Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

29.11.2023 року позивач [PERSON] , [INFO] , звернулась до Малиновського районного суду м.Одеси із позовом до відповідача [PERSON] , [INFO] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 24.04.2004 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 164, посилаючись на те, що від шлюбу у сторін були народжені доньки, які померли [INFO] та [INFO] , подружні стосунки не складаються, не має спільних інтересів, спільне господарство не ведуть, проживають окремо з червня 2020 року, збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку із чим, позивачка змушена звернутися до суду із позовом. Спору щодо поділу спільного майна на теперішній час не існує. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 06.12.2023 року цивільну справу № 521/26148/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано за підсудністю до Київського районного суду м.Одеси. 08.01.2024 року на адресу Київського районного суду м.Одеси надійшла цивільна справа № 521/26148/23. Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2024 року вищевказану справу було розподілено судді Гниличенко М.В. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 10.01.2024 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] та її представник адвокат Хлєбніков М.П. до судового засідання не з`явилась, через канцелярію суду надали заяву, якою позовні вимоги підтримали, просили розглянути справу без їх участі. \~Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся шляхом направлення повістки, позову з додатками та ухвали про відкриття провадження по справі рекомендованим поштовим повідомленням за зареєстрованою адресою місця проживання [ADDRESS] , причини неявки суду невідомі. Поштове повідомлення повернуто з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», крім того відповідача було сповіщено за допомогою кур`єрської служби, однак із відмітки вбачається, що «адресат відмовився від отримання судових документів. Відповідно ч.9 ст.130 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку, особа, яка її доставляє робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, будь-яких заяв або клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності, суду не надано. Суд вважає, що докази, які є в матеріалах справи є достатніми для розгляду справи по суті за відсутністю учасників процесу, належним чином повідомлених про розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено\~у судовому\~засіданні,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] /до шлюбу « [PERSON] »/ 24.04.2004 року уклали шлюб, який зареєстрований Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 164, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.04.2004 року./а.с.3/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо, спору щодо поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють, матеріальних претензій не існує. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.\~\~ За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання та право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.\~\~ На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.\~

Outcome: approved