Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника - адвоката Шоніної Олени Валеріївни звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав. Позов мотивовано тим, що позивач проживала у цивільному шлюбі з відповідачем [PERSON] [INFO] у них народився син [PERSON] , який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Рішенням Заводського районного суду міста Запоріжжя від 08.10.2019 р. з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1059,00 грн., але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісячно, починаючи з 23.05.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Аліменти відповідач не сплачує та на час звернення позивачем до суду має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 29212,00 грн. З моменту припинення фактичних шлюбних відносин [PERSON] повністю перебуває на утриманні позивачки, а відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина, не цікавиться його життям, здоров`ям та долею на протязі тривалого часу (більше 10 років) не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні та утриманні. Оскільки відповідач повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, позивачка вважає, що є всі підстави для позбавлення його батьківських прав. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження . Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07.02.2024 року підготовче провадження закрито, судовий розгляд призначений на 04.03.2024 року. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились. Від представника позивача через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, повідомлений вчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток засобом поштового зв`язку та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Оголошення про виклик до суду відповідача було опубліковано на офіційному веб-сайті судової влади 16.02.2024. Відзив на позов не надав, заяв та клопотань до суду від нього не надходило. Представник третьої особи - Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування у судове засідання не з`явився, про місце та час судового засідання повідомлений вчасно та належним чином, заяв та клопотань до суду не надходило. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Дослідивши докази у справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Зі змісту ст.165 СК України вбачається, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданими повторно 20.03.2019 року Заводським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ( а.с. 5). Відповідно до довідки, виданої квартальним комітетом №53, станом на 22.06.2023 гр. [PERSON] , [INFO] зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею з народження проживав без реєстрації син: [PERSON] , [INFO] ( а.с. 11). Згідно характеристики [PERSON] , [INFO] , виданої Запорізькою гімназією №54 Запорізької міської ради, мати, [PERSON] підтримує зв`язок з класним керівником, виконує рекомендації вчителів. Батько навчальними досягненнями сина не цікавиться, участі у його вихованні не приймає ( а.с. 13). Відповідно до довідки, виданої Запорізькою гімназією №54 Запорізької міської ради №116 від 27.09.2023, батько [PERSON] , [INFO] , [PERSON] не бере участі у вихованні сина, не цікавиться його навчальними досягненнями, поведінкою, не турбується про його фізичний та духовний розвиток. На батьківські збори та на бесіди з класним керівником не з`являється. Не сприяє поліпшенню матеріального становища родини ( а.с. 14). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданої старшим державним виконавцем Лівобережного відділу ДВС у місті Запоріжжі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Рябінським А.В., станом на серпень 2023 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на користь [PERSON] становить 29212,00 грн. ( а.с. 15-16). 03.01.2024 року головними спеціалістами відділу по Заводському району СуСД ЗМР та інспекторами ВЗТ УПП проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що квартира розміщена на 1 поверсі 2 поверхневого будинку, складається з 2 кімнат, кухні, коридору, ванної та туалету. В квартирі наявні водопостачання, газопостачання та електропостачання. В залі наявні диван, письмовий стіл, шафа. В спальній є велике ліжко, дитяче ліжко, стіл, телевізор, шафа для одягу, комод для речей. У дітей наявні спальні місця, одяг, взуття, іграшки, канцелярія, продукти харчування. Санітарний стан помешкання задовільний, в кімнатах зроблено ремонт. Стосунки у сім`ї доброзичливі, родинні (а.с.58). Виходами за адресою місця проживання відповідача з метою обстеження умов проживання відповідача головними спеціалістами відділу по Заводському району СуСД ЗМР та інспекторами ВЗТ УПП встановлено що за адресою: [ADDRESS] нікого не було, зі слів сусідів [PERSON] давно проживає у Польші (а.с.59). Членами комісії з питань захисту прав дитини Районної адміністрації Запорізької ради по Заводському району, з урахуванням думки неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який написав згоду з позбавленням батьківських прав батька [PERSON] відносно нього, проголосовано за позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , про що свідчить витяг з протоколу комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району №3 від 18.01.2024 року (а.с.55-56). Доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , підтверджується висновком Районної адміністрації Запорізької ради по Заводському району щодо позбавлення батьківських прав № 2715/01-22/18.01 - 103 від 22.01.2024 ( а.с. 54). Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини. Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За роз`ясненнями, наданими у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За викладених обставин, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження свідомого нехтування та відмови відповідача від виконання своїх обов`язків відносно сина, суд вважає, позовні вимоги в цій частині обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку із чим, з метою захисту прав та інтересів неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею витрати по сплаті судового збору, в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved