Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Волочиської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26.02.2008 на аукціоні (прилюдних торгах) на Універсальній товарній біржі був куплений майновий об`єкт виробничо-складські приміщення площею забудови 256 кв.м., який належав Спілці співвласників розпайованого майна «ім. Лесі Українки» с. Маначин Волочиського району Хмельницької області без земельної ділянки, яка знаходиться під будівлею. Даний факт зафіксований Протоколом № 1 від 26.02.2008 проведення аукціону (прилюдних торгів) на Універсальній товарній біржі. Кошти за придбаний об`єкт внесені позивачем в повному обсязі на розрахункові рахунки. На підставі акту приймання-передачі майна по результатам торгів, нерухоме майно виробничо-складські приміщення площею забудови 256 кв.м. 11.09.2009 перейшло у власність позивача. З того часу на даному об`єкті проводилися лише мілкі ремонтні роботи. Згідно висновку експертної установи ТОВ «Ленд бізнес консалтинг» ринкова вартість об`єкта становить 199854, 00 грн. 28.05.2009 за заявою [PERSON] даному об`єкту Маначинською сільською радою Волочиського району Хмельницької області присвоєна юридична адреса: [ADDRESS] . Позивач, перебуваючи за межами території України, не мав змоги провести реєстрацію права власності. 11.12.2023 [PERSON] звернувся в ЦНАП Волочиської міської ради для проведення реєстрації нерухомого майна, а 20.12.2023 державним реєстратором прийняте рішення про відмову в проведенні реєстрації на підставі того, що це право власності не підтверджене. Відсутність реєстрації не дає можливості позивачу оформити право власності на придбаний об`єкт нерухомого майна та позбавляє можливості реалізувати свої права щодо розпорядження вказаним майном. Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 15.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. В судове засідання позивач не з`явився. В судовому засіданні представник позивача адвокат Трачук О.Д. позов підтримав та просив задовольнити. Представник Волочиської міської ради в судовому засідлані зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, заслухавши в судовому засіданні сторони, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. 26.02.2008 [PERSON] на аукціоні (прилюдних торгах) на Універсальній товарній біржі куплений майновий об`єкт виробничо-складські приміщення площею забудови 256 кв.м., який належав Спілці співвласників розпайованого майна «ім. Лесі Українки» с. Маначин. Даний факт зафіксований Протоколом № 1 від 26.02.2008 проведення аукціону (прилюдних торгів) на Універсальній товарній біржі. Кошти за придбаний об`єкт внесені позивачем в повному обсязі на розрахунковий рахунок, що підтверджується квитанцією прибуткового касового ордера серії 01АААЙ 651517 від 10.03.2008. На підставі акту приймання-передачі майна по результатам торгів (аукціону) від 11.05.2009, нерухоме майно виробничо-складські приміщення площею забудови 256 кв.м. перейшло у власність [PERSON] . Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки експертної установи ТОВ «Ленд бізнес консалт» ринкова вартість об`єкта без ПДВ становить 199854,00 грн. 28.05.2009 за заявою [PERSON] Маначинською сільською радою Волочиського району Хмельницької області виробничо-складським приміщенням присвоєна юридична адреса: [ADDRESS] . 20.12.2023 державним реєстратором прийняте рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 70788068 на підставі того, що не встановлено право власності на майно по [PERSON] до [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. У відповідності ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання права, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Оскільки позови про визнання права власності, що пред`явлені на підставі статті 392 ЦК України, пов`язані з невизначеністю відносин права власності позивача щодо свого майна, то на ці позови не поширюються правила про позовну давність. (п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»). Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. п. 9 ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно ст. 1 Закону України «Про товарну біржу», в редакції Закону № 762-IV від 11.06.2003 року, товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій. Статтею 15 Закону України «Про товарні біржі» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Біржовий договір з моменту його реєстрації на біржі є вчиненим правочином. В той же час, відповідно до ст. 657 ЦК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Таким чином, на час проведення 26.02.2008 торгів на товарній біржі «Універсальна товарна біржа» існувала певна колізія у чинному законодавстві. Судом встановлено, що позивач за результатами аукціону на товарній біржі «Універсальна товарна біржа» отримав право на придбання виробничо-складських приміщень площею 256 кв. м., які належать спілці співвласників розпайованого майна «ім. Лесі Українки» за 5700 грн., які позивач вніс на рахунок товарної біржі. Зазначені виробничо-складські приміщенні прийняті позивачем згідно акту приймання-передачі майна по результатах торгів (аукціону) від 11.05.2009. Враховуючи викладене, суд вважає можливим задовольнити даний позов в повному обсязі та визнати право власності [PERSON] на майновий об`єкт виробничо-складські приміщення площею забудови 256 кв.м., який належав Спілці співвласників розпайованого майна «ім. Лесі Українки» с. Маначин, який розміщений за адресою: [ADDRESS] . В позовній заяві позивач, у разі задоволення його позовних вимог, не наполягав на стягненні з відповідача на користь позивача понесених судових витрат по справі. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При таких обставинах суд вважає необхідним при вирішенні питання про розподіл судових витрат по справі, не застосовувати приписи ст. 141 ЦПК України, якими передбачено відшкодування в повному обсязі відповідачем позивачу понесених ним судових витрат. Відповідно до ст.ст. 346, 347, 392 ЦК України,

Outcome: approved