Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача У грудні 2022 року Київська міська рада (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач 1), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Києва Кузьменко Ю.В. (далі - приватний нотаріус Кузьменко Ю.В., відповідач 2), товариства з обмеженою відповідальністю «Аква Текнолоджі» (далі - ТОВ «Аква Текнолоджі», відповідач 3), товариства з обмеженою відповідальністю «Землі та Ресурси» (далі - ТОВ «Землі та Ресурси», відповідач 4), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Києва Шкоди О.М. (далі - приватний нотаріус Шкода О.М., відповідач 5) про визнання протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, припинення права власності, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що за результатами здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель, що перебувають у власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що приватним нотаріусом Кузьменко Ю.В. 19 жовтня 2020 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 54650833, яким за [PERSON] зареєстровано приватну власність на об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю, загальною площею 131,1 кв.м, розташовану на [ADDRESS] . Далі приватний нотаріус Кузьменко Ю.В. 06 листопада 2020 року прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 54995103, яким за ТОВ «Аква Текнолоджі» зареєстровано приватну власність на об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю, загальною площею 131,1 кв.м, розташовану на [ADDRESS] . 20 жовтня 2021 року приватний нотаріус Шкода О. М. прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 61024325, яким за ТОВ «Землі та Ресурси» зареєстровано приватну власність на об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю, загальною площею 131,1 кв.м, розташовану на [ADDRESS] . 21 жовтня 2021 року приватний нотаріус Шкода О. М. прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 61059570, яким за ТОВ «Аква Текнолоджі» зареєстровано приватну власність на об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю, загальною площею 131,1 кв. м, розташовану на [ADDRESS] . Позивач стверджує, що жодних рішень щодо передачі земельної ділянки під будівництво відповідачам або іншим особам у власність чи користування не приймалось. Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) згідно з Порядком здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель м. Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 25 вересня 2003 № 16/890, провів обстеження земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , за результатами якого встановлено, що земельна ділянка вільна від будівель і споруд. Територія земельної ділянки частково вкрита металевою сіткою, про що 15 липня 2021 року складено акт обстеження № 20-0531-02. Враховуючи вищевикладені обставини, позивач не погоджується з діями відповідача 2 та відповідача 5, вважає їх такими, що прийняті у спосіб, що суперечить нормам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV ), а саме: приватний нотаріус Кузьменко Ю. В. належним чином не здійснила перевірку поданих [PERSON] документів та лише на підставі довідки про показники об`єкта нерухомого майна і технічного паспорта, виданого 15 липня 2020 року, винесла рішення про реєстрацію права приватної власності на об`єкт нерухомого майна за відповідачем 1; приватний нотаріус Кузьменко Ю. В. належним чином не здійснила перевірку поданих відповідачем 3 документів, лише на підставі технічного паспорта, виданого 15 липня 2020 року, акта приймання-передачі нерухомого майна, акта приймання-передачі часток винесла рішення про реєстрацію права приватної власності на об`єкт нерухомого майна за відповідачем 3; приватний нотаріусом Шкода О. М. належним чином не здійснив перевірку поданих відповідачем 4 та відповідачем 3 документів, лише на підставі договору купівлі-продажу від 20 жовтеня 2021 року виніс рішення про реєстрацію права приватної власності на об`єкт нерухомого майна спершу за відповідачем 4, а згодом за відповідачем 3. Отже, рішення приватних нотаріусів про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна є такими, що підлягають скасуванню. При цьому позивач вказує, що ефективним захистом порушеного права територіальної громади міста Києва є також припинення права власності відповідача 3 на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Щодо звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (частина друга статті 152 ЗК України). Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина 4 статті 376 ЦК України). Таким чином, особа, що використовує земельну ділянку з порушенням прав іншої(власника земельної ділянки), повинна привести земельну ділянку у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд за власний кошт. Оскільки земельна ділянка не відводилася Київською міською радою як єдиним розпорядником земель комунальної власності для будівництва об`єкту нерухомого майна, на час обстеження земельна ділянка вільна від будівель і споруд, а її територія частково вкрита металевою сіткою, відтак, на переконання позивача, належним способом захисту є звільнення земельної ділянки, приведення її у придатний для використання стан та повернення власнику. Київська міська рада, посилаючись на порушення вимог пунктів 1, 2, 3, частини третьої статті 26 Закону № 1952-IV, статті 376 ЦК України, статей 152, 212 ЗК України, просить суд: - визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Кузьменко Ю.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19 жовтня 2020 року № 54650833 на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , номер запису 38728869, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 2197093980000 за [PERSON] ; - визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Кузьменко Ю.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06 листопада 2020 року № 54995103 на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , номер запису 39048581, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 2197093980000 за ТОВ «Аква Текнолоджі»; - визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Шкоди О. М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20 жовтня 2021 року № 61024325, на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , номер запису 44543732, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 2197093980000 за ТОВ «Землі та Ресурси»; - визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Шкоди О. М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21 жовтня 2021 року № 61059570, на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , номер запису 44575146, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 2197093980000 за ТОВ «Аква Текнолоджі»; - припинити право власності на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за ТОВ «Аква Текнолоджі»; - зобов`язати ТОВ «Аква Текнолоджі» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку орієнтовною площею 0,2353 га на [ADDRESS] та повернути Київській міській раді, привівши у придатний для використання стан. Судові витрати покласти солідарно на відповідачів. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на доводи викладені у заявах по суті справи, просив вимоги позову задовольнити. У судовому засіданні пояснив, що національне законодавство визнає неможливим будівництво не земельній ділянці, яка належить на праві власності територіальній громаді без відповідного рішення. Законодавством установлено пріоритет права власності Українського народу (державної та комунальної власності) над приватною. Механізм захисту прав територіальної громади, обраний позивачем, не призведе до непропорційного втручання у права відповідача, оскільки захист земель, які на праві власності належать територіальній громаді м. Києва, створення належних умов для реалізації прав громадян і забезпечення населенню доступу до земель, превалюють над індивідуальними правами відповідачів. Представник відповідача 3 та відповідача 4 подав відзив у якому позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Вказав, що за суб`єктим складом вказаний спір належить до господарської юрисдикції та підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Представник відповідача 3 подав відзив, у якому позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Вказував, що з аналізу поданих позивачем доказів вбачається намагання Київської міської ради позбавити ТОВ «Аква Текнолоджі» права власності на об`єкт нерухомого майна, а зобов`язання звільнити земельну ділянку зводяться лише до незгоди позивача із реєстрацією права власності на об`єкт нерухомого майна, яким володіє ТОВ «Аква Текнолоджі». При цьому у позові Київська міська рада зазначає, що реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна за відповідачем може призвести до, нібито, незаконного набуття прав на земельну ділянку. У свою чергу, ТОВ «Аква Текнолоджі», з метою дотримання вимог земельного законодавства, звернулося до Київської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Матеріали справи не містять будь-яких рішень колегіального органу територіальної громади про порушення ТОВ «Аква Текнолоджі» прав територіальної громади щодо розпорядження земельною ділянкою. Вказує, що ТОВ «Аква Текнолоджі» намагається у встановленому законодавством порядку зібрати всі необхідні документи для укладення договору оренди земельної ділянки з метою дотримання вимог земельного законодавства, а також з метою сплати у бюджет орендної плати за земельну ділянку. Отже, право на звернення до суду із позовом до ТОВ «Аква Текнолоджі» у частині вимог про зобов`язання звільнити самовільно зайняту спірну земельну ділянку та повернути її позивачу, привівши у придатний для використання стан, не настало. Вимоги позивача про скасування рішення про державну реєстрацію права власності є фактичним позбавленням ТОВ «Аква Текнолоджі» права власності на майно, яке вже визнано державою у встановленому законом порядку і зареєстровано. У судовому засіданні представники відповідачів ТОВ «Аква Текнолоджі», ТОВ «Землі та Ресурси» позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Кузьменко Ю.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Шкода О.М. відзиви не подали, у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ст. 259 ЦПК України, рішення у цій справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду. У судовому засіданні 11.03.2024 відповідно до ст. 268 ЦПК України, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення суду. ІІ. Рух справи, процесуальні дії суду та заяви (клопотання) учасників справи. ?07 грудня 2022 року ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (том 1, а.с. 40-43); ?13 березня 2023 від представника відповідача 3 та відповідача 4 надійшов відзив на позов (том 1, 81-86); ?28 березня 2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив (том 1, а.с. 91-102); ?30 березня 2023 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва задоволено клопотання представника позивача, подане 30 березня 2023 року, витребувано докази (том 1, а.