Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] , жителька [ADDRESS] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , жителя [ADDRESS] , в якому просить ухвалити рішення про позбавлення батьківських прав відповідача щодо дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28 жовтня 2015 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалося і рішенням Городенківського районного суду від 26.05.2021 (справа № 342/352/21) шлюб розірвано. Проживання відповідача зареєстроване в м. Городенка, але чи він проживає в місті, позивачу не відомо. Діти проживають з [PERSON] в с. Серафинці. Син перейшов до другого класу, а дочка в цьому році піде в перший клас. 02.05.2023 в Городенківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Коломийського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] і їй при реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] ». З часу розірвання шлюбу, відповідач повністю забув про свої права та обов`язки перед дітьми. Він ухилився від виховання дітей, зовсім не спілкується з ними, не інтересується станом їх здоров`я та матеріальним забезпеченням, аліменти на їх утримання сплачує в примусовому порядку і то не регулярно. З часу розірвання шлюбу, відповідач дітей не бачив, він навіть не знає як діти виглядають на даний час. Син ходить до школи, але відповідач ні разу його не відвідав в школі, не інтересувався його навчанням, не спілкувався з класним керівником відносно його навчання, поведінки та дисципліни. Відповідач зовсім не знає про фізичний, духовний та моральний стан дітей. Позивач впевнена, що дочка відповідача не впізнає як батька. Син та дочка взагалі не згадують про відповідача як батька. Така поведінка відповідача по відношенню до дітей дає підстави вважати, що він на протязі уже тривалого часу ухилився від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей без поважних причин, не поважає своїх дітей, відмовився від них, про відсутність в нього батьківського почуття, забув про відповідальність за ухилення від їх виховання. 14 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Городенківської міської ради. Призначені підготовчі засідання по даній справі неодноразово відкладалися за клопотаннями представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Служби у справах дітей Городенківської міської ради та у зв`язку з неявкою відповідача [PERSON] . 07 листопада 2023 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 13.00 год. 28.11.2023 в приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (м. Городенка вул. Героїв Євромайдану, 7, зал судових засідань № 2). В судове засідання викликано осіб, які беруть участь у справі та свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Судове засідання 28 листопада 2023року було відкладено на 11 год. 20 грудня 2023 року, у зв`язку із неявкою відповідача в судове засідання. 19.12.2023 на електронну пошту суду з електронної пошти: [PERSON] надійшла заява, в якій [PERSON] (так зазначено у заяві) просив суд не позбавляти його батьківських прав стосовно його дітей [PERSON] й [PERSON] . Ухвалою суду від 20 грудня 2023 року заяву, підписантом якої зазначено [PERSON] , яка надійшла 19.12.2023 на електронну пошту суду з електронної пошти: [PERSON] - повернуто без розгляду. Визнано обов`язковою явку та участь: відповідача [PERSON] та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Городенківської міської ради по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Городенківської міської ради, яке відбудеться в приміщенні Городенківського районного суду за адресою: Івано-Франківська область, м. Городенка, вул. Героїв Євромайдану,7 о 13 год. 00 хв. на 10 січня 2024 року, для дачі пояснень по справі, що стосуються предмету спору. Справу № 342/959/23 (провадження № 2/342/44/2024),яка була призначена до розгляду на 13:00 год. 10.01.2024 знято з розгляду у зв`язку з тим, що суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Федів Л.М. з 09.01.2024 по 12.01.2024 перебувала у відпустці. Призначене судове засідання 08 лютого 2024року було відкладено на 11:00 год. 29 лютого 2024 року, у зв`язку із неявкою відповідача в судове засідання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві та просила задовольнити. Також ствердила, що відповідач час від часу сплачував аліменти на утримання неповнолітніх дітей, заборгованості по аліментах немає. До жовтня 2023 року відповідач аліменти сплачував, а з жовтня 2023 року позивач відмовилася від аліментів. Рішенням Органу опіки та піклування 18 грудня 2023 року встановлено дні участі відповідача у вихованні дітей. Однак, з грудня 2023 року по теперішній час, відповідач не приходив і не спілкувався з дітьми, подарунків та коштів не передавав. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце проведення призначених судових засідань був повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (судової повістки) та телефонограмою. Відповідач причин неявки суду не повідомив, відзив не подав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Городенківської міської ради- Боднарчук О.Л. в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування Городенківської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , затверджений рішенням Виконавчого комітету Городенківської міської ради від 27.10.2023 № 720, відповідно до якого, орган опіки та піклування Городенківської міської ради вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , жителів с. Серафинці. Представник вказала, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою, тому було надано можливість та шанс відповідачу (батьку дітей) виправитися. Крім того зазначила, що органом опіки та піклування, за заявою батька (відповідача), у грудні 2023 року було прийнято рішення про встановлення днів участі батька у вихованні дітей. Однак, як їм відомо дане рішення відповідач [PERSON] не виконує, до дітей не навідується. Тому, представник вказала, що якщо батько не змінить свою поведінку відносно дітей, то його тоді доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітніх дітей. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача. Вислухавши в судовому засіданні позивача, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями їх свідоцтв про народження, виданими Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, відповідно: серії [NUMBER] , актовий запис № 46 від 10.05.2016; серії [NUMBER] , актовий запис № 45 від 11.05.2017. Рішенням Городенківського районного суду від 26 травня 2021 року по справі № 342/352/21 (провадження № 2/342/414/2021) розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований 28 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №71 від 28.10.2015.Дане рішення суду 29 червня 2021 року набрало законної сили. [PERSON] , [INFO] , після державної реєстрації шлюбу 02 травня 2023 року (відповідний актовий запис № 30 від 02 травня 2023 року) з [PERSON] , [INFO] , присвоєно прізвище « [PERSON] », що доводиться копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 02 травня 2023 року Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Із акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] , [INFO] , складеного комісією Серафинецького старостинського округу Городенківської міської ради, вбачається, що позивач [PERSON] із дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають за адресою: [ADDRESS] ; будинок знаходиться в задовільному стані, будинок належить татові позивача - [PERSON] . Із характеристики учня 2 класу Серафинецького ліцею Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області [PERSON] , [INFO] , виданої Серафинецьким ліцеєм 08.09.2023, встановлено, що [PERSON] навчається в Серафинецькому ліцеї з 01 вересня 2022 року. Зовнішній вигляд дитини охайний. Без поважної причини знання у ліцеї не пропускає. Із ровесниками грається у ігри. Рухливі навички, пов`язані із самообслуговуванням, добре розвинуті. До дорослих відноситься з повагою, сприймає зауваження спокійно. [PERSON] має хороший фізичний і розумовий розвиток, виявляє інтерес до навчання, старанність, співпрацює з іншими дітьми. Доброзичливо ставиться до оточуючих. Рухливий, енергійний, вихований, чуйний, стриманий, ввічливий. Добрий, працелюбний, товариський, завжди в хорошому настрої. Охайний, чистий, доглянутий. Належну увагу вихованню дитини приділяє мама. Вона постійно підтримує зв`язок з ліцеєм та класним керівником, систематично відвідує батьківські збори. За час навчання учня у ліцеї тато жодного разу не з`являвся, навчанням та вихованням дитини не цікавиться. [PERSON] , [INFO] навчається в 2 класі Серафинецького ліцею Городенківської міської ради з 01 вересня 2023 року, що доводиться копією довідки № 35, виданою 15 вересня 2023 року Серафинецьким ліцеєм Городенківської міської ради. [PERSON] , [INFO] навчається в 1 класі Серафинецького ліцею Городенківської міської ради з 01 вересня 2023 року, що доводиться копією довідки № 36, виданою 15 вересня 2023 року Серафинецьким ліцеєм Городенківської міської ради. Згідно копії розрахунку із сплати аліментів по виконавчому листу № 2/342/413/2021 від 14.06.2021 р. про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] , сума коштів, яка підлягає стягненню станом