Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-07 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою та просить видати обмежувальний припис відносно [PERSON] , [INFO] , проживаючого в с. Кружики, Самбірського району Львівської області, строком на 6 місяців із забороною наближатися менше 100 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити ведення листування, телефонних переговорів з [PERSON] , або контактування з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, а також переслідування його та в будь який інший спосіб спілкування з ним. Заявник вказує, що [PERSON] будучи його сином чинить відносно нього домашнє насильство, яке виражається в образах нецензурними словами, погрозах фізичною розправою, що підтверджується витягами з матеріалів адмінпрактики № 3024043344513780, 3022005360638964,3023121436130609,3022136361511913. Так, зокрема, 27.12.2021 року, перебуваючи за адресою: по [ADDRESS] ,\~ [PERSON] \~вчинив конфлікт\~зі своїм\~батьком [PERSON] ,\~під час\~якого ображав\~його різними нецензурними та образливими словами, погрожував фізичною розправою, що підтверджується постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28.01.2022 року у справі № 452/61/22 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.. 12.05.2022 року, о 19.00 год. та 13.05.2022 року о 14.30 год., [PERSON] перебуваючи за адресою: в [ADDRESS] , вчинив конфлікти із своїм батьком [PERSON] , під час яких ображав його різними нецензурними га образливими словами, чим своїми діями повторно протягом року вчинив насильство в сім`ї, що підтверджується постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11.07.2022 року у справі № 452/1122/22. Також, [PERSON] , 27.04.2023 року о 14.00 год., перебуваючи за місцем свого проживання в [ADDRESS] , вчинив конфлікт із своєю мамою [PERSON] , під час якого ображав її різними нецензурними та образливими словами, погрожував їй розправою, чим своїми діями повторно протягом року вчинив насильство в сім`ї., що підтверджується постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15.05.2023 року у справі № 452/1867/23. Таким чином, [PERSON] не дає душевного спокою своїм батькам. Погрожує їм фізичною розправою, ображає нецензурними словами, тим самим принижуючи їхню честь і гідність, залякує, відтак завдає їм своїми діями психологічних страждань та погіршення якості життя. З вищевказаних підстав заявник неодноразово звертався у поліцію, що підтверджується зібраними доказами. Незважаючи на заходи, які застосовуються до [PERSON] його поведінка відносно заявника не змінюється, він продовжує чинити психологічне насильство над ним. У результаті такої непередбачуваної та протиправної поведінки свого сина заявник перебуває у постійному стресі та страху за своє життя та здоров`я, боїться повертатися до свого дому, що впливає на якість його життя та здоров`я. [PERSON] та його представник - адвокат Куцалаба Г.В. в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до абз. 2 ч. 1\~ст. 350-5 ЦПК України\~неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Дослідивши матеріали заяви про видачу обмежувального припису, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до правил\~ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Правовідносини, що склалися між учасниками справи регулюються спеціальним\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а також міжнародно-правовими актами, під час вирішення такої категорії справ обов`язковому застосуванню підлягає судова практика Європейського суду з прав людини. Частиною 2\~ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою\~статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини 1 статті 1 Закону визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої\~статті 350-4 ЦПК України\~у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини першої\~статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Суд під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису має надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів як заявника, так і осіб, відносно яких заявник просить видати обмежувальний припис, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди також мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. За змістом частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як випливає із змісту\~ст. 350-4 ЦПК України\~особа, яка звертається до суду із заявою про видачу обмежувального припису, повинна зазначити обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та надати докази, що їх підтверджують (за наявності). У разі неможливості надати докази, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування. Судом встановлено, що заявник [PERSON] посилається на те, що він неодноразово піддавалася фізичному насильству з боку [PERSON] та звертався до органів Національної поліції України з приводу фактів психологічного та фізичного насильства над ним. Із долучених до матеріалів справи постанов Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28.01.2022 року та 11.07.2022 року вбачається, що [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства відносно свого батька [PERSON] . На даний час заявник звертається до суду із заявою про видачу обмежувального припису з приводу вчинення над ним домашнього насильства з боку [PERSON] . У відповідності ст. 39 КУпАП, якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню. З наданих суду доказів суд не вбачає в діях [PERSON] повторності протягом року вчинення домашнього насильства відносно свого батька [PERSON] заявника у справі. Крім того судом встановлено, що останній випадок домашнього насильства мав місце 12 травня 2022 року, як про це зазначено в постанові суду від 11.07.2022 року. З цієї дати і по даний час заявник [PERSON] не надав суду жодного належного і допустимого доказу про те, що [PERSON] \~продовжував вчиняти щодо нього протиправні дії у виді домашнього насильства, або що існують ризики продовження щодо нього протиправних дій. Тобто заявник не надав суду доказів, на підставі яких можна зробити висновки про наявність ризиків продовження у майбутньому домашнього насильства у відношенні до нього у будь-якому його прояві зі сторони [PERSON] . Таким чином, враховуючи, що суду не надано достатніх належних, допустимих, та переконливих доказів для оцінки ризиків вчинення насильства заінтересованою особою відносно заявника, настання наслідків його вчинення, що надавало б правову підставу для видачі обмежувального припису, суд дійшов до висновку що в задоволенні заяви про видачу обмежувального припису слід відмовити. При цьому суд не приймає до уваги як належні докази, долучені заявником витяги з матеріалів адмінпрактики №3024043344513780, №3022005360638964, №3023121436130609, №3022136361511913 та постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15.05.2023 року, з якої вбачається, що [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері [PERSON] , оскільки дані докази не підтверджують вчинення домашнього насильства безпосередньо відносно заявника [PERSON] та відповідно, у зв`язку з цим, необхідності видачі судом обмежувального припису для [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 650-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Outcome: dismissed