Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України - адвокат Безверський Р.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 16 592,49 грн та суму сплаченого судового збору в розмірі 2684,00 грн. Свій позов мотивує тим, що 21 березня 2020 року [PERSON] , керуючи мотоциклом марки «LIFAN» моделі LF-150-2Е, державний номерний знак [NUMBER] , не маючи відповідної категорії на право керування даним транспортним засобом та, перевозячи пасажира [PERSON] , допустив зіткнення із легковим автомобілем. Внаслідок чого пасажир [PERSON] отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 24 лютого 2021 року у справі №155/935/20 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.286 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілою особою. Оскільки на час скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то відповідно п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих, відшкодував шкоду на умовах визначених законом, а саме: 11 645,90 грн витрати на лікування та 4946,59 грн витрати пов`язані із тимчасовою втратою працездатності. З урахуванням вищевикладеного, просить стягнути з відповідача на користь МТСБУ суму сплаченого відшкодування. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 09.01.2024 року відкрито провадження у справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив провести судовий розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подав, відзиву на позов відповідач до суду не подавав. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України наявні всі умови для ухвалення у даній справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, [PERSON] , [INFO] , 21 березня 2020 року приблизно о 03 годині 30 хвилин в м. Берестечко Горохівського району, керуючи в стані алкогольного сп`яніння власним мотоциклом марки LIFAN моделі LF-150-2Е, реєстраційний номер [NUMBER] , номер рами [NUMBER] , синього кольору, не маючи відповідної категорії на право керування даним транспортним засобом та перевозячи пасажира [PERSON] , [INFO] , жительку с. Піски Горохівського району, та рухаючись по вул. Козацькій, ігноруючи правила безпеки на транспорті, не врахував стан дорожнього покриття, не впевнився у безпечності маневру обгону, легкового автомобіля марки MAZDA моделі 626, реєстраційний номер Республіки Польща [NUMBER] , номер кузову [NUMBER] , синього кольору, під керуванням [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , який рухався в попутному напрямку та почав здійснювати маневр повороту по вул. Мічуріна, проявив неуважність до дорожньої обстановки, яка виражалась у наявності інформаційних дорожніх знаків, не вибрав безпечної швидкості руху та своїми необережними діями, які виразились у грубому порушенні вимог п.п.1.3, 1.5, 2.3 б, д, 2.9, 12.1, 12.2, 12.3, 12.4, 14.2, 14.6 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, здійснив виїзд власного транспортного засобу на ліве узбіччя автодороги та допустив зіткнення транспортного засобу із легковим автомобілем марки MAZDA моделі 626, реєстраційний номер Республіки Польща [NUMBER] , номер кузову [NUMBER] , синього кольору, під керуванням [PERSON] . Внаслідок чого, пасажир мотоцикла [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді рани обличчя в ділянці брови, рану правого стегна в нижній третині, по внутрішній поверхні, перелом стегнової кістки в середній третині, які згідно висновку судово-медичної експертизи №25 від 31.03.2020 по ступеню тяжкості відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що потягнули за собою тривалий розлад здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідно термін більше 21 доби. Причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали у виді спричинення тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості [PERSON] стало грубе порушення водієм мотоцикла марки LIFAN, моделі LF-150-2Е, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] вимог п.п.1.3, 1.5, 2.3 б, д, 2.9, 12.1, 12.2, 12.3, 12.4, 14.2 г, 14.6 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001р. Своїми діями, що виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 24.02.2021 року клопотання потерпілої [PERSON] задоволено та звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку із примиренням його з потерпілою. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 березня 2020 року за №12020030070000096 про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрито у зв`язку із його звільненням від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України. В момент\~настання страхового\~випадку цивільно-правова\~відповідальність відповідача\~не була\~застрахована за\~договором обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів,\~що вбачаєтьсяіз витягу з Централізованої база даних МТСБУ. 15.05.2020 представник [PERSON] по довіреності - [PERSON] звернуся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування пов`язаного із витратами на лікування в розмірі 32 542,30 грн та заявою про виплату страхового відшкодування пов`язаного із тимчасовою втратою працездатності в розмірі 1 889,20 грн. Однак, на підставі довідки №1 від 15.04.2021 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ та відповідно до ст.\~41\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» видано наказ №3.1/2472 від 22.04.2021 року, яким Департаменту фінансів встановлено сплатити на рахунок представника [PERSON] 4 946,59 грн за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, на підставі довідки №1 від 10.06.2021 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ та відповідно до ст.\~41\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» видано наказ №3.1/3460 від 14.06.2021, яким Департаменту фінансів наказано сплатити на рахунок представника [PERSON] 11 645,90 грн за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до платіжної інструкції Укрсімбанк №1029703 від 23.04.2021 року та платіжної інструкції Укрсімбанк №1031396 від 15.06.2021 року [PERSON] перераховано виплату по справі № 67853, згідно наказу №3.1/2472 від 22.04.2021 року в розмірі 4 946,59 грн та виплату по справі № 67853, згідно наказу №3.1/3460 від 14.06.2021 року відповідно 11 645,90 грн. Статтею 3\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» встановлено, що обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальника. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.22.1. Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий\~фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (пункт 23.1 статті 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно ст. 24 Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті. Відповідно до ст.25 Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю; для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною; для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. Якщо особа була в зазначеному статусі менше вказаних розрахункових термінів, то до уваги береться середньомісячний доход з розрахунку суми сукупного доходу такої особи за попередній до настання страхового випадку календарний рік та доход протягом фактичного терміну (повні місяці) перебування особи в зазначеному статусі. Відповідно до пп.а п.41.1 ст.41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст.38.2.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. За правилами ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 76 ЦПК України, визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України, визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.6 ст.82 ЦПК України). Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати позивачу в порядку регресу суму сплаченого страхового відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. З урахуванням положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2684,00 гривень.

Outcome: approved