу свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов`язків в розумінні статті 164 СК України. Поряд з цим, позивач за вказаних обставин позбавлений можливості вирішити ті питання щодо дитини, які пов`язані із наданням згоди обох батьків. З вищенаведеного вбачається, що позивач фактично проживає з дочкою [PERSON] , матеріально утримує, має всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, дбає про неї, цікавиться навчальним процесом, самостійно її виховує. Мати не проживає з дитиною, не провідує дочку, не бере участь у її вихованні та утриманні. Відповідачем зазначеного не спростовано, що додатково вказує про відсутність у [PERSON] інтересу до дитини, зокрема, наміру на відновлення відносин з дочкою, бажання приймати участь у її вихованні та зацікавленості у наявності засобів для життя, навчання й розвитку дитини. Сукупність встановлених під час розгляду справи обставин підтверджує ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. На думку суду, надано достатньо доказів, які свідчать про свідоме, умисне ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дочки [PERSON] . Установивши факт нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо неповнолітньої дочки, врахувавши відсутність у матері бажання спілкуватись з дитиною, тобто винної поведінки відповідача, враховуючи права та інтереси дочки [PERSON] , суд дійшов висновку про ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків і необхідність позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітньої дочки, залишивши проживати дитину разом з батьком, який самостійно її виховує. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений при поданні позову, в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved