Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Шлюб між ними розірвано рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02 вересня 2015 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . В даний час син досяг повноліття та є студентом першого курсу факультету інженерії та енергетики спеціальності 208 «Агроінженерія» за освітнім ступенем бакалавр Поліського Національного університету денної форми навчання. Термін закінчення навчання: 30 червеня 2027 року. Даний факт стверджується довідкою навчального закладу. За проживання, харчування, проїзд до м.Житомира, купівлю підручників, зошитів в навчальному закладі, кошти надає виключно вона, що є досить значним для неї. Батько, станом на день звернення до суду, жодної допомоги не надає. Відповідач, може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який навчається на денній формі навчання та немає змоги працювати, оскільки отримує стабільний дохід та є особою працездатного віку. Отримати підтверджуючу інформацію, щодо доходів відповідача, вона не може згідно Закону України «Про захист персональних даних». Добровільно сплачувати аліменти на період навчання, відповідач відмовляється. Враховуючи те, що відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати до досягнення двадцяти трьох років своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, і при ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Вважає справедливим, розумним і необхідним для присудження на її користь на утримання сина на період навчання, але не більше ніж до 23-річного віку, аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, що відповідатиме обов`язку батьків щодо їх дітей, і внаслідок сплати в такому розмірі аліментів матеріальний стан відповідача суттєво не погіршиться. Просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на користь [PERSON] , на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23 річного віку. 25.01.2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 15.02.2024 року. У встановлений строк відповідач відзив на позов та будь-яких клопотань, пов`язаних з розглядом справи, не надійшло. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 29.12.2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області. З довідки № 128/09-20 від 14.12.2023 року слідує, що [PERSON] навчається на першому курсі факультету інженерії та енергетики денної форми навчання спеціальності 208 «Агроінженерія» за освітнім ступенем бакалавр Поліського Національного університету. Запланований термін навчання з 01 вересня 2023 року по 30 червеня 2027 року. Виходячи з наведеного позов ґрунтується на вимогах ст.199 Сімейного Кодексу України, згідно з якою, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Положеннями ст.141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов"язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо. Повнолітня дитина сторін перебуває на стаціонарній формі навчання, а відтак не має можливості працювати та отримувати доходи, несе загальновідомі витрати, пов`язані з навчанням, як то необхідність придбання паперу, ручок, зошитів, користування комп`ютерною та копіювальною технікою, тощо, а тому потребує матеріальної допомоги від батьків на період навчання. Відповідач будь-яких доказів щодо неможливості надання позивачу матеріальної допомоги на період навчання\~повнолітнього сина, наявності інших утриманців не подав, тому з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на період навчання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від доходу щомісячно. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved