Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

Головне управління ДПС у Сумській області (далі - Управління) звернулося до суду із заявою про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, щодо [PERSON] , а саме: зобов`язати акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») надати Головному управлінню ДПС у Сумській області інформацію, що містить банківську таємницю відносно [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), шляхом надання роздруківки про рух грошових коштів (список операцій) в розрізі контрагентів за період з 01.01.2017 по 27.12.2018, по банківських рахунках № [NUMBER] (980 - українська гривня), [NUMBER] (980 - українська гривня), № [NUMBER] (980 - українська гривня), [NUMBER] (980 - українська гривня) відкритих в АТ КБ «Приватбанк». В обґрунтування заяви Управління посилалось на те, що ГУ ДПС у Сумській області розпочато проведення позапланової невиїзної документальної перевірки фінансово-господарської діяльності [PERSON] , згідно з п.п.20.1.4 п.20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75 п.п. 78.1.7 п. 78.1,п. 78.2 ст. 78, ст. 79 та п.п. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 127.12.2018, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 11.09.2023 по 27.12.2018, у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності. Проведення документальної позапланової невиїзної перевірки здійснюється відповідно до Наказу ГУ ДПС у Сумській області від 07.07.2023 № 961-кп «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків [PERSON].» та повідомлення про проведення перевірки від 07.07.2023 № 29/18-28-24-04. Повідомлення та наказ про проведення перевірки платнику було направлено поштовим зв`язком. Проте, згідно відміток на поштових повідомленнях, вище перелічені документи повернуті до контролюючого органу із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання». Станом на 12.09.2023, [PERSON] не надано жодного первинного документу стосовно здійснення ним підприємницької діяльності за вищезазначені періоди, про що складено відповідний акт від 12.09.2023 № 617/18-28-24-04/ [NUMBER] . При розгляді даної заяви Управління просить суд врахувати, що станом на 12.09.2023, в ГУ ДПС в Сумській області, була наявна податкова інформації (декларації, дані форми 1 ДФ), яка частково підтверджує суму отриманого платником податків - [PERSON] доходу від здійснення підприємницької діяльності, але для проведення позапланової документальної невиїзної перевірки, контролюючому органу потрібні й виписки про рух грошових коштів по рахункам [PERSON] . Ухвалою судді від 03.10.2023 в справі відкрито провадження. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд завчасно не повідомили. Відповідно до ст. 349 ЦПК України, суд визнав за можливе проводити розгляд справи без їх участі. Суд, всебічно з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини та приходить до наступного. Судом установлено, що [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) зареєстрована як фізична особа-підприємець 11.09.2013 та взята на облік як платник податків. Згідно наказу ГУ ДПС у Сумській області від 07.07.2023 №961-кп, виданого ГУ ДПС у Сумської області, на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75 п.п. 78.1.7 п. 78.1,п. 78.2 ст. 78, ст. 79 та п.п. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, у зв`язку із припинення підприємницької діяльності, необхідно провести документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи - платника податків [PERSON] за період діяльності з 01.01.2017 по 27.12.2018 щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. З 12.09.2023 повинна була розпочатись документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи - платника податків [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період діяльності з 01.01.2017 по 27.12.2018. Повідомлення та наказ про проведення перевірки платнику було направлено поштовим зв`язком, про поштова кореспонденція повернулась у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Відповідно до п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належними чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п. 4.24 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені пластинку податків (його представнику). Згідно з п. 42.5 ст. 42 Податкового кодексу України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходження посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомлення про вручення із зазначенням причини невручення. Згідно інформаційних баз даних ГУ ДПС у Сумській області, платник податків [PERSON] для проведення розрахунків використовувала наступні банківські рахунки відкриті в АТ КБ «Приватбанк»: № [NUMBER] (980 - українська гривня), [NUMBER] (980 - українська гривня), № [NUMBER] (980 - українська гривня), [NUMBER] (980 - українська гривня). Правовий режим банківської таємниці визначається, зокрема, статтями 1058, 1076 Цивільного кодексу України, статтями 60 - 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Відповідно до статті 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Статтею 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банківською таємницею є інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк. Встановлений законом режим банківської таємниці не має абсолютного характеру, оскільки передбачено правомірні правові дії щодо розкриття такого виду інформації, і саме на суд як орган державної влади покладено обов`язок у кожному конкретному випадку оцінити нагальну потребу в розкритті такої інформації. Статтею 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначений порядок розкриття банківської таємниці, відповідно до частини першої якої інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема: за рішенням суду (п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону). З аналізу зазначеного закону слідує, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську таємницю, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію. Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність провести перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності. При цьому своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплата податків та зборів (обов`язкових платежів) здійснюється шляхом проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок, підстави та порядок яких визначені законом. Сама по собі необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок згідно з процедурою, визначеною главою 8 Податкового кодексу України. В цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 348 ЦПК України у заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено. Згідно роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у пункті 12 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» № 10 від 30 вересня 2011 року, згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У зв`язку із цим у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо. Відповідно до пунктів 20.1.4. і 20.1.5. статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком. Відповідно до пункту 78.1. статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з підстав, зазначених у цьому пункті даної статті. Підставою проведення документальної позапланової невиїзної перевірки у наказі № 961-кп від 07.07.2023 зазначено підпункт 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України, згідно із яким розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків. У своїй заяві ГУ ДПС у Сумської області посилається на необхідність розкриття банківської інформації з метою всебічного, повного та об`єктивного вивчення фінансово-господарської діяльності, встановлення суми можливих збитків, завданих платником податків, встановлення порушень чинного законодавства, на підставі наказу № 961-кп від 07.07.2023, у якому зазначено про необхідність проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з метою перевірки правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. У статті 75 Податкового кодексу України зазначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність провести перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності. При цьому, своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплата податків та зборів (обов`язкових платежів) здійснюється шляхом проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок, підстави та порядок яких визначені законом. Відповідно до підпункту 75.1.2. пункту 75.1. статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Пунктом 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» № 10 від 20.09.2011, роз`яснено, що саме по собі неподання у встановлений строк податкової декларації або їх розрахунків, необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок, згідно з процедурою, визначеною главою 8 Податкового кодексу України. У цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці. У зв`язку із цим у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18 листопада 2019 року у справі № 752/19172/18, у постанові від 28.05.2020 у справі № 761/13288/19. Аналізуючи вищевикладені доводи у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви Головного управління Державної податкової служби у Сумській області, оскільки судом встановлено наявність правових підстав для надання такої інформації, а також повноважень заявника на отримання вказаної інформації. У відповідності до частини третьої статті 350 та пункту 6 частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. На підставі наведеного та

Outcome: approved