Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

05.03.2024 заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи в порядку ст.317 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), заінтересована особа: Веселинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Свою заяву обґрунтувала тим, що вона є матір?ю [PERSON] , який загинув [INFO] поблизу села Старомайорське Волноваського району Донецької області, що підтверджується Актом про настання смерті від 31.07.2023 р. Для реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть вона звернулась до Веселинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), але їй було відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті нею не надано документу встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров?я або судово-медичною установою. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся в зоні бойових дій, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту смерті необхідне для реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть. Ухвалою суду від 05.03.2024 відкрито провадження по справі за правилами окремого провадження. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала повністю в тому обсязі та з тих же підстав, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Веселинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) В. Латій надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява заявника підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Веселинівським райвідділом РАГСу Миколаївської області 30.09.1997 року, де в графі «Батько» записаний - « [PERSON] », в графі «Мати» записана - « [PERSON] ». Згідно Сповіщення сім`ї № 201 від 26.07.2023 року виданого [INFO] , матрос [PERSON] , [INFO] , гранатометник відділення морської піхоти взводу морської піхоти роти морської піхоти 1 батальйону морської піхоти в/ч [NUMBER] , 01.04.2023 року був призваний на військову службу по мобілізації [INFO] , виявивши стійкість і мужність, виконуючи військовий обов`язок по захисту Батьківщини, загинув [INFO] в наслідок обстрілу противника, отримав поранення несумісне з життям поблизу н.п. Старомайорське Донецької області. Військовою частиною [NUMBER] проведено службове розслідування за фактом загибелі матроса [PERSON] . В ході проведення службового розслідування було встановлено наступне. 24.07.2023 близько 20.30 в результаті враження бронетранспортера M113 №MSJ 22047 ворожим пострілом з ПТУР в районі н.п. Старомайорське Донецької обл. матрос [PERSON] , який виконував завдання в складі зведеного взводу 1 батальйону морської піхоти військової частини [NUMBER] отримав травми несумісні з життям. В результаті повного вигорання салону бронетранспортера, останків тіла матроса [PERSON] знайти не вдалось. На підставі бойового розпорядження Головнокомандувача ЗСУ N?7899 3ПУ-2 від 25.10.2022 та відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] від 25.10.2022 N?289 особовий склад 1 батальйону морської піхоти військової частини [NUMBER] був відряджений до оперативно-тактичного угрупування « [INFO] », з метою виконання завдань за призначенням. Відповідно до витягу з Журналу ведення бойових дій військової частини [NUMBER] N?17 (реєстраційний номер: вих N?176/дск/381 від 29.08.2023) стало відомо, що в ході штурмових дій в районі н.п. Старомайорське БТР МІ13 був уражений пострілом з ПТУР противника, внаслідок ураження безповоротні втрати складають: Безповоротні втрати 1 військовослужбовець: 1. матрос [PERSON] . Фотофіксація, ескіз, схема та протокол огляду місця загибелі матроса [PERSON] не складався, технічна і медична експертиза не проводилась, тіло загиблого до судово- медичної експертизи для отримання медичного (клінічного) висновку про смерть, не доставлялись, у зв`язку з інтенсивним веденням бойових дій на місці загибелі військовослужбовця. Причини події: матрос [PERSON] загинув внаслідок вогневого ураження противника [INFO] в районі ведення бойових дій, поблизу території населеного пункту Старомайорське Донецької області, під час виконання дій, що вважаються пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби та захистом Батьківщини. В акті про настання смерті від 31.07.2023, який затверджено командиром військової частини [NUMBER] зазначено: « [INFO] о 20 год 30 хв гранатометник 3 відділення морської піхоти 2 взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти 1 батальйону морської піхоти військової частини [NUMBER] матрос [PERSON] , перебуваючи в населеному пункті Старомайорське Донецької області, та безпосередньо здійснюючи заходи (приймаючи участь) по відсічі та стримуванню збройної агресії російської федерації, на підставі бойового розпорядження Головнокомандувача ЗСУ № 7899 ЗПУ-2 від 25.10.2022 року, загинув у бронетранспортері 2М113» № [NUMBER] , знищеним внаслідок враження протитанковою керованою ракетою з боку супротивника. Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно приписів статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Загально відомою та такою, що не потребує доказування за змістом статті 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, і триває по даний час. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За змістом частин 2, 3 статті 49 Цивільного кодексу України, смерть фізичної особи є актом цивільного стану, що підлягає державній реєстрації. Згідно відмови у проведенні державної реєстрації смерті від 21.02.2024 року № 88/23.6-65, виданої Веселинівським відділом реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), заявниця для реєстрації смерті надала Акт про настання смерті від 31.07.2023 року № 5142 виданого військовою частиною та Сповіщення сім`ї № 201 від 26.07.2023 року виданого Вознесенським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Миколаївської області. Згідно частин 1 та 4 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до частин 1, 2 статті 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. При цьому, суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року по справі №490/6057/19-ц, згідно якої встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії рф проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно - наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки необхідний для отримання свідоцтва про смерть, встановленого законодавством України зразка. Враховуючи вищевказане, зокрема, те, що заявниця не має можливості отримати свідоцтво про смерть [PERSON] , з метою захисту її законних прав та інтересів, суд вважає за необхідне в силу ст.ст. 315-319 ЦПК України задоволити заявлені вимоги [PERSON] про встановлення факту смерті , так як в судовому засіданні достовірно встановлено факт смерті її сина [PERSON] . На підставі викладеного, ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ст.49 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved