Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

У листопаді 2023 року [PERSON] в особі представника за довіреністю Кущ Ю.О. звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, яка була сформована в системі «Електронний суд». Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» та умов кредитного договору № 401192253 від 04.06.2012р. позивачка [PERSON] є споживачем, а відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» - надавачем фінансових послуг. 04.06.2012р. [PERSON] уклала з ПАТ «Альфа-Банк» споживчий кредитний договір № 401192253 на суму 986, 40 грн. строком на 3 роки, з процентною ставкою 0, 01 % на рік , з датою остаточного повернення 05.05.2015р., зобов`язання по якому виконала в повному обсязі. У квітні 2021 року від роботодавця позивачка дізналася про стягнення з неї приватним виконавцем Малковою М.В. у виконавчому провадженні №64501601 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 13391, 89 грн. на підставі виконавчого напису № 1701 від 20.01.2021р, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 26.12.2022 року позов [PERSON] до ТОВ «Вердикт Капітал», приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова М.В., про захист прав споживача\~задоволено частково. Визнано виконавчий напис, вчинений 20.01.2021р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. за № 1701 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в загальному розмірі 13391, 89 грн. таким, що не підлягає виконанню. На звернення від 02.03.2023 року з претензією-вимогою про повернення [PERSON] незаконно стягнутої по виконавчому напису( до винесення рішення) суму в розмірі 4548,25 грн., перерахувавши її на розрахунковий рахунок позивачки, відповідач відмовився від повернення грошової суми, чим грубо порушив права [PERSON] як споживача. Посилаючись на вимоги\~Закону України «Про захист прав споживачів»\~, позивач зазначає, що незаконні дії відповідачів приносять їй душевні муки та страждання, її та її близьких такі дії вибивають з колії звичного способу життя. А тому, з огляду на незаконне тримання грошових коштів відповідачем та не повернення їх, були принижені її честь та гідність, вона постійно перебуває в стресовій ситуації, порушуються нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного громадського життя- спілкування з рідними, друзями і незнайомими їй людьми як це було раніше. До цього часу відповідачі незаконні дії не припинив. У зв`язку з чим позивач просить: 1) визнати дії відповідача - не законна відмова відповідача з 26.12.2022 року добровільно повернути позивачу незаконно отримані 4548,25 грн. на підставі виконавчого напису № 1701, який визнаний судом таким, що не підлягає виконанню не законними по відношенню до позивачки та такими, що порушують її права споживача фінансових послуг; 2) стягнути з відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» незаконно отримані 4548,25 грн., інфляційні витрати у розмірі 136,91 грн., пені на рівні подвійної ставки НБУ у розмірі 1789,39 грн. за весь час затримки повернення коштів, а всього 6474,55 грн.; 3) стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» моральну шкоду в розмірі 10\~000 грн. Також просить судові засідання проводити без участі позивача. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 09.11. 2023 року відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено в загальному позовному провадженні. 13.12. 2023 року до суду надійшов підписаний Генеральним директором ТОВ «Вердикт Капітал» О.В. Іжаковським відзив на позовну заяву , в якому міститься прохання про відмову у задоволенні позову [PERSON] з посиланням на те, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки чинний кредитний договір, заборгованість за яким не погашена позичальником, є достатньою та належною правовою підставою для отримання новим кредитором ТОВ «Вердикт Капітал» грошей, тому застосування положень ч.1 ст. 1212 ЦК України до спірних правовідносин не можливо. Крім того, позивачем не враховано, що виконавчий збір та витрати виконавчого провадження сплачуються першочергово, тому лише відомості приватного виконавця можуть бути підтвердженням дійсної суми стягнення із заробітної плати позивачки. Також зазначає, що посилання позивачки на спричинення їй моральної шкоди у заявленому розмірі не підтверджені доказами. У відповіді на відзив, який надійшов до суду 23.12.2023 року, представник позивачки, заперечуючи проти доводів сторони відповідача, зазначив, що на момент настання права вимоги за кредитним договором №401192253, яке перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал» ніяких договірних відносин між позивачкою та відповідачем вже не було, тому ці правовідносини регулюються ст.ст. 625,1212 ЦК України. Стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» 4548,25 грн. за виконавчим написом нотаріуса підтверджено самим відповідачем листом-повідомленням приватному виконавцю про отримання грошових коштів саме в цьому розмірі із зазначенням залишку заборгованості в розмірі 8843,64 грн. Посилаючись на вказані в позовній заяві обставини, просить задовольнити вимоги [PERSON] . Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» до судового засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України, причини неявки не повідомив. Відповідно до приписів ст. 223 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності учасників справи. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 04.06.2012 [PERSON] уклала з ПАТ «Альфа-Банк» споживчий кредитний договір № 401192253 на умовах повернення, строковості, платності на суму 986, 40 грн., строком на 3 роки, з процентною ставкою 0, 01 % на рік , з датою остаточного повернення 05.05.2015року. Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 20.01.2021р. видав виконавчий напис № 1701 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал», якому відступлено право вимоги за Договором відступлення прав вимог від 16.01.2019р. ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», якому відступлено право вимоги за договором від 26.12.2018р. ТОВ «Кредитні ініціативи», якому за договорами від 01 та 21.06.2016р. відступлено право вимоги АТ «Альфа банк», за Кредитним договором № 401192253 від 04.06.2012р., із зазначенням, що стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2019 по 11.01.2021 в розмірі 13391, 89 грн, що включає: заборгованість за сумою кредиту\~280, 91 грн., заборгованість за комісією\~485, 38 грн., заборгованість за відсотками\~3975, 60 грн., заборгованість за штрафами і пенями\~8000, 00 грн, платою за вчинення виконавчого напису 650, 00 грн. Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 26.12.2022 року позов [PERSON] до ТОВ «Вердикт Капітал», приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова М.В., про захист прав споживача\~задоволено частково. Визнано виконавчий напис, вчинений 20.01.2021р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. за № 1701 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в загальному розмірі 13391, 89 грн. таким, що не підлягає виконанню. В іншій частині позовних вимог\~відмовлено. Стягнуто з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь держави судовий збір в розмірі 992, 40 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили 26.01.2023 року. У зв`язку із чим постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. від 17.03.2023 року закінчено виконавче провадженн № ВП64501601 з примусового виконання виконавчого напису№ 1701, виданого 20.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. Як вбачається з матеріалів справи на виконання виконавчого напису за реєстровим №1701, який вчинено 20.01.2021приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., у межах виконавчого провадження №64501601 стягнуто з боржника [PERSON] грошові кошти сумі 4548,25 грн.,які перераховано на рахунок стягувача ТОВ «Вердикт Капітал». Зазначені обставини підтверджується листом-повідомленням представника стягувача [PERSON] від 28.02.2023 приватному виконавцю про отримання грошових коштів саме в цьому розмірі із зазначенням залишку заборгованості в розмірі 8843,64 грн. У зв`язку із вказаним посилання відповідача у відзиві на позов, що позивачем чітко не визначено, що утримані з неї кошти в розмірі 4548,25 грн. надійшли на погашення боргу за кредитним договором, є безпідставними. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зі змісту ст.1212ЦК України вбачається, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права, а збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнута, або з очікуванням, яке не справдилося. Частинами 2, 3 ст. 1212 ЦК України встановлено, що положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставно набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Верховний Суд у постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20 (провадження № 61-88св21) зазначив, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі ст. 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має\~права на\~збагачення особа,\~що отримала\~його за\~недійсним актом,\~судовим рішенням\~або недіючою\~нормою права.\~Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до ст.1212ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18, від 30.08.2018 у справі № 334/2517/16-ц, у постанові від 13.01.2021 у справі № 539/3403/17, у постанові від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18. Зазначені висновки Верховного Суду враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин(ч.4 ст. 263 ЦПК України). Оскільки разі визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, повинна відбутися реституція сторін, тобто повернення в першочерговий стан. З вказаного вбачається, що правові підстави набуття ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів у розмірі 4548,25 грн., що стягнуті з [PERSON] на підставі виконавчого напису нотаріуса, який у подальшому визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, а відтак, такі кошти підлягають поверненню позивачці відповідно до ст. 1212 ЦК України, і позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Враховуючи вищенаведене, вимоги сторони позивача про застосування до спірних правовідносин вимог ст. 625 ЦК України не грунтуються на вимогах закону та матеріалах справи. Щодо вимог позивача про визнання незаконними дій відповідача та стягнення з останнього моральної шкоди суд приходить до наступного. Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У постанові\~Верховного Суду\~України від\~24\~лютого 2016\~року у\~справі №\~303/2147/14-ц\~(провадження\~№ 6-1790\~цс 15)\~зроблено висновок: «Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається статтею 23 ЦК України. Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов`язань у випадках, передбачених договором або законом. Спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених ЦК України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону». Суд, виходячи з аналізу зазначених правових норм, вважає, що ні чинним законодавством , ні укладеним з позивачкою кредитним договором, не передбачено право останньої на відшкодування моральної шкоди у зв`язку з неповерненням ТОВ «Вердикт Капітал» ( як наступним стягувачем ) грошових коштів, утриманих з [PERSON] на виконання приписів виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Отже, положення ст. 1167 ЦК України містять загальні підстави для відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями. Єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Таким чином, відшкодування моральної шкоди можливе у випадку порушення прав особи, наявності ознак неправомірності або протиправності в діях осіб, які порушують ці права, та доведеності особою втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ. При цьому згідно з презумпцією завдавача шкоди відсутність вини у своїх діях доводить відповідач. Оскільки\~будь-яких\~порушень у\~діях\~ відповідача, яке б призвело до порушення прав [PERSON] як споживача кредитних послуг, яке у подальшому могло спричинити шкоду позивачці, судом не встановлено,\~а\~остання у порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України не надала до суду належних і допустимих доказів на підтвердження заподіяння їй моральної шкоди саме діяльністю відповідача, та наявності причинно-наслідкового зв`язку між ними, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині визнання \~незаконними \~дій відповідача\~та стягнення\~з останнього\~моральної шкоди за недоведеністю. Оскільки [PERSON] відповідно до ст. 22 Закону України Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору, а вимоги майнового характеру задоволено частково, суд відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Outcome: partial