Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Позов мотивує тим, що вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.07.2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вказаним вироком більш суворим, призначеним за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.07.2022 року, визначено [PERSON] остаточне покарання у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та з покладенням на нього, відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, обов`язків. Так, засуджений [PERSON] 01.05.2022 року, з метою шахрайського заволодіння чужим майном, увійшов у довіру до потерпілого [PERSON] , шляхом обману, під приводом позики для купівлі та перевезення кави, виманив від останнього гроші в сумі 46 000 гривень, після чого привласнив вказані кошти, чим самим завдав потерпілому матеріальну шкоду на вищезазначену суму. Крім цього, 03.05.2022 року [PERSON] , з метою шахрайського заволодіння чужим майном, увійшов у довіру до потерпілого [PERSON] , шляхом обману, під приводом позики для надання на ремонт автомобіля марки Мерседес Спринтер, виманив від останнього гроші в сумі 20 000 гривень, після чого привласнив вказані кошти, чим самим завдав потерпілому матеріальну шкоду на вищезазначену суму. Крім відшкодування матеріальної шкоди, представник позивача просить суд також стягнути із відповідача і моральну шкоду завдану позивачу у розмірі 50 000 гривень. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.01.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У свою чергу, відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. Згідно із частиною 1\~статті 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Судом встановлено, що вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.07.2023 року, відповідача [PERSON] , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, засуджено до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вказаним вироком більш суворим, призначеним за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.07.2022 року, визначено [PERSON] остаточне покарання у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та з покладенням на нього, відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, обов`язків. Даний вирок набув законної сили 21.08.2023 року (а.с. 8-10). Із позовної заяви вбачається, що завдана позивачу вказаним кримінальним правопорушенням шкода не відшкодована відповідачем. Дані правовідносини регулюються нормами ЦК України. Цивільний кодекс України\~у\~статті 1212\~зобов`язує особу, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Також, згідно частини 1\~статті 1213\~Цивільного кодексу\~України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Згідно з частиною 6\~статті 82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На підставі частини 1\~статті 1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Такими чином, у позивача виникло право на відшкодування йому завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди. Одночасно, виходячи з положень\~ст.23 ЦК України\~представник позивача просить відшкодувати також і моральну шкоду. Відповідно до ч.1, 2\~ст.\~23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає\~\~у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;\~\~у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;\~\~у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;\~\~у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У п. 5\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"\~судам роз`яснено, оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. Представник позивача [PERSON] зазначив, що неправомірними діями відповідача позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із вчиненням щодо нього кримінального правопорушення, у перенесених ним хвилюваннях, а тому вважає, що позивачу завдано моральну шкоду у розмірі 50 000 гривень, які і просить суд стягнути. Згідно з п. 9 Постанови ВСУ № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При таких обставинах, суд вбачає підстави для застосування до спірних правовідносин сторін загальної норми цивільного законодавства України щодо підстав для відшкодування моральної шкоди, що найбільш відповідатиме вимогам розумності та справедливості, основним засадам соціальної та правової держави Україна, як закріплено в\~ст.3 Конституції України\~- що саме права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. При цьому, визначаючи розмір заподіяної шкоди, суд виходить із принципів виваженості, розумності та справедливості, враховує глибину понесених позивачем моральних страждань, вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача суму моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги\~ст. 81 ЦПК України\~- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування шкоди є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення.

Outcome: approved