Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

Зміст позовних вимог 23 березня 2023 року АТ «ПУМБ» звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості, який обґрунтували тим, що 16 лютого 2020 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1001553194601 та видано кредит в сумі 86 678 гривень. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином уже довготривалий строк, у зв`язку із чим, станом на 30 листопада 2023 року, заборгованість відповідача перед позивачем становить 107 400, 87 гривень, з яких: 57 573, 66 гривні - заборгованість за кредитом; 25,55 гривень - заборгованість по процентам; 49 801, 66 гривень - заборгованість за комісією. Просили стягнути вказану заборгованість та судові витрати. Заявою від 12 грудня 2023 року позивачем було уточнено позовні вимоги, відповідно до яких просили стягнути із відповідача заборгованість по кредитному договору №1001553194601 від 16 лютого 2020 року, яка складається із: заборгованості по сумі кредиту - 57 573, 66 гривень; заборгованості по процентах - 25, 55 гривень; заборгованості по комісії - 49 801, 66 гривень. В судовому засіданні представник позивача Киричук Г.М. , уточнені позовні вимоги підтримала із наведених у ньому підстав та просила задовольнити. Процесуальні судові рішення у справі Ухвалою від 04 квітня 2023 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Зміст заперечень відповідача В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала частково, зазначила, що заборгованість по кредиту нею сплачено на суму 46 200 гривень. Позиція суду Згідно із положеннями статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь - якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: 1) верховенство права; 2)повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3)гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4)змагальність сторін; 5)диспозитивність; 6)пропорційність; 7)обов`язковість судового рішення; 8)забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9)забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10)розумність строків розгляду справи; 11)неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12)відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 16 лютого 2020 року на підставі заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1001553194601 між АТ «Перший український міжнародний банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, на підставі якого відповідачу видано кредит в сумі 86 678 гривень зі сплатою відсотків в розмірі 0,01% річних, а також комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 3,99%. У заяві вказано, що [PERSON] підписанням вказаної заяви беззастережно підтвердила, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування (надалі за текстом ДКБО) фізичних осіб, яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї заяви підтвердила свою згоду на укладення Договору страхування (а.с. 5). Підписана заява містить графік платежів із сумою платежу за розрахунковий період, комісію за обслуговування кредитної заборгованості та публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у новій редакції, яка діє з 12 червня 2019 року (а.с.6-14). Відповідно до платіжної інструкції № TR.41015571.80788.8810 від 17 лютого 2020 року, АТ «ПУМБ» виконало свою частину умов кредитного договору у повному обсязі та перерахувало [PERSON] суму кредиту в розмірі 86 678 гривень (а.с. 16). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 1001553194601 від 16 лютого 2020 року станом на 30 листопада 2023 року заборгованість у відповідача перед позивачем становила 107400, 87 гривень, з яких: 57573, 66 гривні - заборгованість за кредитом; 25,55 гривень - заборгованість по процентам; 49801, 66 гривень - заборгованість за комісією (а.с. 94-96). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Оскільки, вимоги про стягнення заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості відповідач не визнала, посилаючись на норми Законів України «Про захист прав споживачів» та «Про споживче кредитування», а також на судову практику, вважаючи зазначену умову договору нікчемною. На переконання суду, вимога банку щодо стягнення заборгованості за комісією, як складової заборгованості за кредитним договором № 1001553194601 від 16 лютого 2020 року задоволенню не підлягає, з огляду на наступне. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, ЗУ «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч.1, 2 ст. 11 вказаного закону, після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності ЗУ «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування». З правової позиції висловленій в постанові Верховного Суду від 16 серпня 2023 року у справі №176/1445/22 вбачається, що за відсутності належних і допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною в таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними. Укладеним між сторонами кредитним договором встановлено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 3,99 % без уточнення систематичності запиту інформації щодо кредиту споживачем. Враховуючи те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення кредитного договору, укладеного між АТ «ПУМБ» та [PERSON] щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в розмірі 3,99 %, є нікчемним. Таким чином, позовні вимоги банку про стягнення з [PERSON] заборгованості за комісією є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд приходить до висновку, що розрахунок, проведений позивачем АТ «ПУМБ», є частково обґрунтованим. А тому, позовні вимоги АТ «ПУМБ» підлягають до часткового задоволення в розмірі 57573, 66 гривні - заборгованість за кредитом; 25,55 гривень - заборгованість по процентам. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в сумі 1204,21 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: partial