с. 108-110); ?30 березня 2023 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва задоволено клопотання представника позивача, подане 09 березня 2023 року, витребувано докази (том 1, а.с. 121-123); ? 28 квітня 2023 року представник позивача подав додаткові пояснення (том 1, а.с.126-133); ?15 травня 2023 року протокольною ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідачів ТОВ «Аква Текнолоджі», ТОВ «Землі та Ресурси» про закриття провадження у справі (том 1, а.с.156-158); ? 01.06.2023 від Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшли витребувані докази (т. 1, а.с. 161-219). ?09 серпня 2023 року протокольною ухвалою суду відмовлено представнику ТОВ «Землі та ресурси» у поновленні строку на подання відзиву, залишено без розгляду відзив на позовну заяву, поданий 06 липня 2023 року представником відповідача 3, відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів від 08 серпня 2023 року; відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про витребування та долучення доказів, поданих 10 липня 2023 року та 08 серпня 2023 року (том 2, а.с.163-168); ?09 серпня 2023 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті (том 2, а.с. 169-170); ?15 листопада 2023 року протокольною ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача 3 про долучення доказів, поданих 21 серпня 2023 року (том 3, а.с.29-34); ?08 грудня 2023 року від представника відповідача 4 надійшли письмові пояснення (том 3, а.с.48-49); ?11 березня 2024 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача 3 про зупинення провадження у справі, поданого 30 січня 2024 року. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права та мотиви їх застосування. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд, вислухавши представників позивача, відповідача 3, відповідача 4, вивчивши подані докази, дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Судом установлено, що посадовою особою Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Біловольським І.В. відповідно до статей 187,189 ЗК України, Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель м. Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 25 вересня 2003 року № 16/890, та на підставі рішення Київської міської ради від 20 квітня 2017 року №241/2463 «Про затвердження Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві» здійснено обстеження земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За результатами обстеження 15 липня 2021 року складено акт обстеження земельної ділянки № 20-0531-02, відповідно до якого встановлено, що земельна ділянка вільна від будівель і споруд. Територія земельної ділянки частково вкрита металевою сіткою. При цьому Київська міська рада жодних рішень щодо передачі земельної ділянки у власність чи користування не приймала (том 1, а.с.27). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої 08 вересня 2022 року, встановлено наступне. Приватний нотаріусом Кузьменко Ю.В. 19 жовтня 2020 року прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 54650833, яким за [PERSON] зареєстровано приватну власність на об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю, загальною площею 131,1 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Підставою для державної реєстрації зазначено: довідку про показники об`єкта нерухомого майна, серія та номер: 15/1/07/20, виданий 15 липня 2020 року, видавник - ТОВ «Проектний Дім»; технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 15 липня 2020 року, видавник - ТОВ «Проектний Дім» (том 1, а.с.25). 06 листопада 2020 року приватний нотаріус Кузьменко Ю.В. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 54995103, яким за ТОВ «Аква Текнолоджі» зареєстровано приватну власність на об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю, загальною площею 131,1 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Підставою для державної реєстрації зазначено: технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 15 липня 2020 року, видавник - ТОВ «Проектний Дім»; акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 3967, 3968, виданий 27 жовтня 2020 року, видавник - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Падалко Р. О.; акт приймання-передачі часток, серія та номер: 4077, 4078, виданий 30 жовтня 2020 року, видавник - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Падалко Р. О.(том 1, а.с. 24). 20 жовтня 2021 року приватний нотаріус Шкода О.М. прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 61024325, яким за ТОВ «Землі та Ресурси» зареєстровано приватну власність на об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю, загальною площею 131,1 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Підставою для державної реєстрації зазначено: договір купівлі-продажу, серія та номер: 7547, виданий 20 жовтня 2021 року, видавник - приватний нотаріус Шкода О.М. (том 1, а.с. 23). 21 жовтня 2021 року приватний нотаріус Шкода О.М. прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 61059570, яким за ТОВ «Аква Текнолоджі» зареєстровано приватну власність на об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю, загальною площею 131,1 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Підставою для державної реєстрації зазначено: договір купівлі-продажу, серія та номер: 7613, виданий 21 жовтня 2021 року, видавник - приватний нотаріус Шкода О.М. (том 1, а.с. 23). Із електронної копії матеріалів реєстраційної справи № 2197093980000 на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] (том 1, а.