Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

ТОВ «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 14.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №680017156 на умовах строковості, зворотності, платності. Відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному кредитним договором. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. 31.12.2020 додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Відповідно до Реєстру боржників № 128 від 06.04.2021 до договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №680017156. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права Вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказані у реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 38337,95 грн., з яких: 11500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 26837,95 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання, після відступлення права вимоги [PERSON] не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. Тому представник позивача просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вказану заборгованість та понесені судові витрати по справі. 26.12.2023 ухвалою судді Городоцького районного суду Хмельницької області Федорук І.М. відкрито провадження\~у даній\~справі та\~постановлено розглянути\~справу в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~без повідомлення\~(виклику)\~сторін. 07.02.2024 ухвалою судді Городоцького районного суду Хмельницької області Пономаренко Л.Е. дана справа прийнята до провадження та постановлено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. У позові сформовано вимогу про розгляд справи у відсутності представника позивача, котрий не заперечує проти заочного розгляду. Відповідач, належним чином, у відповідності до вимог п.2 ч.7, п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.\~211, ч.1 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 14.01.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №680017156. Згідно пунктів\~1.1,\~1.2,\~1.4\~вказаного договору\~кредит в\~розмірі 5000\~грн.\~наданий позичальнику\~на умовах\~строковості,\~зворотності,\~платності строком\~на 20\~днів («Дисконтний\~період»)\~зі сплатою\~620,50%\~(процентів)\~річних від\~суми кредиту\~в розрахунку\~1,70\~%\~(процентів)\~за кожен\~день користування\~кредитом.\~Такі ж\~відомості щодо\~умов кредитування\~містить паспорт\~споживчого кредиту\~та додаток\~№1\~до договору\~№680017156\~від 14.01.2021,\~якийпідписано електронним підписом позичальника. Згідно вказаного додатку №1 до договору №680017156 від 14.01.2021 сума нарахованих процентів за кредитом становить 1700 грн., а загальна вартість кредиту складає 6700 грн. В подальшому, між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено декілька додаткових угод до договору №680017156 від 14.01.2021, згідно яких сторони домовилися про збільшення суми кредиту до 11500,00 грн. на строк дії договору. На підтвердження факту отримання відповідачем вказаних коштів за кредитним договором позивачем надано суду копії платіжних доручень від 14.01.2021, 24.02.2021, 25.02.2021, 01.03.2021 про перерахування отримувачу [PERSON] на картку № [NUMBER] хх-хххх-8724 кредитних коштів у загальному розмірі 11500,00 грн. На підтвердження переходу права вимоги позивачем надано копію додаткової угоди №26 від 31.12.2020 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, з якої вбачається, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. За змістом позовних вимог, відповідно до Реєстру боржників № 128 від 06.04.2021 до договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №680017156. Проте, вказаний реєстр боржників до матеріалів справи не додано. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20102022, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Позивачем наданий витяг з реєстру боржників до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, в якому зазначено боржника [PERSON] , а також зазначено розмір його заборгованості за кредитним договором №680017156 38337,95 грн., з яких: 11500,00 грн. заборгованість по основному боргу, 26837,95 грн. - заборгованість по відсоткам. Також позивачем наданий документ у вигляді таблиці, названий розрахунок заборгованості за кредитним договором №680017156 від 14.01.2021, згідно якого заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за період з 21.10.2022 по 30.11.2023 не погашена і залишок заборгованості складає 38337,95 грн., з яких: 11500,00\~грн.\~-\~заборгованість по\~основному боргу,\~26837,95\~грн.\~-\~заборгованість по\~відсоткам,\~але реальний\~розрахунок заборгованості\~з моменту\~отримання [PERSON] \~кредиту не\~наданий,\~що позбавляє\~суд можливості\~перевірити момент\~виникнення заборгованості,\~правильність нарахування\~відсотків та\~інше. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 513 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (статті 517 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статті 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вирішуючи питання про наявність доказів переходу прав та обов`язків стягувача від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», суд виходить з наступного. Первісний перехід\~права вимоги\~до[PERSON] \~ повинен був здійснений на підставі договору факторінгу №28/1118-01 від 28.11.2018 між «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс». Однак, всупереч вимогам статті 81 ЦПК України, суду не надано Реєстр боржників №128 від 06.04.2021 до договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», на який позивач посилався у позовній заяві, що унеможливлює встановлення факту переходу права вимоги до ТОВ «Таліон плюс» відносно [PERSON] і відповідно не підтверджує право ТОВ «Таліон плюс» передати право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Слід звернути увагу й на той факт, що первинний договір факторінгу та додаткова угода до нього були укладені раніше, ніж кредитний договір між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] (14.01.2021), а тому його дія не поширюється на спірні зобов`язання. Відтак встановити, коли та на підставі чого у позивача виникло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №680017156 від 14.01.2021 належними та допустимими доказами під час розгляду справи не представляється можливим. Позивачем не доведено належними, достовірними та допустимими доказами обставини того, що ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у визначеному законом порядку набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №680017156 від 14.01.2021. Відсутність доказів на підтвердження факту переходу права вимоги до Фактора за договором факторингу є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви про стягнення заборгованості. Аналогічна позиція міститься в постанові ВС від 17.01.2020 № 916/2286/16. Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, як це закріплено положеннями ч. 7 ст. 81 ЦПК України. З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором №680017156 від 14.01.2021 задоволенню не підлягають. Оскільки вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають, судові витрати у виді судового збору в розмірі 2684,00 грн покладаються на позивача.

Outcome: dismissed