на 01.09.2023 року становить 87576,92 грн., сума коштів, сплачених боржником/стягнутих виконавцем станом на 01.09.2023 року - 78577,00 грн., сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.09.2023 року - 8999,92 грн. Копією протоколу бесіди з дитиною від 18 вересня 2023 року доводиться, що в присутності матері [PERSON] працівниками служби у справах дітей міської ради проведено бесіду з малолітніми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; на підставі ст. 171 Сімейного кодексу України, дітей проінформовано про їх права та з`ясовано думку щодо вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав батька дітей [PERSON] та в ході співбесіди з`ясовано, що [PERSON] навчається в 2 класі, а [PERSON] - в 1 класі Серафинецького ліцею. Діти повідомили, що батька [PERSON] вони не знають, у них є батько [PERSON] , який вітає дітей з днем народження. [PERSON] він подарив пожарну машинку на пульті, а [PERSON] - ляльку. З батьком [PERSON] вони разом відпочивали на річці де влаштували пікнік. Із копії письмових пояснень [PERSON] , адресованих начальнику служби у справах дітей Городенківської міської ради, що надійшли від служби у справах дітей Городенківської міської ради разом із висновком органу опіки та піклування Городенківської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , вбачається, що після розлучення позивач та відповідач залишилися в не найкращих стосунках, однак це не повинно було відображатися на дітях. На перших порах [PERSON] намагався робити спроби примирення та виявляв бажання бачитися з дітьми - телефонував, приїздив у Серафинці, вони бачилися і в Городенці тоже. Однак, [PERSON] не дуже допускали до дітей, казали, що він поганий батько, їх цікавила тільки фінансова сторона. Наразі все це не важливо, непорозуміння між дорослими не повинно відображатися на дітях. В них має бути мама й тато за будь яких обставин. Говорити про те, що діти не впізнають це жахливо. [PERSON] дуже прикро це чути, він дуже сильно любить своїх дітей і хоче з ними бачитись, хоче, щоб вони знали, що в них є батько. Коли сторони розлучилися, діти були ще маленькі й маніпулювати ними й навіювати певну думку дуже легко. [PERSON] картає себе за те, що трохи заскоро відступив, можливо не вистачило сміливості, не знає. Не міг витримати, коли при зустрічі на очах у їх дітей, його виставляли посміховиськом. Звісно це його не виправдовує, треба було не відступати, помилився, про це шкодує. [PERSON] з упевненістю заявляє, що дуже хоче налагодити стосунки із своїми дітьми. Якщо це можливо, він хотів би, щоб йому призначили бодай хоч раз на два тижні можливість бачитися з дітьми. Через тимчасові труднощі з роботою, [PERSON] мав певні затримки з виплатою аліментів, однак при першій можливості надсилає кошти. Офіційно працевлаштуватися зараз складно, тому виплати нерегулярно. Розуміє, що цього мало для утримання дітей, але поки що так, думає, що скоро все стабілізується. [PERSON] хоче заявити, що він проти того, щоб його позбавляли батьківських прав стосовно його дітей [PERSON] й [PERSON] . Він дуже сильно їх любить й хоче, щоб вони знали, що в них тато [PERSON] , а не хтось інший. Просить дати можливість виправитись й стати знову для ним татом. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивача, в судовому засіданні суду показала, що [PERSON] та [PERSON] не проживають більше 3-х років. Щоб батько до дітей приходив у цей період, свідок не бачила. З слів сусідів їй відомо, що батько [PERSON] дітям матеріально не допомагає і аліменти вчасно не виплачував. Свідок була присутня під час розмови, коли [PERSON] вказав, що немає коштів на аліменти, він ніде не працює. Також бачила як у 2021 році бабуся дітей по ліній батька приходила до [PERSON] та [PERSON] на свято Миколая . Свідок на святах (дні народження) у дітей не бувала. Їх діти ходять разом до школи, [PERSON] у школі не бачила. Свідок [PERSON] , яка є матір`ю позивача, в судовому засіданні суду показала, що у її дочки та колишнього зятя [PERSON] є двоє дітей - [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] не проживають разом уже близько 4 роки. Відповідач до дітей не приходить, а тільки один раз прийшов у квітні 2021 року і їм подарував велосипеди, кожному по одному. Кошти (аліменти) [PERSON] сплачував, однак не постійно. Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини. При вирішенні такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах: від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18 (провадження № 61-4014св20), від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18 (провадження № 61-8883св19), від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17 (провадження № 61-13752св19), від 23 грудня 2020 року у справі № 522/21914/14 (провадження № 61-8179св19) від 26 квітня 2023 року у справі № 931/709/21. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»). Позивач [PERSON] , звертаючись до суду з цим позовом, посилалася на те, що відповідач [PERSON] на протязі уже тривалого часу ухилився від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей без поважних причин, не поважає своїх дітей, відмовився від них, про відсутність в нього батьківського почуття, забув про відповідальність за ухилення від їх виховання, що є достатньою підставою для позбавлення його батьківських прав та відповідатиме інтересам дітей. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). У постанові від 02 жовтня 2019 року в справі № 461/7387/16-ц (провадження № 61-29266св18) Верховний Суд вказав, що «звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтована підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оцінювальний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин. За положенням частини шостої статті 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер. Судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Самі по собі встановлені судами факти, що батьки спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, приймають участь у вихованні не у достатній мірі не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості (стаття 5 Декларації про соціальні та правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, особливо у разі передачі дітей на виховання та їх усиновлення на національному і міжнародному рівнях від 03 грудня 1986 року). Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків тощо. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину та освідомлення цього самою дитиною вже несе в собі негативний вплив на її свідомість та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини». В даній справі судом було встановлено, що після припинення шлюбних відносин між сторонами, позивач та відповідач непідтримували спілкування, а їхні стосунки стали неприязними. [PERSON] , бажаючи підтримувати стосунки з дітьми, а ткож щоб брати участь у їх вихованні, звернувся до служби у справах дітей Городенківської міської ради для встановлення графіку побачень з дітьми. Відповідач сплачував аліменти на утримання малолітніх дітей, однак на даний час позивач відмовилася від отримання аліментів. Відповідач, вжитими заходами демонструє бажання зберегти зв`язок з дітьми, налагодити з ними спілкування, бути присутнім в житті дітей. Суд критично оцінює і характеристику з навчального закладу сина сторін - [PERSON] , [INFO] , яку позивач надала на підтвердження невиконання відповідачем свої батьківський обов`язків, оскільки така беззаперечно не підтверджує факт свідомого ухилення [PERSON] від своїх обов`язків з виховання дітей. Отже, вирішуючи спір, належним чином дослідивши та давши оцінку наданим сторонами доказам, суд прийшов до висновку, що підстави, передбачені частиною першою статті 164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав, відсутні. Батько заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його малолітніх дітей, має намір на відновлення відносин з дітьми, просив надати йому ще один шанс виправитись та змінити ставлення до виховання малолітніх дітей, а позбавлення батьківських прав необхідно розглядати як крайній захід, необхідність та пропорційність застосування якого за обставин цієї справи не доведено. Позивач не надала достатніх доказів необхідності позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно дітей, винної поведінки відповідача щодо участі у вихованні дітей, свідомого ухилення його від виконання батьківських обов`язків та того, що поведінку відповідача в кращу сторону змінити неможливо. Крім того, суд враховує бажання відповідача спілкуватися з дітьми і приймати участь в їх житті. У зв`язку з цим, суд зауважує, що особисті непорозуміння між батьками не є підставою для позбавлення батьківських прав, оскільки забезпечення найкращих інтересів дитини повинне мати першочергове значення і переважати над інтересами батьків. У частинах п`ятій, шостій статті 19 СК України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Висновком органу опіки та піклування Городенківської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням Виконавчого комітету Городенківської міської ради від 27.10.2023 № 720, стверджено, орган опіки та піклування Городенківської міської ради, діючи в інтересах дитини,

Outcome: dismissed