Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що у серпні 2018 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Останнім часом сторони втратили почуття любові та взаємоповаги, мають різні погляди життя, права та обов`язки сторін. Примирення сторін та збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна немає. [PERSON] просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 07.08.2018 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 3116. Ухвалою суду від 19 вересня 2023 року відкрито провадження у справі, встановлено відповідачу строк 15 днів на подання відзиву на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних доказів відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання сторони не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач причини неявки суду не повідомив, був належним чином повідомленим про судове засідання, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався. Враховуючи положення ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ч. 1 ст. 55 Сімейного кодексу України). Частинами 3, 4\~статті 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 07.08.2018 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 3116, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони дітей не мають. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні шлюбно-сімейні відносини подружжя припинені, сторони припинили ведення спільного господарства, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Від відповідача не надходило заперечень проти розірвання шлюбу або заяв про надання строку для примирення. Відповідно до частини 2 статті\~104, частини 3 статті\~105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Частиною 3\~статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони сумісного господарства не ведуть, на примирення не згодні, шлюбно-сімейні відносини припинені, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З урахуванням викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 та абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно частини 2\~статті 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесені позивачкою судові витрати підтверджуються квитанцією від 05.09.2023 року про сплату судового збору у сумі 1073,60 грн. У зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved