Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

Заявник, [PERSON] , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить суд: визнати громадянку України [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , яка має зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , недієздатною; встановити опіку над недієздатною [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , яка має зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] і призначити їй опікуном [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , який має зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ; встановити строк дії рішення Дніпровського районного суду міста Києва про визнання [PERSON] недієздатною два роки. Свої заявлені вимоги заявник обґрунтовує тим, що його дружиною є [PERSON] з 2014 року. Вона є пенсіонеркою та інвалідом 2 групи. При цьому, дружина має серйозні захворювання, внаслідок яких, неодноразово була госпіталізована. На момент подання даної заяви [PERSON] вкотре перебувала у КНП «Київська міська клінічна лікарня №3» з повторним інсультом і її стан суттєво погіршувався. [PERSON] перебуває у безпорадному стані, переважно перебуваючи у клінічній лікарні із численними діагнозами, зокрема, і із психічним захворюванням, яке проявляється у тому, що вона: не може зрозуміло висловлювати свої думки, втратила навички письма, замикається в собі, мовчить, іноді розмовляє сама з собою, не може дати оцінки своїм діям чи діям оточуючих, не розуміє обставин, що відбувається навколо неї, повністю залежна від ліків і своєчасності їх прийому, який не контролюється нею, з психічної точки зору стала, немов дитя, майже постійно перебуває у лежачому стані. Консультаційним висновком психіатра від 26.07.2023 [PERSON] був встановлений діагноз: Органічне ураження головного мозку (внаслідок ішемічного інсульту 13.04.2023) зі зниженням когнітивних функцій та поведінковими порушеннями. Вважає, що необхідним є визнання його дружини недієздатною й встановлення над нею опіки, щоб, зокрема, унеможливити укладення нею невигідних для неї правочинів чи несвідомого підписання нею будь-яких банківських документів чи інших зобов`язань тощо. Крім того, існує необхідність без її згоди багаторазово, внаслідок її стану здоров`я, звертатися до медичних закладів для надання їй невідкладної і кваліфікованої різнопланової медичної допомоги. Відсутність рішення суду про визнання її недієздатною ставить під загрозу захист її здоров`я, майнові і немайнові інтереси, які вона за станом здоров`я, не може очевидно самостійно здійснювати. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.09.2023 відкрито провадження у цій цивільній справі та призначено її розгляд проводити у порядку окремого провадження судом у складі одного судді і двох присяжних у судовому засіданні. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.09.2023 доручено Лівобережному київському місцевому центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначення адвоката [PERSON] , [INFO] , у даній цивільній справі для участі в розгляді справи. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.10.2023 у даній цивільній справі призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України»; провадження по справі до отримання висновку експертизи зупинено. 26.10.2023 до суду від представника заявника [PERSON] - [PERSON] надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. 27.10.2023 до суду з КНП «Київська міська клінічна лікарня №3» надійшов лист на виконання ухвали суду від 03.10.2023. 02.11.2023 до суду з ТОВ «АКСІМЕД» надійшли витребувані судом докази. 03.11.2023 до суду від представника заявника [PERSON] - [PERSON] надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. 29.11.2023 до суду з Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло подання органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність призначення [PERSON] опікуном над його дружиною [PERSON] . 31.01.2024 до суду з Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 1290 від 13.12.2023 відносно [PERSON] . Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва 06.02.2024 поновлено провадження у справі. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав подану заяву та просив її задовольнити. Зазначив, що інших родичів з дружиною не мають, проживають разом. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] - [PERSON] вимоги заяви підтримав, з підстав викладених у ній. Зазначив, що заявник піклується над дружиною та допомагає їй. Заявнику відомі усі права та обов`язки опікуна. Має можливість матеріально і фізично опікуватися над дружиною. Представник заінтересованої особи [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що з огляду на висновок експертизи, не заперечує проти задоволення вимог заяви. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації - Березанський В.І. не заперечував проти вимог заяви та зазначив, що особа заявника як кандидат в опікуни зможе забезпечувати свою дружину. Вказав, що особисто відвідував квартиру, складав акт обстеження житлово-побутових умов. У заявника є можливість утримувати дружину, він їй допомагає та її доглядає. Суд, вислухавши пояснення заявника та представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, доходить наступного. Як убачається з матеріалів справи, заявником у справі є [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Києва, що підтверджується паспортом громадянина України серія [NUMBER] виданий 12.08.1999 Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві. [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Києва, що підтверджується паспортом громадянина України серія [NUMBER] виданий 17.02.1998 Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.03.2014, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. Статтею 30 ЦК України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно з ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 1290, складеного судовим експертом Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України», [PERSON] , [INFO] страждає на стійкий хронічний психічний розлад у вигляді Деменції поєднаного генезу (F02.8 згідно з МКХ-10) і за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, з огляду на наданий висновок експертизи убачається, що дійсно [PERSON] , [INFO] , не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне визнати останню недієздатною. Відповідно до ст. 41 ЦК України правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун. Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми ЦК України, так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже призначення опікуна недієздатній особі, на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 № 34/166/131/88 (далі - Правила). Згідно з ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Статтею 55 ЦК України передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно з ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. За вимог ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до приписів ст. 67 ЦК України та Розділу 4 Правил опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Статтею 56 ЦК України встановлено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами. Статтею 58 ЦК України визначено коло осіб над якими встановлюється опіка, зокрема у ній зазначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Як передбачено ч. 5 статті 63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів або піклувальників. Відповідно до норм ч.1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Заявляючи вимоги про визнання фізичної особи недієздатною, заявник просить призначити себе опікуном над його дружиною, оскільки інших родичів не мають. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є чоловіком [PERSON] , останній бажає стати опікуном для своєї дружини, яка внаслідок захворювання, позбавлена можливості піклуватися про себе. Заявник має фізичну та матеріальну можливість опіки над своєю дружиною. Інших родичів подружжя не має. Частиною 1 ст. 60 ЦК України передбачено встановлення судом опіки над фізичною особою у випадку визнання її недієздатною і призначення опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до Подання органу опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 29.11.2023 № 49-145 «Про доцільність призначення [PERSON] опікуном над його дружиною [PERSON] » орган опіки та піклування, вважає за доцільне: призначити опікуном [PERSON] над його дружиною [PERSON] , [INFO] , в разі визнання останньої недієздатною особою рішенням Дніпровського районного суду міста Києва. Згідно з ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При вирішенні питання щодо призначення опікуна, суд враховує, що [PERSON] є чоловіком недієздатної особи - [PERSON] та він не має медичних протипоказань для здійснення повноважень опікуна, заявник та недієздатна особа є подружжям, яке мешкає спільно за адресою: [ADDRESS] . Житлово-побутові мови задовільні. Правилами ст. 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що заява [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу положень ч.5 та ч.6 ст. 300 ЦПК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. При ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом (ч.7 ст. 294 ЦПК України). Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved