Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

У вересні 2021 року позивач Кредитна спілка «Станіславська» надіслав до суду позов до відповідача 1 [PERSON] , відповідача відповідача 2 [PERSON] , відповідача 3 [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 26 жовтня 2018 року між Кредитною спілкою «Станіславська» і [PERSON] був укладений договір № 182пш у сумі 16\~000,00 грн. Строк користування кредитом за даним договором становить 36 місяців, розпочинається з 26 жовтня 2018 року і закінчується 26 жовтня 2021 року. Проценти за користування кредитом встановлюються у розмірі 49,5% процентів річних. Кредитодавець нараховує проценти за користування кредитом за кожен календарний день фактичного користування кредитом (за основу береться 365 днів у році), а Позичальник сплачує ці проценти щомісячно не пізніше 25 числа кожного місяця. Нарахування процентів Кредитодавцем здійснюється за фактичний строк користування кредитом і починається з наступного дня після отримання Позичальником кредиту. Нарахування процентів та їх сплата здійснюється до моменту фактичного і повного повернення кредиту. Строк дії договору становить 36 місяців. В забезпечення виконання вказаного договору були укладені договори поруки від 26 жовтня 2018 року з [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до умов договору поруки, відповідачі [PERSON] та [PERSON] зобов`язуються перед позивачем відповідати усім своїм майном по зобов`язанням відповідача [PERSON] , які випливають з кредитного договору від 26 жовтня 2018 року № 182пш. Згідно умов договору поруки, порука припиняється після 26 жовтня 2028 року. Внаслідок невиконання відповідачами умов зобов`язань за договором від 26 жовтня 2018 року № 182пш виникла заборгованість. Виходячи з наведеного, позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача поточну заборгованість за кредитним договором № 182 пш від 26 жовтня 2018 року станом на 15 вересня 2021 року в розмірі 14312,06 грн, заборгованість по процентах за користування кредитом за період з 13 лютого 2019 року по 15 вересня 2021 року в розмірі 12959,60 грн, а також понесені при зверненні до суду з позовом судові витрати у розмірі 2270,00 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 вересня 2021 року дану справу розподілено головуючому судді Мелещенко Л.В. Ухвалою суду від 23 жовтня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 29 жовтня 2021 року представником позивача подано до суду заяву про збільшення позовних вимог. У даній заяві представник позивача просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача поточну заборгованість за кредитним договором № 182 пш від 26 жовтня 2018 року станом на 26 жовтня 2021 року в розмірі 15959,89 грн, заборгованість по процентах за користування кредитом, нарахованих в період з 13 лютого 2019 року по 26 жовтня 2021 року, в розмірі 13826,22 грн та судовий збір у розмірі 2270,00 грн. (а.с.41-42). 23 травня 2022 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області винесено заочне рішення по цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Станіславська» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Даним рішенням позовні вимоги Кредитної спілки «Станіславська» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено у повному обсязі. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на користь Кредитної спілки «Станіславська», код ЄДРПОУ 25598352, заборгованість за кредитним договором №182 пш від 26 жовтня 2018 року станом на 26 жовтня 2021 року в розмірі 15959,89 грн (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень вісімдесят дев`ять копійок), заборгованість по процентах за користування кредитом, нарахованих в період з 13 лютого 2019 року по 26 жовтня 2021 року, в розмірі 13826,22 грн (тринадцять тисяч вісімсот двадцять шість гривень двадцять дві копійки), усього на загальну суму 32056,11 грн (тридцять дві тисячі п`ятдесят шість гривень одинадцять копійок). Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь Кредитної спілки «Станіславська», код ЄДРПОУ 25598352, судовий збір у розмірі 756,70 грн (сімсот п`ятдесят шість гривень сімдесят копійок). Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь Кредитної спілки «Станіславська», код ЄДРПОУ 25598352, судовий збір у розмірі 756,70 грн (сімсот п`ятдесят шість гривень сімдесят копійок). Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь Кредитної спілки «Станіславська», код ЄДРПОУ 25598352, судовий збір у розмірі 756,70 грн (сімсот п`ятдесят шість гривень сімдесят копійок) (а.с.78-86). Ухвалою суду від 27 травня 2022 року виправлено арифметичну помилку в рішенні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 травня 2022 року у цивільній справі № 344/15133/21, провадження №2/344/803/22 за позовом Кредитної спілки «Станіславська» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, викладено другий абзац резолютивної частини наступним чином: «Стягнути солідарно з [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на користь Кредитної спілки «Станіславська», код ЄДРПОУ 25598352, заборгованість за кредитним договором № 182 пш від 26 жовтня 2018 року станом на 26 жовтня 2021 року в розмірі 15959,89 грн (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень вісімдесят дев`ять копійок), заборгованість по процентах за користування кредитом, нарахованих в період з 13 лютого 2019 року по 26 жовтня 2021 року, в розмірі 13826,22 грн (тринадцять тисяч вісімсот двадцять шість гривень двадцять дві копійки), усього на загальну суму 29786,11 грн (двадцять дев`ять тисяч сімсот вісімдесят шість гривень одинадцять копійок)». В іншій частині рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 травня 2022 року залишено без змін (а.с.88-89). 29 травня 2023 року представник відповідача 3 [PERSON] адвокат Шевчук-Філімон Н.М. звернулася до суду з заявою про скасування заочного рішення суду від 23 травня 2022 року, а також з клопотанням про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення суду від 23 травня 2022 року. У даній заяві представник відповідача просить поновити строк для подання заяви про скасування заочного рішення суду та скасувати заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 травня 2022 року (а.с. 105-111). Ухвалою суду від 31 травня 2023 року прийнято до розгляду заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 травня 2022 року по цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Станіславська» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 16 червня 2023 року представником позивача Кредитної спілки «Станіславська» подано до суду заперечення на заяву про перегляд заочного рішення суду, в якому просить заяву про перегляд заочного рішення суду залишити без задоволення (а.с.146-147). Ухвалою суду від 01 лютого 2024 року поновлено [PERSON] пропущений строк звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення. Заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено. Скасовано заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 травня 2022 року в цивільній справі № 344/15133/21 за позовом Кредитної спілки «Станіславська» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.220-227). Представник позивача Тарновський Г.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні представника відповідача 3 [PERSON] адвокат Шевчук-Філімон Н.М. просила суд у задоволенні позову відмовити, оскільки позивачем пропущений строк позовної давності. Відповідач 1 [PERSON] та відповідач 3 [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, зокрема, відповідачі викликалися через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також жодних інших заяв та клопотань від відповідачів не надійшло. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 26 жовтня 2018 року укладений договір про споживчий кредит № 182пш між Кредитною спілкою «Станіславська», Кредитодавцем, та [PERSON] , Позичальником, відповідно до умов якого Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит у сумі 16\~000,00 грн, а Позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше закінчення строку, встановленого у пункті 1.2 цього договору, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку, передбаченому цим Договором. Строк користування кредитом становить 36 місяців, розпочинається з 26 жовтня 2018 року і закінчується 26 жовтня 2021 року. Реальна річна процентна ставка на дату укладення договору становить 62,43 % річних (а.с.5-8). 26 жовтня 2018 року між Кредитною спілкою «Станіславська», Кредитором, та [PERSON] , Поручителем, укладений договір поруки, згідно якого Поручитель зобов`язується перед Кредитором відповідати усім своїм майном по зобов`язаннях [PERSON] , Боржника, які виникають з кредитного договору № 182пш від 26 жовтня 2018 року (а.с. 9). 26 жовтня 2018 року між Кредитною спілкою «Станіславська», Кредитором, та [PERSON] , Поручителем, укладений договір поруки, за яким Поручитель зобов`язується перед Кредитором відповідати усім своїм майном по зобов`язаннях [PERSON] , Боржника, які виникають з кредитного договору № 182пш від 26 жовтня 2018 року (а.с. 10). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] , зареєстрував шлюб з [PERSON] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 98, 104, 118, 175). [PERSON] та [PERSON] мають посвідчення про пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей (а.с.113, 170). Дитина [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю (а.с. 114-117, 171-174). Батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.119-121, 176-178). Позивач звертався до відповідача 3 [PERSON] з вимогою про повернення заборгованості за кредитним договором (а.с.148). 08 липня 2022 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 344/15133/21, виданого 29 червня 2022 року про стягнення солідарно з [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на користь Кредитної спілки «Станіславська» заборгованості у розмірі 29786,11 грн (а.с.149). 08 липня 2022 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) винесена постанова про арешт коштів боржника [PERSON] у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 344/15133/21, виданого 29 червня 2022 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області (а.с. 150). Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом пункту 1 частини другої\~статті 11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Частинами першою-другою\~статті 202 Цивільного кодексу України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частини першої-другої\~статті 207 Цивільного кодексу України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України,\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно положень частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено частиною першою\~статті 1048 Цивільного кодексу України \~(положення якої застосовуються до спірних правовідносин в силу частини другої\~статті 1054 Цивільного кодексу України), позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до частини другої\~статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивач та відповідач 1 [PERSON] , підписавши 26 жовтня 2018 року договір про споживчий кредит №182пш, обумовили усі умови укладеного договору. Позивач у повному обсязі виконав зобов`язання, надавши відповідачу 1 кредит. За змістом частини першої\~статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частиною першою\~статті 553 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до частини першої-другої\~статті 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до позичальника, так і до поручителя, чи до обох одночасно. Відповідно до частини першої статті 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов`язку боржників /солідарних боржників/ кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно частини першої статті 629 Цивільного кодексу України,\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобов`язань визначено\~статтею 526 Цивільного кодексу України. Так, у\~частині першій статті 526 Цивільного кодексу України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша\~статті 527 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України,\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями статті 610 Цивільного кодексу України визначено, що\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~частини першої статті 611 Цивільного кодексу України,\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частини перша-друга статті 612 Цивільного кодексу України). Як встановлено судом,\~\~відповідач 1 [PERSON] неналежно виконувала взяті на себе зобов`язання за договором про споживчий кредит № 182 пш від 26 жовтня 2018 року у зв`язку з чим заборгованість за даним договором станом на 26 жовтня 2021 року складає 15959,89 грн, заборгованість по процентах за користування кредитом, нарахованих в період з 13 лютого 2019 року по 26 жовтня 2021 року, - 13826,22 грн, усього на загальну суму 29786,11 грн. Відповідно до частини першої-другої статті 614 Цивільного кодексу України,\~особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідачами у даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання, визначеного договором про споживчий кредит № 182 пш від 26 жовтня 2018 року. Розмір заборгованості відповідачами не спростований. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості з укладеним договором або ж спростовували доводи позивача в обґрунтування ним позовних вимог, відповідачами суду не подано. Представником відповідача 3 було заявлено вимогу про застосування позовної давності. За змістом\~статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність\~-\~це строк,\~у межах\~якого особа\~може звернутися\~до суду\~з вимогою\~про захист\~свого цивільного\~права або\~інтересу. Відповідно до частини першої статті 251 Цивільного кодексу України,\~строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. За змістом статті 252 Цивільного кодексу України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Стаття 267 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної\~давності,\~про застосування\~якої заявлено\~стороною у\~спорі,\~є підставою\~для відмови\~у позові.\~ Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. При цьому відмовити в позові через пропуск без поважних причин строку звернення до суду можливо лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог при пропуску строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог. Крім того, відповідно до пункту 11\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Отже, відмовляючи у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності, суд має встановити обґрунтованість чи безпідставність позовних вимог, належним чином мотивувати свої висновки. Так, у випадку обґрунтованості позовних вимог суд може відмовити у їх задоволенні у зв`язку з пропуском строку позовної давності. У випадку недоведеності позову суд відмовляє у його задоволенні саме з цих підстав, а не застосовує наслідки пропуску позовної давності. Стаття 257 Цивільного кодексу України визначає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до\~статті 253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається\~статтею 261 Цивільного кодексу України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 Цивільного кодексу України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті 261 Цивільного кодексу України). Судом встановлено, що у пункті 2.2. укладеного договору про споживчий кредит зазначено, що строк користування кредитом (строк, на який надається кредит) становить 36 місяців, розпочинається з 26 жовтня 2018 року і закінчується 26 жовтня 2021 року (а.с. 6). Датою закінчення строку дії договорів поруки є 26 жовтня 2021 року. Порука припиняться, якщо Кредитор протягом семи років від дня закінчення строку дії договору, вказаного у пункті 3.1. договору, не пред`явить вимогу до Поручителя (а.с. 9-10). З позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором позивач звернувся шляхом надіслання до суду позовної заяви поштовим зв`язком 15 вересня 2021 року (а.с. 12). Посилання представника відповідача 3 на те, що 01 лютого 2021 року позивач пред`явив вимогу відповідачу 3, яка не була отримана останнім (а.с. 148), тому пропущений строк позовної давності, суд оцінює критично, оскільки у вимозі зазначено про сплату поточної заборгованості, а також у договорі про споживчий кредит визначено конкретний строк виконання зобов`язання за даним договором (26 жовтня 2021 року). Позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 182 пш від 26 жовтня 2018 року станом на 26 жовтня 2021 року в розмірі 15959,89 грн та заборгованість по процентах за користування кредитом, нарахованих в період з 13 лютого 2019 року по 26 жовтня 2021 року, в розмірі 13826,22 грн, тобто в межах трирічного строку. Тому суд приходить до переконання, що строк позовної давності не сплинув, Відповідно до вимог частини першої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи те, що у разі порушення боржником, відповідачем 1, зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручителі, відповідач 2 та відповідач 3, відповідають перед кредитором, позивачем, як солідарні боржники, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, тому вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення № 1151 від 15 вересня 2021 року, позивачем сплачено судовий збір за позовом у розмірі 2270,00 грн (а.с. 4). Позовні вимоги задоволені у повному обсязі, тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2270,00 грн в рівних частинах, тобто по 756,70 грн з кожного. На підставі викладеного, відповідно до статей 526, 527, 530, 546, 610-612, 626, 628, 633, 364, 636, 1048, 1054, 1055 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved