Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

29.11.2023 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана позовна заява, яка мотивована тим, що батьками позивача [PERSON] , [INFO] є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданим 23.06.2008 року Старостинською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №16. [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим 09.05.2023 року Чорноморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №434. Відповідач після смерті матері самоусунувся від обов`язку щодо виховання доньки, не спілкується, не приділяє уваги навчанню, не цікавиться її долею. Наказом Служби у справах дітей Роздільнянської міської ради від 16.08.2023 року №63 позивачку влаштовано в сім`ю її сестри [PERSON] . До матеріалів справи долучено нотаріальну заяву [PERSON] , з якої вбачається, що останній не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO]. Заява засвідчена приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області та зареєстрована в реєстрі за №946. На підставі викладеного, позивачка просить суд: позбавити [PERSON] , [INFO], батьківських прав відносно дочки - [PERSON] , [INFO]. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.12.2023 року провадження по справі відкрито, в порядку загального позовного провадження, за клопотанням позивачки від Служби у справах дітей витребувано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . 18.12.2023 року на адресу суду надійшло клопотання начальника Служби у справах дітей Роздільнянської міської ради Подолінського О. про залучення до участі у справі в якості третьої особи - Виконавчий комітет Роздільнянської міської ради Одеської області, як орган опіки та піклування. Вказане клопотання мотивоване тим, що Служба у справах дітей здійснює підготовку документів для складання відповідних висновків лише за ініціативою та відповідним зверненням виконавчого органу. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.01.2024 року до участі у розгляді цивільної справи залучено третю особу: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Роздільнянської міської ради Одеської області та [PERSON] , [INFO] . Від Органу опіки та піклування виконавчого комітету Роздільнянської міської ради Одеської області витребувано висновок про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . 30.01.2024 року на адресу суду надійшло клопотання начальника Служби у справах дітей Роздільнянської міської ради Подолінського О.М. про долучення до матеріалів справи висновку органу опіки та піклування Роздільнянської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO], відносно неповнолітньої дитини [PERSON] . Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 06.02.2024 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала заяву, в якій зазначила, що розгляд справи просить провести за її відсутності, через зайнятість. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав на адресу суду заяву, в якій зазначив, що просить суд розглядати справу за його відсутності, з позовом ознайомлений, визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Треті особи в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом по справі встановлені наступні фактичні обставини справи на підставі наданих доказів та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що батьками неповнолітньої позивачки [PERSON] , [INFO] , є: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. З паспорту громадянина України № [NUMBER] від 01.08.2022 року встановлено, що позивачка [PERSON] народилась [INFO] , тобто на момент звернення до суду останній було повних 15 років. Матір позивачки [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим 09.05.2023 року Чорноморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеського області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №434. Відповідно до наказу Служби у справах дітей Розздільнянської міської ради від 16.08.2023 року №63, неповнолітню [PERSON] , [INFO]., тимчасово було влаштовано до рідної сестри [PERSON] , [INFO]. З характеристики класного керівника та директора Опорного закладу освіти «Великодолинський ліцей «№1» Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області встановлено, що [PERSON] в школу привела та написала заяву її рідна сестра [PERSON] та її чоловік [PERSON] . Про [PERSON] піклується сестра та чоловік сестри, які постійно цікавляться її навчанням, приймають участі в житті класу. Батько [PERSON] вихованням та навчанням доньки не цікавиться, ні телефонного, ні очного зв`язку не підтримує. Відповідно до висновку голови ЛКК Степанчук Г.Є. №526 від 06.10.2023 року встановлено дитина [PERSON] відвідує сімейного лікаря у супровіді своєї сестри [PERSON] . З заяви відповідача [PERSON] , посвідченої приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Курако К.Л. та зареєстрованої в реєстрі за №946 вбачається, що [PERSON] , діючи добровільно, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, повністю усвідомлюючи значення своїх дій зазначив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO]., у зв`язку з тим, що не приймає ні якої участі у її вихованні. Також, відповідач [PERSON] надав на адресу суду заяву 08.02.2024 року, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно висновку органу опіки та піклування Роздільнянської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Роздільннської міської ради 23.01.2024 року №50, Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , оскільки [PERSON] не приймає участі у її вихованні та матеріальному забезпеченні, тобто свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Дані правовідносин регулюються наступним нормами права. Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, дитина, якщо це можливо, повинна зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини , яка діє на Україні з 27.07.1991 року та ратифікована Україною, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні для її благополуччя , приймаючи до уваги права та обов`язки їх батьків, опікунів та інших осіб, які відповідають за них по закону і з цією метою приймати всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини (далі Європейський Суд) у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»). Тобто, в даному випадку вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у їх право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Відповідно до ст.51 Конституції України обов`язок кожного громадянина України піклуватися про дітей. Перелік обов`язків батьків по вихованню дитини викладений в ст.150, 151, 153-156 СК України . За ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За приписами п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Суд, давши оцінку наданим доказам по справі, приходить до наступного висновку. Суд вважає, що наданими по справі доказами достовірно встановлено, що відповідач не виконує батьківські обов`язки відносно своєї доньки, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що погано впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкується з дітьми. Доглядом дитини займається її старша сестра, у родину якої було тимчасово влаштовано неповнолітню позивачку [PERSON] . Батько не приймає участі у житті доньки [PERSON] , що знайшло своє підтвердження під час дослідження матеріалів справи. При розгляді даної категорії справ держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою. (пункт 52 згаданого вище рішення Європейського Суду у справі «Савіни проти України»). Однак реалізація таких обов`язків держави також вимагає від відповідачів активних дій, які б свідчили про їх бажання скористатись такою допомогою держави. Відповідач [PERSON] взагалі не бачиться з донькою, не підтримує з нею зв`язку, не прибув на розгляд питання про позбавлення його батьківських прав до органу опіки та піклування, а також не прибув на розгляд справи у суді, надавши лише відповідну заяву до канцелярії суду про визнання позовних вимог та нотаріальну заяву про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, яка наявна в матеріалах справи, таким чином втратив інтерес і до судового процесу, шляхом ухилення від надання будь яких пояснень і до дитини, яка повністю перебуває під доглядом старшої сестри [PERSON] , [INFO]. Суд розцінює такі дії відповідача, як ухилення від виховання дитини, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Це не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини і в такому випадку судом на перше місце ставляться «як найкращі інтереси дитини». Тому суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO]. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України суд при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Оскільки судом задоволено позов та позбавлено відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки, то суд, дотримуючись вимог законодавства вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття, хоч такі вимоги позивачем не заявлялись. Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Причому обов`язок утримувати дитину є рівним обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За вимогами ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Проте, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що з відповідача [PERSON] , [INFO] необхідно стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь опікуна, прийомних батьків, батьків-вихователів або закладу, де буде утримуватись дитина, починаючи з моменту звернення до суду, тобто з 29.11.2023 року до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття, тобто до [INFO] , що буде відповідати як інтересам дитини, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст. 7 СК України. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, у даному випадку аліменти необхідно стягнути з 29.11.2023 року. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі складає - 1073,60 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 1073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved