Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивують тим, що їм як голові та членам колишнього колгоспного двору належить житловий будинок по [ADDRESS] . Зазначають, що станом на 15.04.1991р. членами двору крім них були ще й [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - відповідачі по справі; позивачі вважають, що останні втратили своє право на витребування частки із майна колишнього колгоспного двору, оскільки за час проживання не приймали участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства та більше трьох років не витребували свою частку з майна; позивачі постійно проживають у житловому будинку та ведуть господарство, а тому не витребувані частки відповідачів перейшли до них у рівних частинах; так як колгоспні двори припинили своє існування, немає можливості визначити частки в майні всіх членів колгоспного двору в позасудовому порядку; відтак позивачі просять за рішенням суду визнати їх власниками по 1/3 частині житлового будинку, як членів колишнього колгоспного двору. Позивачі та їх представник у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити; однаково відповідачі подали заяви про розгляд справи в їх відсутності та визнали позовні вимоги. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами суд уважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав: Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом із поданих позивачами документів установлено, що згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданий 21.02.1989 року виконавчим комітетом Бабинської сільської ради Самбірського району Львівської області право власності на житловий будинок по [ADDRESS] зареєстровано за колгоспним двором, головою якого являється [PERSON] . Відповідно довідки-виписки з погосподарської книги №1 на 1986-1990р.р. особовий рахунок № [NUMBER] , виданої виконавчим комітетом Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області, станом на 01.07.1990р. у житловому будинку були зареєстровані: [PERSON] (голова двору), [PERSON] (дружина), [PERSON] (син), [PERSON] (дочка), [PERSON] (дочка), [PERSON] (дочка). Згідно довідки-виписки з погосподарської книги №2 на 1991-1995р.р. особовий рахунок № [NUMBER] , виданої виконавчим комітетом Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області, станом на 15.04.1991р. у житловому будинку були зареєстровані: [PERSON] (голова двору), [PERSON] (дружина), [PERSON] (син), [PERSON] (дочка), [PERSON] (дочка). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» п. 6 «а» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору; особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Відповідно до ст. 126 ЦК УРСР працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв`язку з призовом на строкову військову службу, навчанням в учбовому закладі або хворобою. Судом установлено та визнано відповідачами, що останні втратили своє право на частку в майні двору, оскільки не брали участі своєю працею та коштами у веденні господарства, вибули із двору та не зверталися за витребуванням своєї частки у майні колишнього колгоспного двору, відповідно втратили своє право на частку в такому майні. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Оскільки як установлено судом визнання відповідачами позову не суперечить закону та із поданих позивачами даних не визначено підстав, що порушують права, свободи чи інтереси інших осіб; позивачі звернулися до суду із таким спором, бо іншого порядку переходу такого права немає і такий є законним на підставі наведених вище норм і наявних у справі документальних доказів, а тому такий позов слід задовольнити.

Outcome: approved