Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

Позивач звернувся\~в суд\~з позовом\~про стягнення\~заборгованості із\~ [PERSON] ,\~посилаючись на\~те,\~що 28.12.2020\~між Товариством\~обмеженою відповідальністю\~ «\~Лінеура Україна»\~та [PERSON] \~було укладено\~договір кредиту\~№1396090\~.\~Згідно кредитного\~договору відповідач\~отримав кредит\~в розмірі\~10000\~грн.\~на умовах\~строковості,\~поворотності оплатності.\~ Відповідач\~не повернув\~отриманий кредит\~в встановлений\~кредитним договором\~термін та\~не сплатив\~нараховані інші\~платежі,\~у тому\~числі проценти\~за кредитним\~договором,\~сума боргу\~відповідача за\~кредитним договором\~станом 09.02.2024\~становить:\~36790\~грн. 02 листопада 2021 року між Товариством обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «К9» укладено договір факторингу №2-01102021 за яким ТОВ «ФК «К9» набуло право грошової вимоги боржників в тому числі і відповідача. Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість, що складає 36790 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, але в позові просив розглядати справу без його участі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином. Відзив на позов не надала, а тому виходячи з вимог статті 280 ЦПК України суд визнає причину неявки позивача поважною та знаходить можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував позивач. Судом встановлено, що 28.12.2020 між Товариством обмеженою відповідальністю « Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір кредиту №1396090. Пунктом 1.2. Кредитного договору визначено, що Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти, на умовах строковості, зворотності, платності , а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати обов`язки передбачені договором. Строк повернення кредиту згідно кредитного договору завершився 29.05.2021 року. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно кредитного договору. Відповідач не повернула отриманий кредит в встановлений кредитним договором термін та не сплатила нараховані інші платежі, у тому числі проценти за кредитним договором. Отже, сума боргу відповідача за кредитним договором станом 09.02.2024 становить 36790 грн., в тому числі: основний борг 10000 грн., 26790грн заборгованість за процентами. Заборгованість відповідача підтверджується розрахунком заборгованості за договором №1396090 від 28.12.2020 станом на 02.11.2021. 02 листопада 2021 року між Товариством обмеженою відповідальністю « Лінеура Україна» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «К9» укладено договір факторингу №2-01102021 за яким ТОВ «ФК «К9» набуло право грошової вимоги боржників в тому числі і відповідача. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Всупереч вищезгаданим нормам цивільного законодавства та умовам Кредитного договору Відповідач свої зобов`язання перед Позивачем щодо повернення, сплати кредиту, та нарахованих інших платежів, у тому числі процентів, не дотримується, тим самим порушує істотні умови Кредитного договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі - відшкодування збитків. У відповідності до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У свою чергу під збитками законодавець у ст. 22 ЦК України розуміє витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Пунктом 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, на адресу відповідача банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Крім того, позивач ставить питання про стягнення з відповідача понесених судових витрат в сумі 2430 гривнь сплаченого судового збору. Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Сплата судового збору позивачем підтверджена платіжним дорученням № 25041 від 06.02.2024 року. Зважаючи на вказане, суд знаходить, що відповідач повинна нести перед позивачем відповідальність за невиконання умов укладеного договору. Враховуючи обставини справи, на підставі ст.ст. 526, 530, 546, 1054, 1055 ЦК України, та

Outcome: approved