Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

02 лютого 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про встановлення додаткового строку, для прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її донька [PERSON] ,яка постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 18 травня 1993 року згідно рішення № 102 виконкому Мукачівської міської ради народних депутатів від 12 травня 1993 року. Після смерті доньки єдиним спадкоємцем належного їй майна є позивач. Після смерті доньки позивач фактично стала володіти і розпоряджатися всім належним спадковим майном та вважала, що після її смерті вона прийняла спадщину за померлою так як проживали разом. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задоволити. Представник відповідача Мукачівської міської ради Закарпатської області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду відзив в якому заперечили щодо задоволення позовних вимог, зазначили, що в обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, позивачем надано виписку із медичної карти стаціонарного хворого № 7601 денного стаціонару неврологічного відділення Мукачівської ЦРЛ. З даної виписки вбачається, що [PERSON] поступила до відділення 05.08.2020 і була виписана з лікарні 14.08.2020. Даний період перебування на стаціонарному лікування жодним чином не міг вплинути на процес прийняття спадщини, оскільки донька позивача померла значно пізніше. Наданий позивачем доказ неможливості подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку з погіршенням її стану здоров`я, хворобою, лікуванням є недостатнім доказом, оскільки не охоплює період строку, відведеного на прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу десятимісячного строку (постанова КМУ від 28.02.2022 № 164), встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. На думку відповідача, якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає. Третя особа в судове засідання не зявилася. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд робить наступні висновки. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього права може бути визнання права. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Судом встановлено, що [INFO] померла донька позивача - [PERSON] у віці 53 роки, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства (м. Івано - Франківськ) зроблено запис за № 504 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . (а.с.06). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] помер чоловік [PERSON] (а.с.22). Після смерті доньки позивача відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме 1/3 частки квартири за адресою [ADDRESS] , інші по 1/3 частини квартири належали позивачу та її покійному чоловіку відповідно до свідоцтва про право власності від 18.05.1993 року, виданого на підставі рішення № 102, виконкому Мукачівської міської ради народних депутатів від 12 травня 1993 року (а.с.10). Позивач звертався до приватного нотаріуса А.М. Плеша з заявою про прийняття спадщини за законом, після померлої доньки та видачі позивачу свідоцтва про право власності на квартиру, однак в прийнятті даної заяви було відмовлено постановою від 05.08.2023 року №374/02-31, крім того нотаріус роз`яснив позивачу про необхідність звернення до суду в зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, копія відмови долучена до матеріалів позову, що і обумовлює підстави для звернення до суду для визначення додаткового строку на прийняття спадщини (а.с.14). Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із положень ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Позивач у своїй заяві зазначає, що не змогла скористатися своїм правом на прийняття спадщини з наступних причин. ЇЇ донька померла під час пандемії, спричиненої корона вірусом SARS-Co-V-2 та від самого вірусу. У 2020 році заявниця сама захворіла та стаціонарно лікувалася у неврологічному відділенні Мукачівської РРЛ з діагнозом інфаркт мозку, викликаний тромбозу мозкових артерій з елементами дизартрії, артроскоеротична хвороба серця судин,гіпертензивна хвороба серця. Після інфаркту важко пересувається та потребує постійного догляду.Відтак через зазначену поважну причину, пов`язану з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами вона не мала змоги звернутися у встановлений законом строк для прийняття спадщини. Надаючи правову оцінку таким доводам позивача, суд зазначає, що згідно свідоцтва про смерть її донька [PERSON] , померла [INFO] , сама позивач зазначає, що у 2020 році захворіла та перебувала на стаціонарному лікуванні. Із наданої виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 7601 денного стаціонару неврологічного відділення Мукачівської ЦРЛ. вбачається, що [PERSON] поступила до відділення 05.08.2020 і була виписана з лікарні 14.08.2020. З вищенаведеного судом не встановлено причинний зв`язок, що може свідчити про наявність об`єктивних та непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті доньки у 2022 році, а звернулася 02.02.2024 року, даний період перебування на стаціонарному лікування жодним чином не міг вплинути на процес прийняття спадщини, оскільки донька позивача померла значно пізніше. Перебування позивача на стаціонарному лікуванні у 2020 році не позбавляло її можливості подати заяву про прийняття спадщини після смерті доньки у 2022 році. Окрім того позивачу Державним нотаріусом Плеша А.М., 01 серпня 2023 року роз`яснено, що з відмовою про вчинення нотаріальної дії про прийняття спадщини, вона може звернутися до суду із заявою для надання їй додаткового строку для прийняття спадщини. Однак позивач звернулася до суду 02 лютого 2024 року. У спірній по справі ситуації слід констатувати те, що позивач не довів обставин відносно неможливості звернення із відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса на території України. Доказів, які б свідчили про наявність об`єктивної перешкоди для подання такої заяви, позивачам також не надано. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Таким чином, належних і допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини, а саме наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, що перешкоджали їй звернутися з відповідною заявою, суду не надано. Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку (зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.06.2020 №431/5782/17). З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed