Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

25 грудня 2023 року (відправлено поштою) представниця позивачки [PERSON] - адвокат Губина Анна Юріївна звернулася від імені та в інтересах позивачки до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до Козельщинської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ципко Тетяна Анатоліївна, у якій просила: - визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме: житловий будинок літера «А,а», сарай літера «Б, б, б1, б2, Е», навіс літера «Бн, Бн 1», вбиральня літера «Г», літній душ літера «Д», колодязь літера «К», огорожа № 1,3, хвіртка №2, ворота №4, у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] ; - витребувати від приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ципко Т.А. спадкову справу № 29/2023 після померлого [INFO] [PERSON] ; - судові витрати покласти на позивача. Процесуальні дії у справі Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 03 січня 2024 рокупозовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 19 лютого 2024 року (а.с. 39-40). Цією ж ухвалою залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ципко Тетяну Анатоліївну та витребувано від третьої особи копію спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] . 22 січня 2024 року від третьої особи приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ципко Тетяни Анатоліївни, на виконання ухвали суду від 03 січня 2024 року, надано копію спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 45-112). Ухвалою суду від 19 лютого 2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 березня 2024 року (а.с. 120-121). У судове засідання 11 березня 2024 року позивачка [PERSON] та її представниця адвокат Губина Анна Юріївна не з`явилися, представницею позивачки подано заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 126). Відповідач Козельщинська селищна рада належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, подав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с. 44). Третя особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ципко Тетяна Анатоліївна, належним чином повідомлена про місце, дату та час судового засідання, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала та покладалася на розсуд суду (а.с. 124). Інші заяви по суті, клопотання, заяви від учасників справи не надходили. Згідно зі ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Справу розглянуто у судовому засіданні 11 березня 2024 року за відсутності учасників справи та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає ч. 1 ст. 223 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Аргументи сторін Позиція позивача (а.с. 27-30) Обґрунтовуючи свою позовну заяву позивачка зазначила, що [INFO] помер її дідусь - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . За життя померлому також належала земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, площею 0,0925 га, кадастровий номер: 5322055100:30:001:0015, за адресою: [ADDRESS] . На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не складав, а тому спадкування належного йому майна здійснюється за законом. Спадкоємцями за законом після померлого [PERSON] є дружина - [PERSON] та дочка - [PERSON] , які відмовились від спадщини на користь [PERSON] . В установлений законом шестимісячний строк після смерті діда позивачка як спадкоємиця за законом подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса, на підставі якої було відкрито спадкову справу. Зазначила, що у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності та підтверджують належність житлового будинку спадкодавцеві, постановою приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ципко Т.А. їй було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину, що й стало підставою для звернення з позовом до суду. При нормативному обґрунтуванні позивачка посилалася на статті 15, 16, 25, 328, 1216, 1217, 1218, 1221, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297 Цивільного кодексу України, ст. 86 ЦК УРСР, ст. 3, 27, 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 78, 80 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування зазначені згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Позиція відповідача (а.с. 60). Відповідач Козельщинська селищна рада у поданій заяві проти задоволення позовних вимог не заперечував. Позиція третьої особи (а.с. 124). Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ципко Тетяна Анатоліївна проти задоволення позовних вимог не заперечувала та покладалася на розсуд суду. Фактичні обставини справи, встановлені судом [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Козельщинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 15), та копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (номер витягу 00039734684) від 18 травня 2023 року (а.с. 50-51). Після його смерті відкрилася спадщина, у тому числі на земельну ділянку площею 4,5801 гектари, кадастровий номер 5322085000:00:005:0027, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Полтавська область, Кременчуцький район, Хорішківська сільська рада, та на земельну ділянку площею 5,7859 гектари, кадастровий номер 5322055100:00:003:023, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Козельщинської селищної ради Кременчуцького (колишнього Козельщинського) району Полтавської області; та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] є онукою [PERSON] , що вбачається з таких доказів: Позивачка [PERSON] , [INFO] , до укладання шлюбу з [PERSON] мала прізвище « [PERSON] », що вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 19.09.2023 (номер витягу 00041470719) (а.с. 76-77) та копії свідоцтва про одруження від 22 вересня 2001 року серії [NUMBER] (а.с. 52 на звороті). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15 вересня 1982 року відділом РАЦС Крюківського райвиконкому м. Кременчук, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 52), що також вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 19.09.2023 (номер витягу 00041470568) (а.с.74). [PERSON] , 1942 року народження, є дружиною померлого [INFO] [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про одруження від 24 грудня 1961 року серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] після укладення шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 58), та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 19.09.2023 (номер витягу 00041466114) (а.с. 67). [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про народження від 26 листопада 1962 року серії [NUMBER] (а.с. 61) та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 19.09.2023 (номер витягу 00041466226) (а.с.69). Зміна дошлюбного прізвища дочки померлого « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] » підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 26.10.2022 (номер витягу 00037301570), відповідно до якого [PERSON] після укладення шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 62 на звороті), та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 19.09.2023 (номер витягу 00041467631) (а.с. 70 на звороті). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 26.10.2022 (номер витягу 00037297077) вбачається, що [PERSON] після укладення шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 63 на звороті), що підтверджується також повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 19.09.2023 (номер витягу 00041467825) (а.с. 72 на звороті). Отже, [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] та матір`ю позивачки [PERSON] . 18 травня 2023 року [PERSON] , [INFO] , звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ципко Т.А. зізаявою про відмову від спадщини за законом, за заповітом, за заповідальним розпорядженням на майно померлого [INFO] її батька [PERSON] на користь онуки померлого, [PERSON] (а.с. 58 на звороті). У цей же день 18 травня 2023 року [PERSON] , [INFO] , звернулася до Козельщинської державної нотаріальної контори зізаявою про відмову від належної їй частки спадщини на майно померлого [INFO] її чоловіка [PERSON] на користь онукипомерлого, [PERSON] , [INFO] (а.с. 57). 18 травня 2023 року позивачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ципко Т.А. з заявою про прийняття спадкового майна, яке залишилося після смерті [INFO] її діда [PERSON] (а.с. 47). На підставі заяви позивачки у цей день приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ципко Тетяною Анатоліївною заведено спадкову справу №70669779 (номер у нотаріуса 29/2023), що підтверджується копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 18.05.2023 (номер витягу 72519671) (а.с. 16, 56 на звороті). З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (номер інформаційної довідки 72519489) від 18.05.2023 вбачається, що заповіти, спадкові договори померлим [PERSON] не складалися та не укладалися (а.с. 55 на звороті-56). З копії державного акту на право власності на земельну ділянку від 23 серпня 2005 року серія ПЛ № 055472, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010554500059 вбачається, що за життя [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0925 га, кадастровий номер 5322055100:30:001:0015, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель (а.с. 18). Факт обліку за померлим [INFO] [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , підтверджується довідкою виконавчого комітету Козельщинської селищної ради від 09.11.2023 № 02-04/2225 (а.с. 19). З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (номер інформаційної довідки 72519462) від 18.05.2023 вбачається, що свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не видавалися (а.с. 54-55). На замовлення позивачки [PERSON] ТОВ «Бюро технічної інвентаризації міжрегіональне» виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (а.с. 20-25). З технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , виготовленого станом на 29 листопада 2023 року (інвентаризаційна справа № 9701), вбачається, що рік спорудження/реконструкції житлового будинку- 1968; на схемі розташування будівель та споруд на земельній ділянці (кадастровий номер 5322055100:30:001:0015) розташовані: житловий будинок - літера «А, а», сарай - літера «Б, б, б1, б2, Е», навіс - літера «Бн, Бн 1», вбиральня - літера «Г», літній душ - літера «Д», колодязь - літера «К», огорожа № 1, 3, хвіртка №2, ворота №4 (а.с. 22); зазначено план будинку садибного типу; експлікацію приміщень будинку садибного типу та зазначено характеристику будинку садибного типу, господарських будівель та споруд, період спорудження яких з 1968 по 1980 роки. На замовлення [PERSON] суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «АН ДІОН ВЕСТ» проведено незалежну оцінку майна та надано звіт від 17 листопада 2023 року, відповідно до якого оціночна вартість житлового будинку, загальної вартості 60,7 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , складає 107000,00 грн (а.с. 26-27). Відповідно до довідки КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» від 21.09.2023 № 4255 за даними архівного обліку станом на 28.12.2012 в КП «КМБТІ» право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано (а.с. 66 на звороті). 16 жовтня 2023 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ципко Т.А. видано позивачці [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 4,5801 гектари, кадастровий номер 5322085000:00:005:0027, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Полтавська область, Кременчуцький (Козельщинський) район, Хорішківська сільська рада (а.с. 105) та проведено нотаріусом відповідну реєстраційну дію (а.с. 106). Також 16 жовтня 2023 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ципко Т.А. видано позивачці [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 5,7859 гектари, кадастровий номер 5322055100:00:003:0023, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Полтавська область, Кременчуцький (Козельщинський) район, Козельщинська селищна рада (а.с. 107) та проведено нотаріусом відповідну реєстраційну дію (а.с. 108). 17 жовтня 2023 року позивачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ципко Т.А. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [INFO] її діда [PERSON] : житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 109). Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ципко Т.А. від 17 листопада 2023 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після померлого [INFO] [PERSON] з тих підстав, що нотаріусу не надано документи, які б підтверджували право власності померлого на вказаний об`єкт нерухомого майна (а.с. 17, 111). Застосовані судом норми права Згідно зі ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права може бути способом захисту цивільних прав та інтересів (ч. 2 ст. 16 ЦК України). Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виходячи з положень ч. 1-2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 1273 ЦК України передбачено право на відмову від прийняття спадщини: спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1273 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно зі ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Згідно зі п. 3, 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 9) судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (надалі - Роз`яснення) право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об`єкт самочинного будівництва.. Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК. За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку… При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов`язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, а нотаріус зобов`язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). При дотриманні названих умов, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду шляхом оскарження дій нотаріуса за правилами позовного провадження. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину. Проте практика розгляду спадкових справ без попереднього звернення спадкоємців у нотаріальну контору та відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії склалася в окремих судах усіх областей. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Окрім загального кола обставин, які встановлюються судом при вирішенні всіх спорів про право на спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з`ясовувати: 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності. Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року N 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року N 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за N 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 07 грудня 1990 року N 553-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року N 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за N 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року N 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року N 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року N 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками N 32 та N 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до п. 78 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не вимагається в разі державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року. Згідно з п. 80 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, також може проводитися на підставі документів, передбачених статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Згідно з п. 3.3 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до п. 4.12 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення Судом встановлено, що [INFO] помер дід позивачки - [PERSON] . За життя померлому належало три земельні ділянки, у тому числі земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, площею 0,0925 га, кадастровий номер: 5322055100:30:001:0015, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також за померлим обліковувався житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами розташований на даній земельній ділянці. З технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами вбачається, що рік спорудження/реконструкції житлового будинку - 1968, а інших будівель та споруд з 1968 по 1980 роки. Спадкоємцями за законом першої черги споріднення після померлого [PERSON] є його дружина - [PERSON] та дочка - [PERSON] , які відмовились від прийняття спадщини на користь [PERSON] , яка є рідною онукою померлого [PERSON] . Позивачка [PERSON] в силу ст. 1265 ЦК України є спадкоємицею п`ятої черги після померлого [INFO] діда - [PERSON] . Спадщину у шестимісячний строк, встановлений законом, прийняла шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса. На дві земельні ділянки, що входили до складу спадщини, позивачка отримала відповідні свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку. Проте оформити право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не змогла, оскільки відсутній відповідний правовстановлюючий документ на успадковане нею нерухоме майно. Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ципко Т.А. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності та підтверджують належність цього нерухомого майна спадкодавцеві. Позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальному порядку у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно та відсутністю можливості такий документ отримати у позасудовому порядку. До набрання чинності Цивільним кодексом України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на будинки та споруди не залежало від державної реєстрації. Матеріали справи не містять відомості про самочинне будівництво будинку з господарськими будівлями та спорудами. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами побудований на земельній ділянці з відповідним цільовим призначенням, що належала на праві приватної власності померлому спадкодавцеві. Органом місцевого самоврядування підтверджено факт облікування житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами за померлим. Належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно є звернення спадкоємців до суду з вимогами про визнання права на нерухоме майно в порядку спадкування. Оскільки позивачка являється єдиною спадкоємицею, яка належним чином прийняла спадщину після померлого діда; спорудження/будівництво житлового будинку з господарськими будівлями відбулося у 1968 -1980 роках та на момент виникнення права власності померлого на нерухоме майно діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації права власності на нерухоме майно; визнання права на нерухоме майно - житловий будинок не порушує права інших осіб, у тому числі відповідача, і іншим шляхом вирішити спір про право у позасудовому порядку неможливо, суд приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити. Розподіл судових витрат Згідно зі ч. 1, 9 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачкою при зверненні до суду судового збору у сумі 1073 гривні 60 коп., про що свідчить квитанція про сплату судового збору (а.с. 1). Зважаючи на позицію позивачки щодо покладення судових витрат на неї, суд судові витрати не розподіляє та залишає їх за позивачкою. На підставі викладеного,

Outcome: approved