Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення по сплаті аліментів, в обґрунтування якого зазначила, що заочним рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 28.11.2018 у справі №368/883/18 з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання їхньої спільної доньки - [PERSON] , [INFO] , - щомісячно, в розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, - з 26.06.2018, до повноліття дитини, - [PERSON] , - до 25.03.2035; станом на 01.02.2023 заборгованість відповідача зі сплати аліментів становить 265978,88 грн., тому просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку у вигляді пені за кожен день прострочення зі сплати аліментів за період з 26.06.2018 по 31.03.2023 у розмірі 99405,61 грн. Позивачка в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно приписів ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке надійшло на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив не подав, будь-яких заяв від нього не надходило. Суд, враховуючи ту обставину, що позивачці та відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне розглянути справу по суті та ухвалити відповідне рішення. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). Згідно виконавчого листа Кагарлицького районного суду Київської області від 23.01.2019 року, виданого на підставі рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 28.11.2018 у справі №368/883/18, з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання їхньої спільної доньки - [PERSON] , [INFO] , - щомісячно, в розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, - з 26.06.2018 до повноліття дитини, - [PERSON] , - до [INFO] (а.с. 16, 17). У зв`язку з несвоєчасною та не в повному обсязі сплатою аліментів, у відповідача виникла заборгованість. Так, відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Дарницького ВДВС у місті Києві, за період з червня 2018 року по січень 2023 року, заборгованість [PERSON] по аліментам становить 265 978,88 грн (а.с. 18, 19). Станом на день пред`явлення позову заборгованість відповідачем не погашена, доказів, що свідчать про зворотне суду не надано. Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Аліменти є періодичним платежем і повинні сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Згідно з постановою пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявністю вини цієї особи. Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано, як не надано доказів відсутності заборгованості зі сплати аліментів чи існування такої в меншому розмірі. Таким чином встановлено, що заборгованість по аліментам сталася саме з вини відповідача, який не сплачував аліменти на користь позивачки з моменту ухвалення судом відповідного рішення, внаслідок чого сталося порушення законних прав позивачки та інтересів малолітньої дитини, тому суд вважає позов в цій частині обґрунтованим. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Суд погоджується із методикою нарахування пені, яка зазначена у позові, і вважає її обґрунтованою, при цьому, сума пені, визначена позивачем підлягає зменшенню. Як вбачається з матеріалів справи розрахунок заборгованості зі сплати аліментів здійснено Дарницьким ВДВС у місті Києві, за період з червня 2018 року по січень 2023 року (а.с. 18), в той час як позивач до розрахунку пені додатково включає лютий та березень 2023 року. В матеріалах справи відомості про суми нарахованих відповідачу аліментів за лютий та березень 2023 року відсутні, а тому перевірити правильність розрахунку позивачем пені за прострочення відповідачем сплати аліментів за цей період не можливо. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та стягнення неустойки (пені) з відповідача за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 96 712,11 грн. (99 405,61 - 1 415,23 - 1 278,27 = 96 712,11), оскільки відповідно до ст. 196 СК України визначено, що розмір пені не може перевищувати 100% розміру такої заборгованості. Крім того, згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 6 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивачка при зверненні до суду з даним позовом, відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1044,51 грн.

Outcome: partial