Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 13 листопада 2008 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міськрайонного управління юстиції Тернопільської області України, про що складено відповідний актовий запис № 1884. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. У зв`язку з цим між подружжям припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство. Шлюб існує лише формально. Сторони не можуть і не зможуть будувати відносини ніж собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Подружжя проживає окремо уже близько двох років. Примирення між позивачкою та відповідачем неможливе. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 січня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/25360/23. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивачки [PERSON] , адвокатка Вербіцька М. В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Суду пояснила, що шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, спору щодо місця проживання дитини немає. Щодо винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав. На адресу суду надійшла заяву від відповідача, у якій останній просив слухати справу у його відсутності та визнавав позов. Разом з тим суд не бере до уваги вказану заяву, оскільки у суду відсутня можливість встановити особу відправника. Згідно ч. 4 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Ознайомившись із позовною заявою, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини справи. 13 листопада 2008 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено відповідний актовий запис № 1884, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 13 листопада 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міськрайонного управління юстиції Тернопільської області України. У цьому шлюбі в подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 червня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки 1 073,60 грн сплаченого судового збору.

Outcome: approved