Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 3% річних та інфляційних витрат нарахованих на суму боргу на підставі ст.. 625 ЦК України, посилаючись на те, що 26.06.2008 був укладений Кредитний договір №0401/08/26-ZNv, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 55000 (П`ятдесят п`ять тисяч гривень 00 копійок ) зі сплатою 14 % річних. 29.11.2010 рішенням по справі №2-1227/10, що виніс Берегівський районний суд Закарпатської області, стягнуто з [PERSON] 617160,90 (Шістсот сімнадцять тисяч сто шістдесят гривень 90 копійок) заборгованості за Кредитним договором та 1700 (Одна тисяча сімсот гривень, 00 коп) судового збору. Станом на дату подачі позову вищевказане Рішення суду залишається невиконаним. 26.03.2019 між ПАТ "Банк\~Форум"\~та ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ "Банк Форум" відступило ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", а ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" набуло права вимоги за кредитними договорами до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту №0401/08/26-ZNv . У відповідності\~до ухвали,\~що виніс\~Берегівський районний\~суд Закарпатської\~області,\~від 12.09.2019\~замінено стягувача\~у справі\~№297/1739/19\~на ТОВ\~"ФК\~"Інвестохіллс\~Веста". Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою\~статті 509 ЦК України\~зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. За змістом статей\~524,\~533-535\~і\~625 ЦК України\~грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Відповідно до\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у\~статті 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такі висновки викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц. Правовий аналіз положень статей\~526,\~599,\~611,\~625 ЦК України\~дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі №916/190/18 (провадження №12-302гс18). Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за Кредитним договором не припинилося, і таке рішення і на час розгляду даної справи відповідачами не виконано, а заборгованість за Кредитним договором - не погашена. Зобов`язання, яке існує у відповідача перед позивачем, є зобов`язанням, яке визначене за рішенням суду у національній валюті - гривні. Відтак, кредитор має право на отримання сум, передбачених\~статтею 625 ЦК України, в тому числі, і інфляційних втрат. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачем надано розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, виходячи із заборгованості боржника за тілом кредиту, яка була встановлена рішенням Берегівського районного суду від 29.11.2010 року в справі № 2-1227/10 - в сумі 617\~160,90 грн. Главою 19 ЦК України\~визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених\~статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу). Пунктом 6.8 Кредитного договору встановлено строк позовної давності тривалістю в 10 років.

Outcome: approved