Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Галицька торгова компанія» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення коштів, в обґрунтування якого представник зазначив, що рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.11.2013 з відповідача стягнуто на користь ТзОВ «Галицька торгова компанія» матеріальну шкоду, заподіяну підприємству працівником під час виконання своїх трудових обов`язків у сумі 43612,75 грн, а також судові витрати у виді судового збору в сумі 436,13 грн. Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 07.10.2020, за період до 08.09.2020, з відповідача на користь ТзОВ «Галицька торгова компанія» стягнуто три відсотки річних на суму 8938,91 грн, інфляційні втрати на суму 73146,34 грн, всього 82085,25 грн за прострочення зобов`язання з виплати матеріальної шкоди заподіяної злочином. Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 02.09.2022, з відповідача на користь ТзОВ «Галицька торгова компанія» стягнуто: за прострочення зобов`язання з виплати матеріальної шкоди заподіяної злочином, за період з вересня 2020 по березень 2022, три відсотки річних на суму 2111,00 грн, інфляційні втрати на суму 7697,26 грн, всього 9808,26 грн; за прострочення зобов`язання за вироком суду з виплати процесуальних витрат у виді витрат на правову допомогу, за період з липня 2014 по квітень 2022, три відсотки річних на суму 702,00 грн, інфляційні втрати на суму 5721,39 грн, всього 6423,39 грн, а також судовий збір у сумі 992,40 грн. Грошового зобов`язання згідно рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.11.2013 на суму 44048,88 грн відповідачем так і не виконано, а тому посилаючись на положення статті 11, частин 1 та 2 статті 509, частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), представник відповідача просив суд стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Галицька торгова компанія» 10059,75 грн індексу інфляції за період з 14.04.2022 та 2375,02 грн три проценти річних від простроченої суми. Ухвалою суду від 30.01.2024 по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Відповідач згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримав копію ухвали про відкриття провадження по справі з позовом та додатками до нього 19.02.2024, проте в установлений строк не подав до суду відзиву на позов. Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України). Судом встановлено, що рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.11.2013 з відповідача стягнуто на користь ТзОВ «Галицька торгова компанія» матеріальну шкоду, заподіяну підприємству працівником під час виконання своїх трудових обов`язків у сумі 43612,75 грн, а також судові витрати у виді судового збору в сумі 436,13 грн. Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 07.10.2020, за період до 08.09.2020, з відповідача на користь ТзОВ «Галицька торгова компанія» стягнуто три відсотки річних на суму 8938,91 грн, інфляційні втрати на суму 73146,34 грн, всього 82085, 25 грн, за прострочення зобов`язання з виплати матеріальної шкоди заподіяної злочином. Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 02.09.2022, з відповідача на користь ТзОВ «Галицька торгова компанія» стягнуто: за прострочення зобов`язання з виплати матеріальної шкоди заподіяної злочином, за період з вересня 2020 по березень 2022, три відсотки річних на суму 2111,00 грн, інфляційні втрати на суму 7697,26 грн, всього 9808,26 грн; за прострочення зобов`язання за вироком суду з виплати процесуальних витрат у виді витрат на правову допомогу, за період з липня 2014 по квітень 2022, три відсотки річних на суму 702,00 грн, інфляційні втрати на суму 5721,39 грн, всього 6423,39 грн, а також судовий збір у сумі 992,40 грн (а.с. 15-18). Вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03.06.2014 [PERSON] визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого частиною 1 статті 191 КК України та йому призначено покарання у виді одного року обмеження волі з позбавленням права обіймати матеріально-відповідальні посади два роки. Відмовлено ТзОВ «Галицька торгова компанія» у задоволенні позову до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди в сумі 5000,00 грн. Як вбачається з мотивувальної частини вироку суду, [PERSON] , працюючи завідувачем складу № 1 у ТзОВ «Галицька Торгова компанія» в смт. Міжгір`я Закарпатської області в період з 16.03.2009 по 25.02.2013 допустив привласнення і розтрату продовольчих товарів на суму 87645,58 грн, заподіявши цьому підприємству матеріальну шкоду на вказану суму (а.с. 4-6). Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (частина 6 статті 82 ЦПК України). Грошове зобов`язання згідно рішення суду від 25.11.2013 на суму 44048,88 грн, та згідно вироку суду від 03.06.2014 відповідачем не виконано. Згідно розрахунку позивача за прострочення зобов`язання відповідачем [PERSON] з виплати матеріальної шкоди заподіяної злочином, загальна сума 3 % річних за період з 14.04.2022 по 29.01.2024 складає 2375,02 грн; індекс інфляції за цей же період складає 10059,75 грн (а.с. 7). Відповідачем наведені стороною позивача розрахунки не спростовано. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до частин 1 та 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням і правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За таких обставин, суд вважає, що оскільки відповідачем не виконано зобов`язання з виплати матеріальної шкоди заподіяної злочином, у даному випадку мають місце порушення ним прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 10059,75 грн індексу інфляції та 2375,02 грн три проценти річних від простроченої суми за період з 14.04.2022 по 29.01.2024. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, так як позов поданий у справі про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Outcome: approved