Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

В листопаді 2023 року позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 28.07.2006 року сторони зареєстрували шлюб. [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося, Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 18.04.2011 року шлюб між сторонами було розірвано. З цього часу [PERSON] життям доньки не цікавиться, повністю ігнорує свої батьківські обов`язки. Не приділяє належну увагу дитині, відверто ігнорує обов`язок з її виховання та утримання. Зовсім не проявляє заінтересованості в подальшій долі доньки, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу доньки. Будь яких перешкод для виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків не існує, він свідомо ухиляється від виконання цих обов`язків. Враховуючи інтереси дитини, просить позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 19.12.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 26.01.2024 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Додатково суду пояснила, що продовж двох років після розірвання шлюбу відповідач ще виявляв якийсь інтерес до дитини, проте згодом його спілкування зійшло нанівець. Зовсім перестав цікавитися успіхами, станом здоров`я дитини. Аліменти на утримання доньки були стягнуті рішенням суду. Поки він працював - відрахування з заробітної плати були. Посилаючись на обставини викладені в позові просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав обставини викладені в позові, проти позбавлення його батьківських прав заперечує. Суду пояснив, що має травму хребта в зв`язку з чим є особою з інвалідністю та не може працювати, через це останні два роки аліменти не сплачує. Перестав дитині приділяти належну увагу, бо через фінансовий стан не міг купити їй щось, навіть солодощі, не міг повести її в якийсь розважальний заклад. Перешкод йому позивач не чинила, просто вони відсторонилася один від одного. Представник органу опіки та піклування Олександрійської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином (а.с.25, 28, 32, 34, 43). Подав висновок від 01.11.2023 року №301/9/10/3 (а.с.11). Суд на підставі ст.223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника третьої особи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.ч.1-5 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, яка містить вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав відносно дитини, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків. Згідно ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності; 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Судом встановлено, що з 28.07.2006 року по 29.04.2011 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.04.2011 року №2-379/2011 (а.с.10, 16). [INFO] у них народилася донька [PERSON] , що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8). З довідки про реєстрацію місця проживання особи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). З акту обстеження умов проживання сім`ї складеного 09.10.2023 року вбачається, що вихованням та розвитком [PERSON] займається мати [PERSON] , яка створили належні умови для проживання, виховання, навчання та розвитку дитини, слідкує за успішністю в навчанні та побутовими умовами дитини. Батько [PERSON] , у вихованні доньки участі не бере, успіхами доньки не цікавиться (а.с.13). З характеристики здобувачки освіти 11-В класу [PERSON] вбачається, що остання навчається в Ліцеї інформаційних технологій Олександрійської міської ради. Пропусків без поважних причин не має, до навчання підготовлена належним чином. Психо-емоційний стан на момент дослідження - стабільний, спілкування активне. У [PERSON] адекватно сформовані соціальні емоції у сфері базового комфорту, особистісного розвитку. Психологічна родина для здобувачки освіти - мама, вітчим. Ставлення до тата нейтральне. Ймовірність проживання чи спілкування з батьком [PERSON] не розглядає. Батько не спілкується з [PERSON] протягом тривалого часу, не виявляє ініціативи до спілкування, вихованням доньки не займається. Батько жодного разу не відвідував заклад освіти, з класним керівником та адміністрацією закладу зв`язку не підтримує (а.с. 14). Згідно довідки виданої Олександрійським ВДВС у період з 01.01.2022 року по 01.06.2023 року за виконавчим документом №398/1308/15-ц від 10.12.2020 року, згідно з яким з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) з 16.03.2015 року та до досягнення дитиною повноліття, до [INFO] , аліменти не отримують (а.с.15). Згідно ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Орган опіки та піклування виконкому Олександрійської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] про що надав висновок №301/9/10/3 від 01.11.2023 року (а.с.11). У висновку відображено, що батько не проживає з родиною з 2011 року, не підтримує зв`язок з донькою, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини [PERSON] пояснила, що оскільки батько не проявляв ініціативи до спілкування з нею та вони не бачилися тривалий час, вона не сприймає його як батька, роль батька в її житті відіграє вітчим (а.с.11). Як вже зазначено, законодавчо передбачено можливість позбавлення батька/матері судом батьківських прав, якщо він/вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову частину виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, хоча мають реальну можливість для цього. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до роз`яснень, наданих у п.п.15,16,18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Згідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст.7, 141 СК України, випливає, що при вирішенні спору щодо позбавлення батьків батьківських прав, суд має враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом тільки в інтересах дитини. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком/матір`ю обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, відповідач свідомо та систематично не виконує свої батьківські обов`язки, а тому є всі правові підстави для позбавлення його батьківських прав. На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач не ставить питання про стягнення з відповідача судового збору, сплаченого при зверненні до суду, тому суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Outcome: approved