Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради звернулося до суду із позовом до [PERSON] про відібрання дитини, [PERSON] , [INFO] , від матері, без позбавлення її батьківських прав, та передачі дитини Управлінню (службі) у справах дітей Чернігівської міської ради для подальшого її влаштування. Позов обгрунтовано тим, що [PERSON] має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , житло не приватизоване. Родина тривалий час перебуває у полі зору суб`єктів соціальної роботи з причини ухилення матері від виконання батьківських обов`язків, через зловживання алкогольними напоями, не створення дитині належних умов проживання, розвитку та навчання. 25.09.2023 року [PERSON] поставлена на облік в Управлінні (службі) у справах дітей як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах. Мати дитини 20.10.2023 року з`явилася до Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради із заявою про те, що вона не заперечує про відібрання дитини без позбавлення її батьківських прав. Питання щодо доцільності (недоцільності) відібрання дитини розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Чернігівської міської ради 07 листопада 2023 року, мати дитини на засідання не з`явилась, про причини своєї відсутності не повідомила. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 22.01.2024 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 14.02.2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталася, відзиву не подала. У підготовчому судовому засіданні відповідач позов визнала. Представники третьої особи у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьками зазначені : батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, в актовому записі №1028 від 04.05.2012 року про народження [PERSON] , відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції відомості про батька зазначені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 6). Згідно із характеристикою [PERSON] , [INFO] , учениці 5 класу КЗ «Чернігівський ліцей» Чернігівської обласної ради, мати [PERSON] , навчанням дитини не цікавиться, не бере ніякої участі у вихованні та покращенні знань [PERSON] . Дуже часто приходить забирати дитину в нетверезому стані, не завжди привозить [PERSON] до закладу своєчасно, пояснюючи відсутністю коштів на оплату за проїзд (а.с.8). Постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 15.03.2023 року [PERSON] притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді попередження. Постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 29.11.2023 року [PERSON] притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 гривень. Згідно із актом обстеження умов проживання від 02.10.2023 року за адресою: [ADDRESS] , умови потребують покращення, у родині виникають конфлікти у зв`язку з вживанням алкогольних напоїв [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до заяви від 20.10.2023 року [PERSON] не заперечує проти відібрання у неї дитини без позбавлення батьківських прав (а.с.29). Відповідно до інформації Чернігівського міського центру соціальних служб від 06.11.2023 року, родина [PERSON] з 17.04.2019 року перебуває у полі зору центру як така, що опинилась у складних життєвих обставинах. Причина неналежне виконання матір`ю своїх батьківських обов`язків. Жінка періодично вживає алкоголь, має декілька адміністративних протоколів за неналежне виконання батьківських обов`язків. Сім`я не отримувала соціальну послугу соціального супроводу (а.с. 30). Згідно із висновком №741 від 17.11.2023 року, виконавчий комітет Чернігівської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне відібрати, [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав (а.с.14). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 152 СК України передбачено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частинами 1, 4 ст. 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч.2 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 8 цього Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно із ч.6 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування з ними. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або навчальному закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. У судовому засіданні встановлено, що відповідач неналежним чином виконувала батьківські обов`язки по відношенню до своєї доньки, навчанням дитини не цікавиться, участі у її вихованні не приймає, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід відібрати малолітню [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ч. 3 ст.170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Outcome: approved