Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

АТ "АКЦЕНТ-БАНК" звернулися до суду з вказаним позовом в якому просили стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.05.2018 року у розмірі 24072,11 грн. станом на 07.11.2023 року, яка складається з наступного: - 13850,62 грн. - заборгованість за кредитом; - 10221,49 грн. - заборгованість по відсоткам. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.05.2018 року [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети - Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А - Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46.8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета - Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https:a-bank.com.ua/terms складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Також зазначено, що всі основні умови кредитування доведені відповідачеві, що свідчить його підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 07.11.2023 року має заборгованість - 24072.11 грн., яка складається з наступного: - 13850,62 грн. - заборгованість за кредитом; - 10221,49 грн. - заборгованість по відсоткам. При укладені договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України. У позовній заяві зазначено, що позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу SMS- повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договорами не погашає, що є порушенням законних прав АТ «А-Банк». Ухвалою суду від 04.12.2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Зазначено про строк протягом якого відповідач має право подати відзив на позовну заяву. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте надав суду разом з позовною заявою письмове клопотання про розгляд справи за відсутності позивача в якому просив даний позов розглянути без участі представника позивача. Позовні вимоги АТ «А-БАНК» підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку АТ «А-БАНК» відсутні. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду, у разі виникнення обставин викладених в ч.1 ст. 280 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань до суду не подав. Відзив на позовну заяву до суду від останнього не надходив. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розгляд справи здійснюється на підставі ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, з`ясувавши всі обставини на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень,доходить наступних висновків. Відповідно до статей 525, 526, 527, 530, 625 ЦК України: одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ч.1 ст.1054 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що 22.05.2018 року [PERSON] підписав Анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, яка містить позначення про те, що підписанням цієї анкети позичальник підтверджує, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. В анкеті - заяві зазначено, що [PERSON] ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами. Зазначено, що примірник договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. Позичальник зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно, самостійно знайомитися з їх змінами на сайті А -банку. При цьому, у даній анкеті-заяві містяться лише анкетні дані клієнта банку та відсутні відомості про: розмір наданого відповідачу кредиту (кредитного ліміту) згідно укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг, вид отриманої ним кредитної картки (з урахуванням наявності різних типів кредитних карток) та умови кредитування (зокрема, процентна ставка; дата, на яку мають бути погашені нараховані відсотки за користування кредитом; розмір щомісячного платежу за користування кредитними коштами, розміри та порядок нарахування штрафу та пені за порушення договірних зобов`язань). Укладений між сторонами договір від 22.05.2018 року у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить також і строку повернення кредиту (користування ним). Долучені до позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила» та Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD» відповідачем не підписані. Крім того, позивачем до позовної заяви додано копію Паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» підписаний відповідачем простим електронним підписом шляхом підтвердження дзвінком 22.05.2018 з номера телефону [NUMBER] у відповідності з Умовами та правилами надання банківських послуг та зазначено, що дата надання інформації 22.05.2018 р. і ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 0.07.2018 року. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором, утворилась заборгованість у розмірі 24072,11 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 13850,62 грн., заборгованості по відсоткам - 10221,49 грн., штрафи 0,00 грн. З довідки за картами, доданої до позову, вбачається, що відповідачу [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картки № [NUMBER] строком дії до жовтня 2021 р. та № [NUMBER] строком дії до листопада 2028 року. Проте, також і в даній довідці відсутня інформація який саме тип кредитної картки видано відповідачу. З доданої довідки за лімітами по клієнту [PERSON] за кредитним договором б\\н (внутрішньобанківський референт SAMABWFC00001571753) від 22.05.2018 року за період з 22.05.2018 року по 07.11.2023 року встановлено ліміт в розмірі 0,00 грн. 22.05.2018 року та в подальшому, 18.12.2018 року, збільшено розмір ліміту до 1500,00 грн., а 27.01.2019 року грн. ліміт було збільшено до 14000,00 грн. та в подальшому зменшено 29.08.2023 року до 13850,62 грн. і 29.08.2023 року збільшено до 13900,00 грн. Даними виписки по картці за період 22.05.2018 - 07.11.2023 виданої на [PERSON] , довідки за картами, підтверджується факт користування кредитною карткою. Виписка по картці відповідача [PERSON] вказує, що отриманими картками відповідач активно користувався, грошові кошти використовував для власних потреб в межах розміру встановленого на карту ліміту, здійснював розрахунки через термінали, здійснював погашення заборгованості за наданим кредитом, а отже, прийняв запропоновані банком умови щодо розміру кредитного ліміту. Виписка з банківського рахунку - це документ, що видається фінансовою установою, в якому містяться відомості про рух грошових коштів та має статус первинного документу. Відповідно до Постанови Національного банку №705 від 05.11.2014 р. "Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів", користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Таким чином, доказом факту встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок, користування відповідачем кредитними коштами є виписка по рахунку, яка є належним доказом надання кредитних коштів. Відповідний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 20.10.2020 справа №456/3643/17 провадження № 61-9882 св20. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Судом встановлено, що позивач АТ «А-БАНК», пред`являючи вимоги про повернення кредиту, просив, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути з відповідача також і заборгованість по відсоткам. Як вже вищезазначено, аналізуючи анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А - Банку від 22.05.2018 року встановлено, що в ній не зазначено процентна ставка, не вказано і тип кредитної карти, а також вона не містить умов договору про можливість нарахування відсотків, відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Долучені до позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила» та Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD», відповідачем не підписані. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Тарифи і Витяг із Умов надавались для ознайомлення відповідачу та він погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати відсотків, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (банку), яка може вносити та вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено постановою Верховного Суду України від 11.03.2015 року (провадження №6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. З огляду на викладене, позивачем не було надано суду доказів того, що саме додані банком до позовної заяви Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD», а також Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг розумів відповідач, погоджуючись з ними шляхом підписання зазначеної анкети-заяви, і сама лише обставина наявності відповідної редакції Умов та Правил надання банківських послуг, розміщеної на офіційному сайті банку на дату підписання відповідачем анкети-заяви 22.05.2018 року, жодним чином не спростовує даного висновку суду. Таким чином, до спірних правовідносин сторін неможливо застосувати правила ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, і який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача, неодноразово змінювалися самим АТ «А-Банк», як до дати виникнення спірних правовідносин сторін, так і до моменту звернення позивача до суду з даним позовом, а тому, за відсутності в безпосередньо підписаній відповідачем анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, в тому числі, і щодо їх розміру та строків погашення, враховуючи не подання позивачем належних доказів на підтвердження конкретних запропонованих відповідачу Умов та Правил надання банківських послуг, додані до позовної заяви Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD», не можуть свідчити про прийняття відповідачем, як позичальником, запропонованих йому позивачем, як кредитором, умов та приєднання його, як другої сторони, до запропонованого договору в цілому, а, отже, не можуть оцінюватися судом як стандартна (типова) форма, встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору. Такий висновок суду відповідає правовому висновку, викладеному Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, який відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. За змістом ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). Надані позивачем Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, розміщено на сайті банку з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD», які маються у матеріалах справи, не містять підпису відповідача, а тому їх не можна вважати складовою частиною кредитного договору, укладеного між сторонами по справі 22.05.2018 року шляхом підписання відповідачем анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір і порядок нарахування відсотків. Доданий до позову Паспорт споживчого кредиту не може бути доказом ознайомлення відповідача з конкретними запропонованими йому умовами кредитування, оскільки в підписаній відповідачем анкеті-заяві від 22.05.2018 року відсутні будь-які відомості про те, яку саме кредитну карту (тип кредитної картки) отримав відповідач, при цьому у паспорті споживчого кредиту міститься інформація щодо двох типів кредитного продукту, а саме: картка «Універсальна» та картка «Універсальна Gold». Слід також зазначити, що паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» підписаний працівником АТ «Акцент-Банк» і відповідачем не є частиною кредитного договору, а виступає способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту (див. постанову Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20). Паспорт споживчого кредиту, є тією інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), викладений у формі відповідно до Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування». Судом також враховується, що зазначена в паспорті споживчого кредиту інформація, зберігає чинність та є актуальною до 0.07.2018 року. Таким чином, за відсутності обґрунтованих підтверджень прийняття відповідачем конкретних умов кредитного договору, суд приходить висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь АТ «А-БАНК» заборгованості по відсоткам в сумі 10221,49 грн. та про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині у зв`язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю. Зваживши у сукупності подані АТ «А-БАНК» докази по справі, суд дійшов висновку, що [PERSON] не виконує взятих на себе зобов`язань, а тому позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом в розмірі 13850,62 грн., а решта позовних вимог не підлягають задоволенню, оскільки їх не доведено належними та допустимими доказами, а тому відсутні правові підстави для їх задоволення. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме в сумі 1544,32 грн. (2684*13850,62/24072,11), що відповідає вимогамст.141 ЦПК України.

Outcome: partial