с. 163-219), встановлено наступне. У жовтні 2020 року в електронній системі зареєстровано заяву [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] . До заяви долучено: - технічний паспорт на нежитлову будівлю, розташовану за адресою: [ADDRESS] , виготовлений ТОВ «Проектний Дім» на замовлення [PERSON] ; - довідку № 15/1/07/20 про адресу об`єкта нерухомого майна, складену 15 липня 2020 року суб`єктом господарювання ТОВ «Проектний Дім», в якій повідомлено про проведену 15 липня 2020 року інвентаризацію нерухомого майна - нежитлову будівлю літера «А» (загальна площа - 131,1 кв. м), за адресою: [ADDRESS] ; - довідку про показники об`єкта нерухомого майна № 15/1/07/20, складену на замовлення [PERSON] ТОВ «Проектний Дім», в якій вказано: загальна площа об`єкта - 131,1 кв. м, інвентарна вартість - не визначена. Крім того, повідомлено, що згідно з пунктом 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 липня 2021 року за № 582/5773 (зі змінами доповненнями) нежитлова будівля в літері «А» за адресою: [ADDRESS] побудована до 05 серпня 1992 року та до категорії самочинного будівництва не належить. Державний реєстратор - приватний нотаріус Кузьменко Ю.В. 19 жовтня 2020 року (16:25:42 год) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта сформувала запит щодо прав власності, іншого речового права, іпотек, обтяжень, безхазяйного нерухомого майна щодо майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Із запиту встановлено відсутність будь-яких записів у Державних реєстрах щодо згаданого майна. Державний реєстратор - приватний нотаріус Кузьменко Ю. В. 19 жовтня 2020 року на підставі частини третьої статті 10 Закону № 1952-IV, пункту 18 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 зі змінами (далі - Порядок № 1127) вирішила провести державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна на нежитлову будівлю, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки (не вказано), за суб`єктом - [PERSON] , податковий номер/серія, номер паспорта/ [NUMBER] /. Відкрити розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об`єкт нерухомого майна. 03 листопада 2020 року ТОВ «Аква Текнолоджі» подало реєстратору заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] . До заяви долучено: - технічний паспорт на нежитлову будівлю, розташовану за адресою: [ADDRESS] , виготовлений ТОВ «Проектний Дім» на замовлення [PERSON] ; - акт приймання-передачі частки статутного капіталу ТОВ «Аква Текнолоджі», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалкою Р. О., згідно з яким [PERSON] прийняла у власність частку статутного капіталі ТОВ «Аква Текнолоджі», статутний капітал якого складає 100,00 грн та зобов`язалася сплатити за неї належну грошову суму за домовленістю; - акт приймання-передачі до статутного капіталу ТОВ «Аква Текнолоджі», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалкою Р. О., згідно з яким [PERSON] передала, а ТОВ «Аква Текнолоджі» прийняло у власність нежитлову будівлю, розташовану за адресою: [ADDRESS] , вартістю 20000,00 грн. Державний реєстратор - приватний нотаріус Кузьменко Ю.В. 06 листопада 2020 року на підставі частини третьої статті 10 Закону № 1952-IV, пункту 18 Порядку № 1127 вирішила провести державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна на нежитлову будівлю, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки (не вказано), за суб`єктом - ТОВ «Аква Текнолоджі», податковий номер/серія, номер паспорта/ [NUMBER] /. 20 жовтня 2021 року ТОВ «Землі та Ресурси» подало реєстратору заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] . До заяви долучено: договір купівлі-продаж, укладений 20 жовтня 2021 року між ТОВ «Аква Текнолоджі» та ТОВ «Землі та Ресурси», посвідчений нотаріально, згідно з яким до ТОВ «Землі та Ресурси» перейшло право власності на нежитлову будівлю, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Державний реєстратор - приватний нотаріус Шкода О. М. 20 жовтня 2021 року на підставі частини третьої статті 10 Закону № 1952-IV, пункту 18 Порядку № 1127 вирішив провести державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна на нежитлову будівлю, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки (не вказано), за суб`єктом - ТОВ «Землі та Ресурси», податковий номер/серія, номер паспорта/ [NUMBER] /. 21 жовтня 2021 року ТОВ «Аква Текнолоджі» подало реєстратору заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] . До заяви долучено - договір купівлі-продаж, укладений 21 жовтня 2021 року між ТОВ «Землі та Ресурси» та ТОВ «Аква Текнолоджі», посвідчений нотаріально, згідно з яким до ТОВ «Аква Текнолоджі» перейшло право власності на нежитлову будівлю, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Державний реєстратор - приватний нотаріус Шкода О. М. 21 жовтня 2021 року на підставі частини третьої статті 10 Закону № 1952-IV, пункту 18 Порядку № 1127 вирішива провести державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна на нежитлову будівлю, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки (не вказано), за суб`єктом - ТОВ «Аква Текнолоджі», податковий номер/серія, номер паспорта/ [NUMBER] /. Вирішуючи вказаний спір, суд керується наступним. Згідно зі статтею 3 ЗК України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Статтею 140 Конституції України передбачено, шо місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Згідно зі статтею 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції. Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання щодо регулювання земельних відносин. Пунктом 2 статті 22 Закону Україну «Про столицю України - місто-герой Київ» у зв`язку зі здійсненням містом Києвом функцій столиці України Київська міська рада та Київська міська державна адміністрація, кожна в межах своєї компетенції, встановленої законами України, мають право встановлювати порядок утримання та експлуатації об`єктів, розташованих у місті, та прилеглої до них території, правила благоустрою, торговельного, побутового, транспортного, житлово-комунального та іншого соціально-культурного обслуговування, визначати особливості землекористування та використання інших природних ресурсів. Відповідно до ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності. Згідно з ч. 1 ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної і державної власності, а також земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Відповідно до ч. 4 ст. 83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо). Виходячи зі змісту ст. 12 ЗК України, до повноважень міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема, право розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадянам та юридичним особам, здійснення контролю за використанням і охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства, тощо. Відповідно до статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Розпорядження землями комунальної власності міста Києва, в тому числі надання земельних ділянок у власність чи у користування, у відповідності до статті 9 ЗК України, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» відноситься до виключних повноважень Київської міської ради як колегіального органу. Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, визначає Закону № 1952-IV. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім того, згідно з пунктом 2 частини першої статті 2 Закону № 1952-IV державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1952-IV загальними засадами державної реєстрації прав є, серед іншого, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до частини першої статті 10 Закону № 1952-IV державним реєстратором є нотаріус, громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, державний, приватний виконавець - у разі накладення/зняття таким виконавцем арешту на нерухоме майно під час примусового виконання рішень відповідно до закону. Повноваження державного реєстратора встановлені частиною другою статті 10 Закону № 1952-IV, до яких, зокрема, належать прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та про відмову в державній реєстрації. За частиною четвертою статті 18 Закону № 1952-IV державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Згідно з частиною першою статті 22 Закону № 1952-IV документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 1952-IV записи до Державного реєстру прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Частина перша статті 36 Закону № 1952-IV передбачає, якщо під час проведення державної реєстрації прав у державного реєстратора виникає сумнів щодо справжності поданих документів, такий державний реєстратор зобов`язаний повідомити про це правоохоронні органи. З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що інститут реєстрації права власності - це за своєю суттю є підтвердження державою права власності на майно за відповідною особою. При цьому, держава наділена повноваженнями підтвердити таке право особи виключно у тому випадку, якщо ця особа набула майно у власність законно. Набуття особою у власність майна в обхід закону та надання державі документів, які не відповідають вимогам законодавства з метою ведення держави в оману задля реєстрації права власності на майно, не може свідчити про правомірне набуття особою майна у власність, а відтак є підставою для скасування відповідної державної реєстрації на це майно. Державний реєстратор - приватний нотаріус Кузьменко Ю. В., приймаючи 19 жовтня 2020 року рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 54650833, допустила істотні порушення існуючого законодавства. Відповідно до частини другої статті 18 Закону № 1952-IV перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно з пунктом 40 Порядку № 1127, тут і надалі у редакції, чинній станом на 19 жовтня 2020 року, тобто на час вчинення реєстраційних дій № 54650833 приватним нотаріусом Кузьменко Ю.В., державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом № 1952-IV, іншими законами України та Порядком № 1127. Відповідно до пункту 41 Порядку № 1127 для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності). Згідно з положеннями пункту 42 Порядку № 1127 для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки, за яким державним реєстратором отримуються відомості Державного земельного кадастру з метою встановлення місця розташування земельної ділянки, на якій споруджено відповідний об`єкт, для подальшого відображення таких відомостей як адреси об`єкта нерухомого майна. Таким чином, для державної реєстрації права власності на будівлю, яка була збудована до 05 серпня 1992 року і після цього проміжку часу, з урахуванням положень пунктів 41, 42 Порядку №1127, крім технічного паспорта, у тому числі потрібно надати документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, або відомості про зареєстроване право власності на земельну ділянку, на якій цей об`єкт розташовано. Судом установлено, що матеріали реєстраційної справи № 2197093980000, на підставі яких приватний нотаріус Кузьменко Ю.