Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

15.01.2024 року позивачка [PERSON] звернулася до Сколівського районного суду Львівської області з позовною заявою до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Органу опіки та піклування Сколівської міської ради Львівської області, в якій просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 18.01.2024 року вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого засідання. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 20.02.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що з 09.08.2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . За час перебування у зареєстрованому шлюбі, а саме [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Заочним рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 26.05.2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Позивачка зазначає, що дитина постійно проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач, в свою чергу, уникає обов`язку утримувати дитину. Згідно розрахунку державного виконавця, сума заборгованості відповідача зі сплати аліментів станом на 01.11.2023 року складає 144 138,65 грн. Позивачка також зазначає і про те, що причиною розпаду сім`ї була негативна поведінка відповідача в сім`ї та побуті. Він зловживав спиртними напоями, а будучи в нетверезому стані влаштовував вдома сварки, скандали, ображав її, принижував, знищував майно та речі. Всі ці конфлікти відбувалися в присутності їх малолітнього сина, що негативно вплинуло на здоров`я та моральний стан сина. Позивачка вказує і на те, що за час їх спільного проживання з відповідачем, такий ніколи не приймав участі у вихованні сина. Його роль, як батька, зводилася лише до того, що дитина зростала на його очах. Після розлучення, а саме з осені 2017 року, батько не спілкується з дитиною, не цікавиться навчальним процесом, не знає уподобань дитини. Відповідач був злісним правопорушником не тільки в сім`ї, а й у побуті. Неодноразово притягався до адміністративної та кримінальної відповідальності, що негативно його характеризує, відтак, на думку позивачки, він не може бути взірцем для неповнолітнього сина. Оскільки зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання дитини, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення до своїх батьківських обов`язків, позивачка змушена звернутися в суд із вказаним позовом. Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, але попередньо її представник - адвокат Маципура Г.І. подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі та участі довірительки, вказавши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять такі задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання також не з`явився, але попередньо подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнає та не заперечує щодо задоволення таких. Третя особа - Орган опіки і піклування Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області, явку свого представника в таке не забезпечила, але попередньо від начальника відділу Андрусишин Л.І. надійшло до суду клопотання в якому просить, у якому просить розглянути справу без участі третьої особи. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутності сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ч.1 ст. 4, ч.1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до вимог ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитини, яка досягла чотирнадцяти років. Виходячи із наведених вище процесуальних норм та роз`яснень, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 09 серпня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. [INFO] у сторін народився син - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 лютого 2013 року Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області, згідно актового запису № 6. Заочним рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 26.05.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу позивачу було присвоєно прізвище - [PERSON] . Згідно витягу з реєстру територіальної громади, сформованого 23.11.2023 року Сколівською територіальною громадою, [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту, складеного 24.11.2023 року комісією у складі старости смт. Верхнє Синьовидне, с. Межиброди, с. Дубина Сколівської міської ради Мицика В.Я. та спеціаліста міської ради Данилків О.І., дитина [PERSON] , [INFO] дійсно проживає із мамою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з листа директора Стрийського ліцею № 7 Я. Білинського, [PERSON] , [INFO] , навчається у Стрийському ліцеї № 7 в 5-Г класі з 01.09.2023 року. [PERSON] не цікавився навчальним процесом сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, проведеного головним державним виконавцем Сколівського ВДВС у Стрийському районі Львівської області ЗМУ МЮ Радевич В.Ф. при примусовому виконанні виконавчого листа № 453/414/17, виданого 16.06.2017 року Сколівським районним судом Львівської області про стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , заборгованість боржника [PERSON] зі сплати аліментів станом на 01.11.2023 року становить 144 138,65 грн. Як зазначає позивачка, вона самостійно забезпечує сина всім необхідним, приділяє належну увагу повноцінному вихованню, приділяє увагу навчанню та розвитку. Після розлучення з відповідачем, з осені 2019 року такий не спілкується з сином, не цікавиться навчальним процесом, не знає його уподобань. Крім того, відповідач був злісним правопорушником не тільки в сім`ї, а й у побуті. Неодноразово притягався до адміністративної та кримінальної відповідальності, що свідчить про нього, як негативну особу, що аж ніяк не може бути взірцем для неповнолітнього сина. Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування Сколівської міської ради №50/02-07 від 12.01.2024 року, [PERSON] , [INFO] , не виконує обов`язки, покладені на нього чинним законодавством, як батько дитини, а відтак, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ,

Outcome: approved