Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

керівник ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» Мостовенко О.І. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 500826613 від 23.01.2020 в сумі 106\~070,96 гривень. Позов обґрунтовує тим, що 23.01.2020 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем шляхом підписання оферти на укладання про надання кредиту № 500826613, відповідно до умов якої банк зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 57\~042,44 гривні, а позичальник зобов`язався повернути кредит в строк до 24.01.2024 та сплатити проценти в розмірі 23%. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, в результаті чого станом на 09.01.2024 має заборгованість в сумі 106\~070,96 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 56\~073,60 гривень, заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 37\~135,77 гривень, заборгованість за нарахованими відсотками (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) в сумі 12\~861,59 гривня. 17.05.2021 між ТОВ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» укладено Договір факторингу № 2, відповідно до умов якого відступлене право грошової вимоги за кредитним договором, укладений з відповідачем. 18.05.2021 між ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 18-05/21. 10.01.2023 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 05.02.2024 відкрите провадження у справі та її призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в судове засідання не з`явився. В позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив. Заяву про розгляд справи без його участі не подав. Враховуючи, що відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до статті 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 23.01.2020 [PERSON] звернувся до АТ «АЛЬФА-БАНК» з пропозицією укласти Угоду про надання споживчого кредиту № 500826613, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Сума кредиту 57\~042,44 гривні, з фіксованою процентною ставкою 23% річних, зі строком дії на 84 місяці. Дата повернення кредиту 24.01.2027, що підтверджується Офертою на укладання угоди про надання кредиту № 500826613 від 23.01.2020. Отримання кредитних коштів відповідачем підтверджується меморіальним ордером № 866167 від 24.01.2020. 17.05.2021 АТ «АЛЬФА-БАНК» відступило ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» право вимоги за кредитним договором № 500826613 від 23.01.2020, що підтверджується Договором факторингу № 2, платіжним дорученням № 253 від 17.05.2021 та характеристиками права вимоги. 18.05.2021 ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» відступлене ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитним договором № 500826613 від 23.01.2020, що підтверджується Договором факторингу № 18-05/21, актом приймання-передачі реєстру боржників від 18.05.2021 до Договору Факторингу № 18-05/21 від 18.05.2021, платіжними дорученнями та характеристиками права вимоги. Відповідно до розрахунку заборгованості заборгованість відповідача перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» складала 93\~209,37 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 56\~073,60 гривні, заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги в сумі 15\~864,68 гривні та нарахованих відсотків за кредитним договором 21\~271,09 гривня. Відступлення права вимоги від ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за кредитним договором № 500826613 від 23.01.2020 підтверджується договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 та реєстрами боржників до Договору № 10-01/2023. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості заборгованість відповідача за вказаним Кредитним договором станом на 09.01.2023 складає 106\~070,96 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 56\~073,60 гривні, заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 37\~135,77 гривень, та заборгованість за нарахованими відсотками (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) в сумі 12\~861,59 гривня. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом встановлено, що [PERSON] отримав у АТ «АЛЬФА-БАНК» кредит в сумі 57\~042,44 гривні з фіксованою процентною ставкою 23 % річних на строк 84 місяці, тобто до 23.01.2027. АТ «АЛЬФА-БАНК» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредит на умовах, передбачених кредитним договором. Відповідач, у свою чергу, свої обов`язки за кредитним договором не виконував належним чином, сплативши заборгованість за кредитом в останній раз 14.02.2020. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: (1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); (2) правонаступництва; (3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); (4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд встановив, що на підставі Договору факторингу № 2 від 17.05.2021, Договору факторингу № 18-05/21 від 18.05.2021 та Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором. Відповідно до частини четвертої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Наведені приписи дають підстави виснувати, що частина четверта статті 16 зазначеного Закону встановила обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту. Суд вважає, що звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений вказаним Законом порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги частини четвертої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», не дотримавши передбачений договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього як у позичальника відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором. Суд встановив, що кредитування відповідача відбулося для задоволення його споживчих потреб, а отже має застосувати до спірних правовідносин приписи, які регулюють відносини споживчого кредитування, зокрема частини четвертої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», в якій встановлений обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту. Аналогічні висновки містяться у пунктах 21 та 25 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц. Суд встановив, що станом на 25.01.2024 (день складання позовної заяви) заборгованість відповідача за кредитним договором складала 65\~842,56 гривень (1\~371,72 гривні (розмір щомісячного платіжу)*48 місяців користування кредитом, що підтверджується Додатком № 1 до кредитного договору. Відповідачем за цей період було сплачено 2\~062,15 гривні, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом. Позивачем не подані докази того, що він та/або первісний кредитор АТ «АЛЬФА-БАНК», наступні кредитори ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» направляли відповідачу письмове повідомлення про затримку сплати частини споживчого кредиту та/або процентів із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені, передбачену частиною четвертою статті 16 Закону України «Про споживче кредитування». За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за щомісячними платежами, строк сплати яких настав, за Договором про надання споживчого кредиту № 500826613 від 23.01.2020 в сумі 63\~780,41 гривень (65\~842,56 гривень (розмір нарахованих щомісячних платежів з 23.01.2020 до 24.01.2024) - 2\~062,15 гривень (сплачена відповідачем заборгованість)). У задоволенні позову в частині дострокового стягнення заборгованості необхідно відмовити. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу суд дійшов наступних висновків. Як передбачено у статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України) та становлять одну із складових судових витрат (частина перша статті 133 ЦПК України). Відповідно до частини п`ятої статті 135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: (1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; (2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Приписами частини першої статті 26 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI) визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно зі статтею 30 Закону № 5076-VІ гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: partial