В. 19 жовтня 2020 року прийняла рішення № 54650833 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за [PERSON] на будівлю, розташовану за адресою: [ADDRESS] , не містять як документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, так і відомостей про речове право на земельну ділянку на якій розташована нерухома будівля літера «А». Відповідно до частини третьої статті 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» адреса присвоюється об`єктам будівництва, будинкам, будівлям, спорудам, квартирам, гаражним боксам, машиномісцям, іншим житловим та нежитловим приміщенням, які є самостійними об`єктами нерухомого майна. Верховний Суд у постанові від 13 серпня 2020 року у справі № 344/9283/16-а виснував, що відповідно до підпункту 10 пункту «б» статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до делегованих законом повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради в галузі житлово-комунального господарства віднесено облік та реєстрацію відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форми власності. Згідно зі статтею 40 цього Закону виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, крім повноважень, передбачених цим Законом, здійснюють й інші надані їм законом повноваження. З огляду на наведене Верховний Суд дійшов висновку, що вирішення питання про присвоєння об`єкту нерухомого майна поштової адреси належить до повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради. При цьому чинне законодавство України чітко не регламентує процедуру присвоєння такої адреси, незважаючи на те, що жодного правочину з нерухомим майном неможливо здійснити, якщо йому не присвоєно поштову адресу. Водночас органи місцевого самоврядування не позбавлені можливості затверджувати такі процедури на місцях. Системний аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку про те, що вирішення питання про присвоєння об`єкту нерухомого майна поштової адреси належить до повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради. При цьому, діюче в Україні законодавство чітко не регламентує процедуру присвоєння такої адреси, незважаючи на те, що жодного правочину з нерухомим майном неможливо здійснити, якщо йому не присвоєно поштову адресу. В той же час, органи місцевого самоврядування не позбавлені можливості затверджувати такі процедури на місцях. Процедура присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна також, визначається відповідно до порядку, який затверджений рішенням Київської міської ради від 22 травня 2013 року № 337/9394 «Про деякі питання ведення реєстрів адрес, вулиць та інших поіменованих об`єктів у місті Києві» (розміщено в загальному доступі на сайті Київської міської ради). Відповідно до пунктів 4.3, 4.4. цього рішення поштові адреси присвоюються об`єктам нерухомості, розташованим на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення. Поштові адреси не присвоюються спорудам, які встановлені тимчасово без улаштування фундаменту, в тому числі пересувним та тимчасовим спорудам торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, малим архітектурним формам, а також об`єктам незавершеного капітального будівництва (крім присвоєння будівельної адреси об`єктам нового будівництва в установленому порядку) та приміщенням службового, допоміжного і технічного призначення, розташованим у житлових та нежитлових будинках, інженерним мережам. Отже, виходячи зі змісту пунктів 4.3, 4.4 цього рішення Київської міської ради від 22 травня 2013 року № 337/9394, поштова адреса, також, має бути присвоєна такому об`єкту нерухомого майна, як нежитлова будівля літера «А». Згідно з пунктом 4.17 цього рішення до заяви про присвоєння поштової адреси додаються в тому числі, такий документ, як завірена в установленому порядку копія документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку чи право користування земельною ділянкою (за необхідності). Також, згідно з положеннями частини п`ятої статті 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» адреса (крім реквізиту, визначеного пунктом 10 частини четвертої цієї статті) присвоюється, змінюється, коригується, анулюється: виконавчим органом сільської, селищної, міської ради - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради; місцевою державною адміністрацією - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку не поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради, а також у разі неприйняття органом з присвоєння адреси рішення про присвоєння, зміну, коригування, анулювання адреси у строк, визначений цією статтею. У містах з районним поділом за рішенням міських рад повноваження щодо присвоєння, зміни, коригування, анулювання адрес можуть делегуватися виконавчим органам районних в місті рад. За рішенням Київської міської ради повноваження щодо присвоєння, зміни, коригування, анулювання адрес можуть делегуватися органам, визначеним частиною другою статті 11 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ». Відповідно до частини першої, п`ятої статті 26-4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» після запровадження електронної системи присвоєння, зміна, коригування, анулювання адреси щодо об`єктів, право на виконання будівельних робіт щодо яких набуто до запровадження цієї системи, здійснюються у порядку, визначеному статтею 26-3 цього Закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Для присвоєння адреси подається в тому числі, такий документ, як копія, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій споруджується (споруджено) об`єкт (крім випадків, встановлених Кабінетом Міністрів України в Порядку присвоєння адрес), - у разі, якщо право власності або користування земельною ділянкою не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Судом встановлено, що матеріали справи не містять рішення та/або довідки органу місцевого самоврядування про присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Не міститься такий документу у переліку документів, наданих реєстратору - приватному нотаріусу Кузьменко Ю.В. для реєстрації за [PERSON] спірного нерухомого майна. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Надана [PERSON] для державної реєстрації довідка про технічні показники об`єкта нерухомого майна та підтвердження адреси, складена ТОВ «Проектний Дім» 15 липня 2020 року (том 1, а.с. 171-172), не є належним та допустимим доказом у розумінні статей 77-78 ЦПК України, що підтверджує присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна - нежитлової будівлі літера «А». Крім того, [PERSON] у порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України не підтвердила, що Київська міська рада, як єдиний розпорядник земель комунальної власності міста Києва, приймала рішення щодо передачі земельної ділянки на [ADDRESS] їй чи іншій особі у власність чи у користування. З огляду на викладене, суд, оцінивши наявні у справі докази як кожен окремо, так і у їх сукупності, дійшов висновку, що оскаржувані позивачем рішення реєстратора прийняті на підставі документів, які не встановлюють та не підтверджують факт набуття права власності на нежитлове приміщення та без наявності документа, який би посвідчував речове право [PERSON] на земельну ділянку або присвоєння нежитловій будівлі літера «А» адреси, а тому рішення приватного нотаріуса Кузьменко Ю.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19 жовтня 2020 року № 54650833, прийняте з порушенням пунктів 41, 42 Порядку № 1127, статей 10, 18 Закону № 1952-IV, тому підлягає скасуванню. Ураховуючи, що рішення державного реєстратора від 19 жовтня 2020 року № 54650833 прийнято з порушенням вимог Закону № 1952-IV, оскаржувані рішення державних реєстраторів № 54995103, № 61024325, № 61059570, також підлягають скасуванню. Звертаючись до суду з цим позовом, Київська міська рада вказувала, що спірне нерухоме майно є самочинним будівництвом, а реєстрація права власності на цей об`єкт нерухомого майна перешкоджає їй реалізувати всі правомочності власника щодо земельної ділянки, на якій цей об`єкт знаходиться, тому позивач має право на судовий захист у обраний ним спосіб, зокрема, шляхом припинення права власності на цей об`єкт та зобов`язання останнього набувача спірного майна звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, правівши її у придатний для використання стан. Суд, надаючи оцінку доводам позивача, зазначає таке. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення (частина четверта статті 373 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Згідно із частиною першою статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, правовий режим самочинного будівництва врегульовано статтею 376 ЦК України. Норми зазначеної статті є правовим регулятором відносин, які виникають у зв`язку із здійсненням самочинного будівництва. Знаходження на земельній ділянці одного власника об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) іншого власника істотно обмежує права власника землі, при цьому таке обмеження є безстроковим. Так, власник землі в цьому разі не може використовувати її ані для власної забудови, ані іншим чином і не може здати цю землю в оренду будь-кому, окрім власника будівлі чи споруди. Тому державна реєстрація будівлі, споруди на чужій земельній ділянці є фактично і реєстрацією обмеження права власника землі (див. пункт 84 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 листопада 2023 року у справі №916/1174/22 (провадження № 12-39-гс23) виснувала, що права власника земельної ділянки порушуються в результаті факту самочинного будівництва, а не державної реєстрації права власності на самочинно побудоване майно. Державна реєстрація права власності на самочинно побудовану будівлю, споруду поза встановленим статтею 376 ЦК України порядком за особою, яка таке будівництво здійснила, лише додає до вже існуючих фактичних обмежень (які з`явились безпосередньо з факту самочинного будівництва) власника земельної ділянки в реалізації свого права власності додаткові юридичні обмеження. Отже, здійснення самочинного будівництва спірного об`єкту нерухомості порушує права Київської міської ради на користування та розпорядження земельною ділянкою, на якій спірний об`єкти нерухомості побудований. Частинами третьою - п`ятою статті 376 ЦК України, відповідно, встановлено таке: Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Отже, знесення самочинно побудованого спірного об`єкта нерухомості відповідно до частини четвертої статті 376 ЦК України є належним та ефективним способом захисту прав власника земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво. Також потрібно враховувати положення частини третьої та п`ятої статті 376 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду, зокрема у пункті 8.5 постанови від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16, звертала увагу на важливість принципу superficies solo cedit (збудоване на поверхні слідує за нею). Принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, хоча безпосередньо і не закріплений у такому вигляді в законі, знаходить вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства. Згідно з вказаним принципом особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 у справі № 263/6022/16-ц (пункт 42)). Крім того, не допускається набуття права власності на споруджені об`єкти нерухомого майна особою, яка не має права власності або такого іншого речового права на земельну ділянку, що передбачає можливість набуття права власності на будівлі, споруди, розташовані на відповідній ділянці. Виходячи з принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди право власності на об`єкт нерухомого майна набуває той, хто має речове право на земельну ділянку (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункти 92-94), від 20 липня 2022 у справі № 923/196/20 (пункт 35)). Надавши оцінку зібраним доказам, з урахуванням вимог статей 12, 80, 81, 89 ЦПК України, суд дійшов висновку про те, що, оскільки відповідачі 1, 3, 4 не набули речове право на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , тому розташоване на ній нерухоме майно (нежитлова будівля літера «А») не виникло як об`єкт права власності, тобто є самочинним будівництвом, розташованим на земельній ділянці позивача - Київської міської ради. Отже, заслуговують на увагу доводи позивача про порушення його прав власника. Належними вимогами, які може заявити особа - власник земельної ділянки, на якій здійснено (здійснюється) самочинне будівництво, для захисту прав користування та розпорядження такою земельною ділянкою, є вимога про знесення самочинно побудованого нерухомого майна або вимога про визнання права власності на самочинно побудоване майно. Статтею 212 ЗК України визначено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Особа, що використовувала земельну ділянку з порушенням прав іншої (власника земельної ділянки), повинна привести земельну ділянку у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель та споруд за власний кошт. Судом установлено, що на час звернення Київської міської ради до суду з цим позовом, останнім титульним власником спірної нежитлової будівлі є ТОВ «Аква Текнолоджі». Посадовими особами позивача у липні 2021 року встановлено, що земельна ділянка вільна від будівель та споруд, однак її територія частково вкрита металевою сіткою. Встановивши, що спірна земельна ділянка не містить будь-яких будівель та споруд, однак частково зайнята металевою сіткою (не звільнена), суд дійшов висновку, що право позивача порушено та підлягає захисту шляхом зобов`язання ТОВ «Аква Текнолоджі» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, привівши її у придатний для використання стан. Оскільки позивач, який прагне захистити свої права, порушені внаслідок самочинного будівництва, може звернутись до суду з позовною вимогою, сформульованою відповідно до положень частини четвертої або п`ятої статті 376 ЦК України, тому вимога Київської міської ради про припинення права власності ТОВ «Аква Текнолоджі» не відповідає належному способу захисту, оскільки право власності цього суб`єкта на спірний об`єкт нерухомості не виникло (як і сам спірний об`єкт не виник як об`єкт права власності). Аналогічний висновок міститься у пунктах 131-132 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі № 916/1174/22 (провадження № 12-39-гс23). Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 23/2042/16 (пункт 36), від 16 січня 2019 року у справі № 755/9555/18 (пункт 25), від 21 серпня 2019 року у справі № 805/2857/17-а). Установивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та що відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє в позові до такого відповідача (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 75), від 21 грудня 2022 року у справі № 914/2350/18 (914/608/20) (пункт 149)). Суд уважає, що обставини справи підтверджують, що спір у позивача є саме з [PERSON] , ТОВ «Аква Текнолоджі», ТОВ «Землі та Ресурси» щодо речового права на об`єкт самочинного будівництва, а не з державними реєстраторами: приватним нотаріусом Кузьменко Ю. В. та приватним нотаріусом Шкодою О.М. З огляду на викладене, оцінивши усі наявні в матеріалах справи докази як кожен окремо, так і у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову Київської міської ради, заявленого до [PERSON] , ТОВ «Аква Текнолоджі», ТОВ «Землі та Ресурси», про скасування рішень державних реєстраторів та зобов`язання ТОВ «Аква Текнолоджі» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та повернути її Київській міській раді, привівши її у придатний для використання стан, а у задоволенні вимог про припинення права власності ТОВ «Аква Текнолоджі» відмовити у зв`язку з обранням неналежного та неефективного способу захисту. Оскільки приватний нотаріус Кузьменко Ю.В. та приватний нотаріус Шкода О.М. є неналежними відповідачами у спірних правовідносинах, у позові до них слід відмовити саме із цих підстав. За встановлених обставин, ухвалення такого рішення в повній мірі відновить порушене право позивача на захист якого подано цей позов. Разом з тим, з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даному рішенні, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v.UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). ІV. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Звернувшись до суду з цим позовом, Київська міська рада сплатила судовий збір у розмірі 14 886,00 грн. Позов задоволено частково (п`ять вимог немайнового характеру із заявлених шести вимог немайнового характеру). Отже, на користь Київської міської ради слід стягнути з [PERSON] , ТОВ «Аква Текнолоджі», ТОВ «Землі та Ресурси» судовий збір у розмірі 12 405,00 грн, тобто по 4 135,00 грн з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: partial