Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позов обґрунтовано неналежним ставленням батьків до виконання батьківських обов`язків та іншими обставинами, що мають істотне значення, а також положеннями ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», статей 150, 164, 165, 166, 167, 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», постанови Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 № 800 «Деякі питання соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі таких, що можуть загрожувати їх життю та здоров`ю». Відповідачі відзиву на позов не надавали. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою суду від 04.01.2024 року відкрито провадження у справі у загальному порядку. В подальшому підготовче засідання відкладалось у зв`язку із неявкою відповідача або ж надання часу відповідачу для отримання правничої допомоги. Ухвалою суду від 01.03.2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено розгляд справи по суті. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, у судове засідання не з`явились, заяв чи клопотань з цього приводу суду не надавали. Частиною восьмою статті 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом. [PERSON] . [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є одинокою матір`ю, згідно з довідками Дніпровського районного у місті Запоріжжі відділу ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відомості про батька дітей записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Малолітні [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , згідно з довідками Дніпровського районного у місті Запоріжжі відділу ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) мають батька, відомості записані відповідно до ст. 126 СК України. Батько - [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ., не бере участі у вихованні та розвитку дітей, матеріально не забезпечує, життям та здоров`ям дітей не цікавиться. До суду або органів опіки та піклування з приводу встановлення порядку участі у вихованні та спілкуванні батька з дітьми не звертався. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2017 року у справі №334/3032/16-ц батьки позбавлені батьківських прав відносно свого сина [PERSON] , [INFO] , який фактично мешкав разом з бабусею та повністю знаходився на її утриманні. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2021 у справі №334/7277/20 від матері дітей [PERSON] , [INFO] , батька дітей [PERSON] , [INFO] , діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відібрані без позбавлення їх батьківських прав. [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . [INFO] , перебували на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах. У зв`язку з подальшим наданням статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, зняті з обліку. 21.02.2020 року відділом служби здійснено вихід у родину [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . з метою складання акту обстеження умов проживання родини та оцінки рівня безпеки дітей. Того ж дня згідно з актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , вилучено з родини (мати перебувала в неадекватному (збудженому та агресивному стані) і доставлено до КНП «Міська дитяча лікарня № 5» Запорізької міської ради та КЗ «ЗОЦСПРД». 25.02.2020 року зі [PERSON] проведено профілактичну бесіду, ій роз`яснено чинне законодавство, відповідальність батьків за утримання, виховання та здоров`я дітей. Зроблено зауваження щодо антисанітарних умов проживання, на що жінка повідомила, що згодом наведе порядок. Матері роз`яснено порядок повернення дітей в родину та необхідні для цього документи. 02.03.2020 року з [PERSON] проведено профілактичну бесіду, йому роз`яснено чинне законодавство, відповідальність батьків за утримання, виховання та здоров`я дітей. В поясненні батько зазначив, що наразі він з сином [PERSON] , [INFO] , мешкає за адресою: [ADDRESS] . Батько вказав про свої наміри забрати малолітню доньку [PERSON] в родину та готувати документи на позбавлення матері батьківських прав. 03.03.2020 року [PERSON] улаштував на повне державне забезпечення свого малолітнього сина [PERSON] до КЗ «ЗОРСПРД» згідно з заявою строком на 2 місяці, оскільки батько працює, а доглядати дитину немає можливості. В подальшому планує повернути двох своїх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . [INFO] , в родину. Станом на 01.12.2023 ніхто з батьків не звертався до органу опіки та піклування чи суду з питанням повернення дітей в родину, громадяни не співпрацюють зі спеціалістами з питання вирішення подальшої долі своїх дітей. На даний час [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] перебувають на повному державному забезпеченні в КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної допомоги» ЗОР. Малолітній [PERSON] перебуває на повному державному забезпеченні в Запорізькому обласному спеціалізованому будинку дитини «Сонечко». З 04.03.2022 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] евакуйовані та перебувають на повному державному забезпеченні на території Республіці Польща. Малолітній [PERSON] евакуйований з міста Запоріжжя та фактично знаходиться у КЗ «Журавненський будинок підтриманого проживання психоневрологічного типу» ЛОР. На даний час діти отримують усі послуги з соціально-психологічної реабілітації, необхідну медичну та юридичну допомогу. У відповідь на запит КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної допомоги» повідомив, що за весь період перебування дітей в центрі батько лише 1 раз зателефонував та спитав, як почувається [PERSON] , про [PERSON] взагалі не цікавився (дзвінок відбувався 26.09.2023 року). Батьки з дітьми взагалі не спілкуються з власної ініціативи, іноді діти їм телефонують. Батьки жодного разу не цікавились про здоров`я дітей, чим діти живуть, ніколи не висилали дітям одягу, взуття, солодощів. А з [PERSON] мати взагалі спілкувалася лише один раз. Також адміністрація надала три заяви (особисто написані дітьми - [PERSON] .. [PERSON] , [PERSON] ) щодо згоди дітей з позбавленням батьків батьківських прав. Згідно із листом Запорізького міського центру соціальних служб родина [PERSON] станом на 30.10.2023 за послугами Центру не зверталась. Відповідно до листа Дніпровського районного відділу ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області на обліку в установі перебуває [PERSON] , [INFO] , яка 07.11.2018 засуджена Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307, ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнена від відбування покарання з випробуванням згідно зі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки. ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Вимогами ч. 1 ст. 164 СК України унормовано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 постанови Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно із п. 16 вищевказаної постанови Верховного Суду України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частиною восьмою статті 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з якою слід рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. Відповідачі не створили належних умов для проживання та виховання дітей. З часу їх влаштування у дитячий будинок не вчиняли дій направлених на повернення дітей до себе додому. Ураховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для позбавлення відповідачів батьківських прав відносно дітей. На підставі викладеного та

Outcome: approved