Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

У листопаді 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" звернулося в суд з позовом до [PERSON] , просило ухвалити рішення про стягнення з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору, всього в сумі 97 162 грн. 80 коп., понесених судових витрат по справі 2 147, 20 грн., Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що 26.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" та [PERSON] укладено договір № 199372- КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію" . ТОВ "Бізнес Позика" 26.06.2021 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти договір № 199372- КС- 003 про надання кредиту. 26.06.2021 року [PERSON] , прийняв (акцент) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 199372- КС- 003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ "Бізнес Позика" направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G - 1307, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 26.06.2021 року між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] було укладено договір № 199372-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим індетифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ "Бізнес Позика" надає позичальнику грошові кошти в розмірі 25 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,09598 процентів за кожен день користування кредитом. ТОВ "Бізнес Позика" свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 25 00,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . Також, 07.09.2021 року між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору № 199372- КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до умов додаткової угоди ТОВ "Бізнес Позика" надає позичальнику додатково кредит в сумі 10 000, 00 грн. Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 1 500,00 грн., 17.11.2021 року між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] укладено додаткову угоду №2 до Договору № 199372-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до умов додаткової угоди ТОВ "Бізнес Позика" надає позичальнику додатково кредит в сумі 9 000,00 гривень. Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 1 350,00 грн. Боржник свої зобов`язання за кредитним договором № 1999372-КС-003 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за договором №199372-КС-003 позичальника [PERSON] , чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 199372-КС-003 [PERSON] на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором № 199372- КС-003 на загальну суму 61 041,86 грн. Зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Аналогічної позиції притримується Верховний Суд в пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 ( провадження № 14-114цс18) зазначено, що: не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Також в Постанові Верховного Суду від 23.12.2020 року по справі № 127/23910/14-ц зазначено, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією , яка свідчить про визнання ним боргу. Враховуючи те, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором у боржника станом на 02.11.2023 року утворилась заборгованість за договором № 199372-КС-003 про надання кредиту, в розмірі 97 162,80 грн., що складається: 34 863,04 грн. - суми прострочених платежів по тілу кредиту; 61 516,49 грн. - суми прострочених платежів по процентах; 783,27 грн. - суми прострочених платежів за комісією. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 11 грудня 2023 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справу в зв`язку з перебування на стаціонарному лікуванні. Клопотання задоволенню не підлягає, оскільки відсутні докази поважних причин неявки відповідача в судове засідання. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 21.06.2021 року [PERSON] , прийняв пропозицію щодо укладення договору № 199372- КС- 003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ "Бізнес Позика" направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G - 1307, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено, що підтверджується договором від 26.06.2021. 07.09.2021 року між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору № 199372- КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до умов додаткової угоди ТОВ "Бізнес Позика" надає позичальнику додатково кредит в сумі 10 000, 00 грн. Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 1 500,00 грн., 17.11.2021 року між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] укладено додаткову угоду №2 до Договору № 199372-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до умов додаткової угоди ТОВ "Бізнес Позика" надає позичальнику додатково кредит в сумі 9 000,00 гривень. Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 1 350,00 грн. З матеріалів справи вбачається, що позивачем до матеріалів позовної заяви додано паспорт споживчого кредиту від 26.06.2021 та 17.11.2021, що були надані споживачу до укладення кредитного договору. На підтвердження виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" зобов`язань по кредитному договору позивач надав повідомлення від 26.06.2021 року про успішне перерахування коштів на картковий рахунок відповідача в сумі 25 000,00 грн., від 07.09.2021 року про успішне перерахування коштів на картковий рахунок відповідача в сумі 10 000,00 грн., та повідомлення від 17.11.2021 про перерахування коштів в сумі 9000,00 грн. З розрахунку заборгованості за наданим кредитом вбачається, що станом на 02.11.2023 року заборгованість за договором № 199372- КС-003 про надання кредиту становить в розмірі 97 162, 80 грн., що складається: 34 863,04 грн. - суми прострочених платежів по тілу кредиту; 61 516, 49 грн. - суми прострочених платежів по процентах; 783, 27 грн. - суми прострочених платежів за комісією. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 147, 20 грн.

Outcome: approved