Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача 20\~497,83 гривень , як відшкодування заподіяної шкоди . В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІВА ЕЛІТ» було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 393/20-Т/Дп/05, згідно якого ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «VOLKSWAGEN Polo», д.н.з. [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 01.02.2021 року в м. Дніпро, на вул. Князя В.Великового, пішохід [PERSON] переходив дорогу на забороняючий сигнал світлофора, внаслідок чого, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN Polo», д.н.з. [NUMBER] скоїв наїзд на вищевказаного пішохода. Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР пішоходом [PERSON] , що підтверджується Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 932/3744/21. Також, в даному ДТП наявна вина водія автомобіля «VOLKSWAGEN Polo», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , що встановлено Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 932/3 766/21. Отже, у вищезазначеній події наявна обопільна вина [PERSON] та [PERSON] . Внаслідок даної ДТП транспортному засобу марки «VOLKSWAGEN Polo», д.н.з. [NUMBER] , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику, завданий матеріальний збиток. Згідно Рахунку № КС00008740 від 24.02.2021 р., наданого ТОВ «АТЛАНТ М ДНІПРО», вартість відновлювального ремонту складає 40 995 грн. 65 коп. (сорок тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять грн. 65 коп.). Відповідно до умов договору страхування, страхового акту № 006.00200421-1, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило страхове відшкодування на підставі Рахунку № КС00008740 від 24.02.2021 р. ТОВ «АТЛАНТ М ДНІПРО» у розмірі 40 995 грн. 65 коп. (сорок тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять грн. 65 коп.). Оскільки, відповідальними за шкоду заподіяну внаслідок ДТП визнано двох осіб, тобто наявна обопільна вина, то розмір матеріального збитку повинен ділитися на кількість винних осіб (2 осіб), тобто по 50% матеріального збитку покладається на 2 осіб. Враховуючи вищенаведену інформацію, позивач зазначає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти у розмірі 20 497 грн. 83 коп. (двадцять тисяч чотириста дев`яносто сім грн. 83 коп.), через що звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Жукової О.Є. від 31 січня 2024 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін . В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, відзив на позов не надав, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. За правилами ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІВА ЕЛІТ» було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 393/20-Т/Дп/05, згідно якого ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «VOLKSWAGEN Polo», д.н.з. [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 01.02.2021\~року об 07.10 год. [PERSON] , будучи пішоходом, рухаючись на перехресті вул. В. Великого та вул. В. Мономаха у м. Дніпро, здійснив перехід проїзної частини по регульованому пішохідному переході на забороняючий сигнал світлофора, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Фольксваген» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . В наслідок транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків, а пішохід [PERSON] отримав легкі тілесні пошкодження. Таким чином, пішохід [PERSON] допустив порушення вимог пункту 4.9 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП. Постановою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № \~932/3744/21 від 16 липня 2021 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Крім того, [PERSON] 01 лютого 2021 року о 07:10 год. у м. Дніпро на перехресті вул. В.Великого та вул. В. Мономаха, керуючи транспортний засобом Volkswagen Polo д.н.з. [NUMBER] , після виявлення перешкоди у вигляді пішохода [PERSON] не вжив всіх заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного або безпечного об`їзду перешкоди та допустив наїзд на гр. [PERSON] , котрий переходив проїзну частину зліва на право. В результаті даної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження, пішохід отримав тілесні ушкодження. Постановою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № \~932/3766/21 від 19 травня 2021 року\~ [PERSON] , [INFO] , \~визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі\~двадцяти\~неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп.. Відповідно до ч. 6 ст.\~82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості [PERSON] , не потребують доказування, оскільки встановлені постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили. Відповідно до умов договору страхування, страхового акту № 006.00200421-1, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило страхове відшкодування на підставі Рахунку № КС00008740 від 24.02.2021 р. ТОВ «АТЛАНТ М ДНІПРО» у розмірі 40 995 грн. 65 коп. (сорок тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять грн. 65 коп.). Регламентація правовідносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, здійснюється у статті 1187 ЦК України, якою встановлені підстави і порядок відшкодування такої шкоди, а також передбачено нормативну дефініцію джерела підвищеної небезпеки. Частина друга статті 1187 ЦК України встановлює суб`єкта відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до положень цієї статті таким суб`єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, суб`єкт відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, має відповідати таким ознакам: 1) володіння джерелом підвищеної небезпеки (транспортним засобом) та 2) правомірність володіння відповідним об`єктом (володіння має виникнути на правових підставах, примірний перелік яких наведено у частині другій статті 1187 ЦК України право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо). Наведене зумовлює неможливість покладання відповідальності за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, на підставі статті 1187 ЦК України на особу, яка не є власником або володільцем джерела підвищеної небезпеки, яке зумовило (спричинило) настання шкоди, або у разі, якщо таке володіння не є правомірним. Тобто, пішохід, як учасник дорожнього руху (стаття 14 Закону України «Про дорожній рух»), не є особою, на яку розповсюджуються норми статті 1187 ЦК України, і навіть у разі скоєння правопорушення, що потягло за собою заподіяння шкоди власнику транспортного засобу не може вважатись належним суб`єктом відповідальності за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки (транспортним засобом). В силу імперативних положень частини другої статті 1187 ЦК України на пішохода, який винний у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, не може бути покладений обов`язок по відшкодуванню шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Разом із тим, неможливість кваліфікації пішохода в якості належного суб`єкта відповідальності за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, в порядку, передбаченому статтею 1187 ЦК України, не свідчить про відсутність правових підстав для притягнення пішохода, з вини якого сталася ДТП, до цивільно-правової відповідальності за завдану його неправомірними діями шкоди на загальних підставах. На спірні правовідносини поширюються норми статті 1166 ЦК України, якою врегульовані загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, з урахуванням наявності у діях пішохода вини щодо порушення ПДР, внаслідок яких (причинно-наслідковий зв`язок) іншим учасникам дорожнього руху було завдано майнову або моральну шкоду, пішохід має нести цивільно-правову відповідальність щодо відшкодування шкоди на загальних підставах, зокрема, застосовуючи положення\~\~\~\~ статті 1166 ЦК України. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для покладення на відповідача обов`язку з відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу Volkswagen Polo д.н.з. [NUMBER] під час ДТП, яка сталася, зокрема з вини пішохода [PERSON] внаслідок порушення останнім ПДР. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 296/2509/16-ц. Розмір понесених позивачем на відновлювальний ремонт автомобіля матеріальних збитків належними та допустимими доказами відповідачем не спростований. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини , ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р. , кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь\~\~якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них у частині, заподіяній нею (у порядку часткової відповідальності). У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Отже, за цих обставин обов`язок відшкодування шкоди покладається на ту особу, з вини якої завдано шкоду. Якщо наявна вина двох осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, шкода відшкодовується\~кожним з них залежно від ступеня вини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Системний аналіз\~вищезазначеного законодавства\~дає підстави\~суду вважати,\~що \~оскільки,\~відповідальними за\~шкоду заподіяну\~внаслідок ДТП\~визнано двох\~осіб,\~тобто наявна\~обопільна вина,\~то розмір\~матеріального збитку\~повинен ділитися\~на кількість\~винних осіб\~(2\~осіб)\~із розрахунку:\~40\~995,65\~:\~2 = 20 497,83. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти у розмірі 20 497 грн. 83 коп. (двадцять тисяч чотириста дев`яносто сім грн. 83 коп.), а тому позовні вимоги слід задовольнити. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved