Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав, зазначивши, що з 20.11.2015 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] . Під час шлюбу у них народилася спільна дитина - [PERSON] , [INFO] , який на теперішній час проживає разом з нею. 20 березня 2018 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано, їй відновлено дошлюбне прізвище - [PERSON] . У грудні 2017 року відповідач поїхав на заробітки, з тих пір вона про нього нічого не чула. Вона через рідних та знайомих відповідача намагалася дізнатися, де він знаходиться, але марно. На даний час дитина не пам`ятає свого біологічного батька, відповідач же не цікавиться дитиною, не виконує свої батьківські обов`язки, не надає ніякої матеріальної допомоги на дитину. Вона сама з моменту народження дитини виховує його без допомоги відповідача, створює належні умови для виховання, утримання, відпочинку. Відповідач з грудня 2017 року ухилявся від виховання дитини, відмовлявся відвідувати сина, не піклувався про його духовний та фізичний розвиток, не виявляв інтересу до його внутрішнього світу, не створював умов для розвитку дитини, не надавав матеріальної допомоги. Заборгованість зі сплати аліментів станом на 23.07.2019 року складає 30876,17 гривень. 07 серпня 2019 року комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Марганецької міської ради надано висновок, яким вважається доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON] . Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Марганецького міського суду від 30 серпня 2019 року відкрито провадження. Заочним рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2019 року позовні вимоги задоволено, позбавлено батьківських прав [PERSON] батьківських прав по відношенню до дитини [PERSON] . Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2023 року заочне рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2019 року скасовано та призначено розгляд справи. Позивач, представник позивача в судовому засіданні просили позовні вимоги задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Суду пояснили, що після народження дитини відносини між нею та відповідачем погіршилися, аліменти на утримання дитини відповідач не сплачув, в звязку з чим виникла заборгованність, відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, дитиною не цікавився з грудня 2017 року , причиною його звернення до суду було те, що державним виконавцем накладено арешт на його рахунки та дитина стала засобом маніпуляцій. Позивач уклала шлюб , дитина називає її чоловіка батьком, він займається вихованням, утриманням дитини, вони також мають спільну доньку. Відповідач, представник відповідача просили в задоволенні позову відмовити, суду пояснили, що з 2017 року виїхав з міста Марганець, приїздив декілька разів, але батько та брат позивачки забороняли побачення, ні до яких органів не звертався щодо побачень з дитиною, аліменти не сплачував, на теперішній час заборгованість по аліментах погашається, дізнався про борг по аліментах на кордоні, коли заборонили перетнути кордон, має намір спілкуватися з дитиною, на теперішній час військовослужбовець, позитивно характеризується. Представник Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Марганецької міської ради в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала, пояснила, що як і в 2019 році та і в 2024 році комісія з прав дитини дійшла висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав, що буде в інтересах дитини. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Марганецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 03 червня 2016 року, актовий запис № 136. Відповідач ухиляється від виховання сина, ніякої участі у його житті не приймає, не цікавиться його здоров`ям, матеріально його не утримує. 20 лютого 2018 року суддею Марганецького міського суду Дніпропетровської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, на користь матері [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з 24.01.2018 року. Відповідно довідки державного виконавця відділу Марганецького ВДВС ГТУЮ Дніпропетровської області Мамедової Ю.О. від 23.07.2019 року, боржник [PERSON] злісно ухиляється від виконання рішення суду про сплату аліментних платежів на користь [PERSON] , заборгованість складає 30876,17 гривень. Відповідно копії заочного рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 березня 2018 року, шлюб між сторонами було розірвано, відновлено позивачці дошлюбне прізвище - [PERSON] . З боку відповідача контроль за життям дитини повністю відсутній. Згідно характеристики завідувача Комунального дошкільного навчального закладу комбінованого типу №10 «Оленка» [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , проживає та виховується з мамою, бабусею, дідусем. Вихованням дитини займається мати, яка постійно дбає про фізичне і духовне здоров`я, психічний стан дитини, створює належні умови для всебічного гармонійного розвитку дитини в сім`ї, виховує самостійність, працелюбність, шанобливе ставлення до дорослих, довкілля. Батько в вихованні дитини участі не приймає. Згідно довідки про склад сім`ї, виданої головою квартального комітету 27 кварталу Марганецької міської ради Дніпропетровської області, дитина [PERSON] проживає з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , також у будинку зареєстрований [PERSON] . Згідно висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини [PERSON] , [INFO] , виданого керівником лікувально-профілактичного закладу, захворювань у дитини не виявлено. Відповідно до характеристики, виданої головою квартального комітету 27 кварталу Марганецької міської ради Дніпропетровської області [PERSON] , яка мешкає по [ADDRESS] , вона характеризується з позитивного боку, в побуті завжди доброзичлива, ввічлива, тактовна, працелюбна. Мешкає разом із сином [PERSON] та батьками. До кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася. Батько дитини не проживає, не приймає участі у житті родини. Згідно письмових пояснень сусідів [PERSON] , [PERSON] , по сусідству з ними проживає [PERSON] з сином [PERSON] , 2016 року народження, батько дитини участі у його вихованні не приймає, матеріально не допомагає. 07 серпня 2019 року органом опіки та піклування виконавчого комітету Марганецької міської ради надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частина 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частин першої, другої статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція ООН про права дитини) про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Стаття 166 СК України передбачає, що позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п. 18 Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Під час розгляду справи встановлено та підтверджено письмовими доказами , що [PERSON] всупереч вимогам ст. 150 СК України, не здійснює контроль за життям дитини, не забезпечує необхідним харчуванням, не спілкується з ним, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. На теперішній час дитина проживає з матір`ю, знаходиться на її вихованні та утриманні. 06 лютого 2024 року органом опіки та піклування виконавчого комітету Марганецької міської ради надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] . На підтвердження своїх доводів на спростування доводів позивача, відповідач надав довідку про примусову сплату ним частини боргу по аліментах в листопаді 2023 року за виконавчим провадженням, після накладення арешту на банківські картки відповідача. Будь-яких доказів того, що відповідач дійсно цікавиться життям дитини, бажає приймати участь у його вихованні суду не надано. Оцінюючи дослідженні судом докази, суд вважає, що звернення до суду Відповідача із заявою про перегляд заочного рішення, спонукало те, що йому було відмовлено у виїзді за кордон, як зазначає сам відповідач, а не інтереси дитини. Відповідач протягом 5 років дитиною не цікавився, коштів на її утримання не надавав, з дитиною не спілкувався, незважаючи на те, що проживав також в Дніпропетровській області, де й проживає дитина. Як зазначила позивач, дитина проживає в повноцінній сім`ї, її чоловіка називає татом. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача. Тому, з урахуванням інтересів дитини в силу її віку, норм чинного законодавства, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] . На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved