Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

05.02.2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей. В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначала, що вона та відповідач [PERSON] з лютого 2007 проживали в цивільному шлюбі, від якого [INFO] у них народився син [PERSON] та [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Діти проживають разом із нею та перебуває на її утриманні. Вона є інвалідом третьої групи, а тому самостіно не може забезпечити належний рівень життя та розвитку дітей. Батько дитини, відповідач [PERSON] є працездатним, інших осіб на утриманні не має, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому він може сплачувати на утримання сина. До того ж, [PERSON] є керівником, єдиним засновником та кінцевим бенефіціарним власником МПП « РІФ», а також керівником та засновником ТОВ « РІФ-2005», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. На момент подання позову до суду дитина - [PERSON] навчається у Державному професійно- технічному навчальному закладі «Київське вище професійне училище водного транспорту» з 01.09.2023року по теперішній час, за професією кухар, офіціант. Окрім того син має вади зору та встановлений діагноз ретикулярний варикоз обох нижніх кінцівок, хронічна венозна недостатність нижніх кінцівок, позивач займається його лікуванням, присвячує всю свою увагу його здоров`ю та шукає краще реабілітаційне лікування для дитини. Позивачка зазначає, що вона самостійно оплачує всі витрати пов`язані із забезпеченням дитини, так як придбає всі необхідні речі для дитини та себе. Забезпечує дитину всім необхідним від їжі до відпочинку. Окрім того донька [PERSON] має інвалідність від народження має вади зору, спостерігається у ендокринолога та невропатолога, позивач займається його лікуванням, присвячує всю свою увагу його здоров`ю та шукає краще реабілітаційне лікування для дитини. За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 20 000,00 грн щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд постановити рішення, яким позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду належним чином повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що з лютого 2007 року по квітень 2011 року [PERSON] та [PERSON] перебували у цивільному шлюбі. Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] [INFO] . Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON] [INFO] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 14 квітня 2014 року у справі № 756/17335/13-ц, визначено місце проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року у справі № 756/11392/-16-ц, позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] та доньки [PERSON] . [PERSON] навчається у Державному професійно- технічному навчальному закладі «Київське вище професійне училище водного транспорту» з 01.09.2023року по теперішній час, за професією кухар, офіціант. [PERSON] навчається у школі І-ІІІ ступенів №233 Оболонського району за особливою програмою в класі інклюзії. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача, [PERSON] є керівником, єдиним засновником та кінцевим бенефіціарним власником МПП « РІФ», а також керівником та засновником ТОВ « РІФ-2005», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Крім того, до матеріалів позову позивач надала медичні документи, які підтверджують наявність у дітей діагнозів, зазначених нею у позові. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1959 року, підписаною Україною 21 лютого 1990 року та ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. За змістом статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Таким чином, є підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, тобто у спосіб, обраний позивачем. При визначенні розміру аліментів суд виходить з такого: Згідно із частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із статтею 7 Закону України «Про державний бюджет» прожитковий мінімум у 2024 році складає: для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривні. Відповідно до статті 8 Закону України «Про державний бюджет» мінімальний розмір заробітної плати з 1 січня 2024 року становить - 7100,00 грн. При визначенні розміру аліментів, з наданих доказів суд дійшов висновку, що відповідач є працездатним і може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, інших стягнень на утримання непрацездатних осіб також не має, принаймні відповідачем доказів протилежного суду не надано. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, передбачених статтею 188 СК України, не встановлено. Виходячи з наведених сторонами доводів, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 20 000,00 грн на місяць, що в більшій мірі гарантуватиме прожитковий мінімум на дитину, враховуючи її вік і потреби та відповідатиме встановленому законом рекомендованому розміру аліментів на дитину відповідно до положень статті 182 СК України. Враховуючи викладене вище, суд задовольняє позов, визначаючи аліменти у такому розмірі, що відповідатиме інтересам дітей та не порушуватиме права кожного з сторін. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням вказаної норми, аліменти підлягають стягненню з 05 лютого 2024 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. За змістом пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved