Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

04 жовтня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] в інтересах [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про визнання виконавчого напису від 17.12.2019 № 32521 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в загальній сумі 15856,74 грн. таким, що не підлягає виконанню; стягнути з ТОВ «ФК «Аланд» на його користь понесені судові витрати. Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період з 2019 року по жовтень 2022 року позивачка тимчасово не працювала. 30.09.2022 на підставі трудового договору працевлаштувалася в ТОВ «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА». Їй було оформлено картковий рахунок № [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк» на який зараховувалась заробітна плата. До офіційного працевлаштування діючих карткових рахунків не мала. В травні 2023 року позивачці було заблоковано картковий рахунок на який остання з 30.09.2022 отримує заробітну плату. В банківській установі запропонували звернутися за автоматизованою системою виконавчих проваджень та за допомогою додатку «ДІЯ». Про існування вказаного виконавчого провадження позивачці не було нічого відомо, оскільки матеріали виконавчого провадження не отримувала. Позивачка не обізнана з тонкощами виконавчого провадження та процедурою оскарження виконавчих написів, не вміє користуватися Автоматизованою системою виконавчих проваджень, зі строками звернення до суду та строками оскарження дій виконавців звернулася за правовою допомогою. В період з 25.08.2022 по 06.05.2023 діяла норма Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану» від 27.07.2022 № 2455-ІХ була передбачена заборона на примусове виконання виконавчих написів нотаріусів. Після внесення прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану від 11.04.2023 № 3048-ІХ (набрав чинності 06.05.2023) стягнення за виконавчими написами нотаріусів поновилось. В травні 2023 року банком було заблоковано картковий рахунок позивачки, на який надходить заробітна плата. За даними автоматизованої системи виконавчих проваджень позивачкою було встановлено, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. знаходиться виконавче провадження № 61125371 по стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в сумі 15856,74 грн. на підставі виконавчого напису від 17.12.2019 № 32521 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. Виконавче провадження було відкрито постановою від 31.01.2020. На адвокатський запит 3 149 від 22.06.2023 від приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. надійшла відповідь до якої було надано копію заяви про примусове виконання рішення № 130088, копія Договору № 003-03509-28514 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки від 28.05.2014 та копію виконавчого напису від 17.12.2019, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. В рамках виконавчого провадження приватним виконавцем прийнято постанову від 07.10.2021 про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 1585,67 грн., постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 472,00 грн., постанову про арешт коштів боржника від 07.12.2021. 06.06.2023 позивачка звернулася до приватного виконавця із заявою про зняття арешту з рахунків. Постановою від 06.06.2023 арешт з коштів було знято але в той же час прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату ,пенсію, стипендію та інші доходи боржника. З виконавчого напису № 32521 від 17.12.2019 вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. звернуто стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 003-03509-28514 від 28.05.2014, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на підставі договору про відступлення права вимоги № 02/10/2019-ФА, укладеного 02.10.2019. Сума заборгованості складає 15556,74 грн. в тому числі: 11413,62 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 0,00 грн. прострочена заборгованість за комісією; 4143,12 грн. прострочена заборгованість за процентами; 300,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису. Позивачка вважає дії відповідача незаконними, необґрунтованими з тих підстав, що виконавчий напис було вчинено з порушенням норм законодавства, він не відповідає вимогам закону, тому має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою від 16 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі, призначено у справі підготовче засідання на 15 листопада 2023 року. Задоволено заяву позивачки про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за оспореним виконавчим написом. Ухвалою від 15 листопада 2023 року підготовче засідання відкладено на 19 грудня 2023 року у зв`язку з неможливістю вирішити питання, визначені ст. 197 ЦПК України, оскільки строк для подання відзиву відповідачем на день проведення підготовчого засідання не сплив. Ухвалою від 19 грудня 2023 року підготовче судове засідання відкладено на 29 січня 2024 року у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача (відповідні розписки суду не повернуті). Постановлено виклик відповідача та третьої особи приватного нотаріуса Хари Н.С. здійснити за усіма відомими суду засобами зв`язку та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Ухвалою від 29 січня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 11 березня 2024 року. У судове засідання 11 березня 2024 року сторони не з`явилися, повідомлені про дату, час і місце розгляду справи в порядку, визначеному ст. 128 ЦПК України. Представником позивачки подане клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, підтримання позовних вимог у повному обсязі. Інші учасники справи про причини неявки та їх поважність не повідомляли, будь-яких заяв чи клопотань з приводу позовних вимог по суті або з процесуальних питань до суду не подавали. Ухвалою від 11 березня 2024 року постановлено здійснювати заочний розгляд справи на підставі наявних у ній даних і доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядкуст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши доводи позовної заяви та поданих доказів, суд зазначає таке. Судом встановлено, що позивачем у справі є громадянка України [PERSON] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Кобеляцьким РВ УМВС України в Полтавській області 03 березня 1998 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , дата народження [INFO] , місце народження: с. Іванівка Кобеляцького району Полтавської області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 29-30). 17 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затрвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинений виконавчий напис, зареєстрований за № 32521, про звернення стягнення з громадянки України, якою є [PERSON] , яка народилася [INFO] , місце народження: Полтавська область, Кобеляцький район, с. Іванівка, місце роботи: не працює, РНОКПП: [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , яка є Боржником за Кредитним договором № 003-03509-280514 від 28.05.2014, укладеним нею із ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на підставі договору відступлення права вимоги № 02/10/2019-ФА, укладеного 02 жовтня 2019 року, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», ідентифікаційний код юридичної особи 42642578, місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 14, оф. 301, заборгованості за період з 09.12.2017 по 29.11.2019 в сумі 15556,74 грн, у тому числі: 11413,62 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 0,00 грн. прострочена заборгованість за комісією; 4143,12 грн. прострочена заборгованість за процентами; 0,00 грн. неустойка (штраф, пеня) за порушення зобов`язань по кредиту. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» в розмірі 300,00 грн., які підялгають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, яким є [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» складає 15856,74 грн. На підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про примусове виконання рішення приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталією Володимирівною винесено постанову від 31 січня 2020 року у ВП № 61125371 про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим написом (а.с.16). 07 жовтня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с. 21), постанову про стягнення з боржника основної винагороди (а.с. 20), постанову про арешт коштів боржника (а.с.22). 06 червня 2023 року приватним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з коштів (а.с.24), постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 25). Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року №3425-ХІІ виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі й унаслідок цивільно- правової відповідальності, це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону «Про нотаріат»). Аналогічні правила та умови вчинення нотаріусами виконавчого напису містить й Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Водночас цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. Верховний Суд зазначає, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». Отже, встановлена законом процедура стягнення боргу підставі виконавчого напису нотаріуса не вважається дотриманою (виконана), якщо боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) ори- гінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. При цьому, ст. 50 Закону Ураїни «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Отже, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (правовий висновок, викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц, у Постанові Верховного Суду від 22 травня 2020 року у справі №674/918/17). Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом установлено, що 28 травня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви № 003-03509-280514 (а.с. 11-13). Зазначений договір нотаріально не посвідчений, а тому оспорюваний виконавчий напис не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», яка передбачає обов`язкове нотаріальне посвідчення договорів. Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що [PERSON] має безспірну заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» за кредитним договором № 003-03509-280514 від 28.05.2014 року, а також, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису дійсно належним чином переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за спірним виконавчим написом, зокрема, чи наявний належним чином завірений кредитний договір з відміткою про його нотаріальне посвідчення, а також у наявності доказів про належне повідомлення боржника про Відступлення права вимоги, про розмір заборгованості та термін її сплати, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 32521, вчиненого 17.12.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н. С. Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд вважає позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1610,40 грн. (1073,60 грн. - судовий збір при подачі позову та 536,80 грн. судовий збір за заяву про забезпечення позову).

Outcome: approved