Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позовну заяву мотивує тим, що між позивачем [PERSON] та відповідач [PERSON] з восени 2008 року по лютий 2010 рік перебували у цивільному шлюбі без державної реєстрації шлюбу у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За час спільного проживання народився спільний син: [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з позивачем. Також позивач зазначає, що дитина перебуває на його утриманні. Відповідач з лютого 2010 року без поважних на те причин залишила свого сина на батька та перестала спілкуватися з ним, у вихованні дитини ніякої участі не приймає, повністю самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не проявляє турботи, свідомо ухиляється від виконання свого юридичного обов`язку по вихованню дитини . Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2023 року відкрито провадження розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 19 грудня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на позбавлені батьківських прав та розгляд справи проводити без його участі. Відповідач в судові засідання жодного разу не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомляла, відзив на позов не подала. Поштова кореспонденція (ухвала про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками, а також судові повістки, що направлялися за останньою відомою адресою проживання відповідача) повернулась до суду не врученою з відміткою «Укрпошти» про причини повернення - «За закінченням терміну зберігання». Таким чином, відповідач, враховуючи положення статей 128, 130 ЦПК України, вважається таким, що повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання. Третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Самгородцької сільської ради Хмільницького району Віницької області, подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника. Також направила до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного висновку. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14 липня 2009 року, (а.с. 22). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю з восени 2008 року за місцем реєстрації відповідача: [ADDRESS] , а після народження сина орендували житловий будинок в с. Велика Димерка Броварського району. Позивач та відповідач не проживають однією сім`єю чотирнадцять років. За весь час відповідач не цікавилася долею дитини, її вихованням та утриманням. З лютого 2010 року позивач сам займається доглядом, вихованням, утриманням сина. Відповідно до довідки №189 від 11.07.2023 року виданої Йосипівським старостинським округом Самгородоцької сільської ради Вінницької області [PERSON] про те, що його син [PERSON] , [INFO] з 2013 року фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (без реєстрації місця проживання) з батьком [PERSON] . [PERSON] , [INFO] з 25 вересня 2009 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 28) Відповідно до довідки Самгородоцької сільської ради Вінницької області № 194 від 12.07.2023 року видана Йосипівським старостинським округом Самгородоцької сільської ради Вінницької області про те, що в будинку [ADDRESS] проживають [PERSON] , 1959 р.н., [PERSON] , 1979 р.н. та [PERSON] , 2009 р.н. без реєстрації проживає з 2010 року. [PERSON] самостійно виховує сина [PERSON] , опікується ним та знаходиться на його повному утриманні. (а.с.29) Відповідно до довідки - характеристики № 77 від 11 липня 2023 року видана Йосипівським старостинським округом Самгородоцької сільської ради, Хмільницького району, Вінницької області, [PERSON] , [INFO] , який проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] за час проживання в с. Йосипівка, зарекомендував себе з позитивної сторони, скарг від сусідів та односельчан [PERSON] в Старостинський округ не надходило. [PERSON] з лютого 2010 року самостійно займається вихованням та матеріальним утриманням сина [PERSON] , [INFO] , який постійно проживає з ним за адресою: [ADDRESS] . З 2013 року. позивач піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, створив належні умови для розвитку здібностей дитини, забезпечує здобуття сином середньої освіти, між батьком та сином склалися дружні стосунки. Мати [PERSON] участі у вихованні сина не приймає. (а.с. 26) Відповідно до довідки Йосипівської амбулаторії загальної практики - сімейної медицини вбачається, що [PERSON] , [INFO] , з 2013 року знаходиться під постійним наглядом у Йосипівський АЗПСМ і на амбулаторний прийом з приводу захворювання та профілактичні щеплення приходив з батьком [PERSON] (а.с. 27) Згідно характеристики відділу освіти, культури, молоді та спорту Самгородоцької сільської ради Вінницької області КЗ «Йосипівська гімназія» Самгородоцької сільської ради Хмільницького району Вінницької області» від 12.07.2023 р. № 85 вбачається, що [PERSON] навчається в КЗ ««Йосипівська гімназія» з першого класу. Володіє навчальним матеріалом на достатньому та високому рівні навчальних досягнень. Батько [PERSON] займається вихованням сина, цікавиться його шкільним життям, відвідує школу, радіє його успіхам, приділяє належну увагу духовному і всебічному розвитку дитини. Створює належні умови для навчання свого сина. Протягом 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2021 років [PERSON] відпочивав і оздоровлювався в дитячому таборі « Пролісок », а в 2020 році відпочивав на морі за кошти батька [PERSON] . Відповідно до довідки Йосипівського старостинського округу Самгородоцької сільської ради Вінницької області за № 223 від 16 серпня 2023 року [PERSON] в період з січня 2013 року по серпень 2015 рік відвідував дошкільний навчальний заклад села Йосипівка. (а.с.36) Також [PERSON] навчається у Комунальному закладі «Йосипівська гімназія» Самгородоської сільської ради Хмільницького району Вінницької області з першого класу, тобто з 2015 року. В школі харакретизується як чемна, вихована, доброзичлива, старанна дитина. Згідно даних Комунального закладу «Йосипівська гімназія» відповідач не відвідувала школу жодного разу, не піклувалася про духовний і фізичний розвиток дитини, її навчанням, не цікавилася успішністю сина, його вподобаннями, захопленнями, не виявила інтересу до його внутрішнього світу, не цікавилася здоров`ям сина. Також відповідно до характеристики,виданої на учня 9-го класу [PERSON] , 12 липня 2023 року за № 85, за підписом директора та класного керівника, вихованням сина займається батько та його мати [PERSON] (бабуся дитини), які приділяють належну увагу вихованню [PERSON] , його всебічному розвитку; батько створив належні умови для навчання сина, відпочинку та оздоровлення дитини з 2015 року по 2021 роки; приділяє належну увагу духовному і всебічному розвитку сина; цікавиться шкільним життям сина, його успіхами; між батьком та сином склалися дружні, відкриті стосунки, батько поважає та враховує думку дитини з будь-яких питань. (а.с. 30) Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є знайомою позивача зі школи, повідомила, що коли дитині не було і року, мати її покинула на батька. Більше жодного разу до дитини не приїздила, не цікавилась дитиною. Ніколи не була свідком сварок з приводу створення перешкод позивачем у спілкуванні відповідачу з дитиною. Також ніколи від інших не чула про сварки. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , який є сусідом з 1993 року, повідомив, що вихованням дитини займається позивача та його мати, бабуся дитини. Рідну мати дитини жодного разу не бачив. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , який є другом з дитинства, повідомив, що позивач виховує, утримує дитину з 2010 року самостійно. Йому допомагає його мати. Матері дитини жодного разу з 2010 року не бачив. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є рідною сестрою позивача пояснила, що в лютому 2010 року мати дитини її покинула, та більше жодного разу не приїздила до дитини. З цього часу позивач сам виховує та утримує дитину, відповідача жодного разу не бачила. Позивачеві допомагає бабуся. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є матір`ю позивача, пояснила, що позивач та відповідач проживав разом до початку 2010 року. Приблизно з 7 місячного віку дитини відповідач покинула дитину та жодного разу не приїжджала до дитини. Батько займається вихованням та утриманням дитини. Вона йому допомагає. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ст. 150 СК України, ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати свою дитини, піклуватися про здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, забезпечити одержання ним повної загальної середньої освіти, готувати дитину до самостійного життя. Згідно з п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то вони можуть бути позбавленні батьківських прав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач самоусунулась від виховання дитини, стосунків із сином не підтримує, не піклується, не цікавиться станом здоров`я, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток, будь-якої матеріальної допомоги на утримання, лікування та розвиток не надає, не виконує своїх батьківських обов`язків. Ухилення від покладених на батьків обов`язків щодо виховання дитини є підставою для позбавлення батьків батьківських прав як це передбачено ст. 164 СК України. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 Постанови № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто, прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач вихованням дитини не займається, необхідних умов для розвитку сина не створила, долею та здоров`ям дитини не цікавиться, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, наміру приймати участь у житті дитини не виявляє. Статтею 8 ч.2 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (з останніми змінами), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.09.1991 р., передбачено, що Україна, як держава-учасниця, зобов`язана поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи сімейні зв`язки. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя. В силу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з наданим Службою у справах дітей та сім`ї Самгородоцької сільської ради висновком про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно її сина, [PERSON] [INFO] , з метою соціально-правового захисту дітей на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Самгородоцької сільської ради затверджено рішення виконавчого комітету Самгородоцької сільської ради від 19.07.2023 року № 138 про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] по відношенню до її дитини, [PERSON] , [INFO] . Декларацією прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до вимог ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав є правовим способом захисту прав і інтересів дитини. Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується відсутність належної уваги до дітей з боку матері, небажання відповідача та її свідоме ухилення займатися вихованням дитини та матеріально забезпечувати її, спілкуватися з нею, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки це буде відповідати інтересам дитини. Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав є обґрунтованими та заснованими на законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved