Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 07.07.1990 року зареєстрував шлюб з відповідачкою, від цього шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що подружнє життя не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на життя та сімейні цінності. З червня 2012 року дружина переїхала від нього на нове місце проживання, де і проживає на даний час. Проживаючи тривалий час окремо, втратили взаємний інтерес один до одного. Вважає, про при тих відносинах, що між ними склалися подальше збереження шлюбу не можливе, та не має наміру для відновлення шлюбних стосунків. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 07.07.1990 року виконкомом Приютської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 8. Ухвалою суду 14 лютого 2024 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву до суду в якій просить провести розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до вимог процесуального закону, через рекомендоване повідомлення, оголошення на офіційному веб-сайті Судова влада України та за допомогою SMS - повідомлення. Надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Просить вимоги позивача задовольнити у повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до ст. 105 ч. 3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 07.07.1990 року у виконкомі Приютської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] (а.с.3). Сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.12.2014 року (а.с.4). Звертаючись до суду із позовом про розірвання шлюбу, позивач зазначає, що з червня 2012 року разом не проживають, подружнє життя не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на життя та сімейні цінності. Вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе. Приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, причини розлучення, вказані в позовній заяві та небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі, оскільки жодна із сторін не висловила бажання щодо надання строку для примирення. Враховуючи, що позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, подальше спільне життя буде суперечити інтересам сторін. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України). На підставі викладеного,

Outcome: approved