Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-29 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 01.03.2023 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, вимоги якої уточнила 22.12.2023 року, до [PERSON] про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частини транспортного засобу та інструментів в порядку поділу майна подружжя. В обгрунтування позову посилається на те, що фактично познайомилися з відповідачем у 2021 році, зареєстрували шлюб 15.03.2022 року, проживали разом по [ADDRESS] , від шлюбу спільних дітей не мають. Вона займалась підприємницькою діяльністю, а відповідач не працював, мав неофіційний підробіток. За час спільного проживання двічі сварились, але згодом примирились та планували спільне життя на майбутнє. Ними за час перебування у шлюбі було придбано майно, а саме: набір інструментів GUT MEISTER, 216 шт, вартістю 4200 грн; круг поролоновий dl50, кругову шліфмашинку, дриль ударний Зенит вартістю 2198,56 грн, а також автомобіль марки TOYOTA, моделі CAMRI, державний номерний знак [NUMBER] , 2006 року. Оскільки відповідач офіційно ніде не працював, мав тимчасові підробітки, вказаний транспортний засіб був придбаний для того, щоб чоловік міг працювати таксистом та заробляти кошти для сім`ї, а тому він зареєстрований за останнім та всі правовстановлюючі документи знаходились у нього. 15.08.2022 року вони з відповідачем посварилися, після чого він забрав всі свої речі, їхній спільний автомобіль, придбане у шлюбі майно та виїхав проживати до батьків. 28.09.2022 року шлюб між ними розірвано Славутським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). На даний момент угоди про добровільний поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя не досягнуто. Оскільки відповідно до відомостей ТСЦ №6845 РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій області автомобіль відповідачем перереєстровано 24.08.2022 року на підставі договору купівлі-продажу на [PERSON] , просить суд стягнути з [PERSON] на її користь 164855 гривень в рахунок компенсації вартості частини спільного майна - автомобіля марки TOYOTA, модель CAMRI, державний номерний знак [NUMBER] , 2006 року; грошову компенсацію вартості частини спільного майна за набір інструментів GUTMEISTER, круг поролоновий dl50, кругову шліфмашинку, дриль ударний Зенит в сумі 3199,28 гривень та судові витрати пов`язані із розглядом цивільної справи. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, у порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України адвокат Дацишина М.В. подала до суду заяву, в якій просили розгляд справи проводити у її та позивача відсутність, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Позиція відповідача Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, у порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України адвокат Спеціальний С.П. подав до суду клопотання, в якому просив судове засідання провести без його участі та участі відповідача, позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі \~ \~ \~ \~Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.03.2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи о 10 год. 00 хв. 06.04.2023 року, який за клопотаннями відповідача, який призваний на військову службу під час мобілізації, відкладався до 14 год. 00 хв. 01.05.2023 року, 11 год. 00 хв. 01.06.2023 року, а за клопотанням представника відповідача - адвоката Спеціального С.П. - до 14 год. 00 хв. 20.06.2023 року. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.06.2023 року за клопотанням представника позивача [PERSON] \~та представника\~відповідача [PERSON] \~витребувано у територіального сервісного центру №6845 РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій області належним чином завірені копії документів про реєстрацію, перереєстрацію транспортного засобу марки TOYOTA, модель CAMRI, державний номерний знак [NUMBER] , 2006 року випуску; належним чином завірені копії договору купівлі-продажу транспортного засобу «Renault Trafic», реєстраційний номер [NUMBER] , 2006 року випуску, який був придбаний 11.05.2022 року та відчужений 09.08.2022 року, відкладено проведення судового засідання до 14 год. 00 хв. 07.07.2023 року, яке у зв`язку з неявкою всіх учасників справи відкладено до 10 год. 00 хв. 15.09.2023 року. 17.07.2023 року до канцелярії суду надійшли витребувані у ТСЦ №6845 ухвалою суду від 20.06.2023 року документи. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.09.2023 року за клопотанням представника позивача - адвоката Дацишиної М.В. прийнято та приєднано до матеріалів справи заяву про уточнення позовних вимог; розгляд справи відкладено до 10 год. 00 хв. 12.10.2023 року. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.10.2023 року за клопотанням представника позивача адвоката Дацишиної М.В. призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу без огляду предмету експертизи; провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 05.12.2023 року на адресу суду надійшов висновок експерта від 24.11.2023 року № СЕ-19/123-23/11748-АВ. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06.12.2023 року поновлено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частини транспортного засобу та інструментів в порядку поділу майна подружжя; судове засідання призначено на 14 год. 00 хв. 17.01.2024 року. 28.12.2023 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] адвоката Дацишиної М.В. надійшла заява про уточнення позовних вимог, у якій просить стягнути з відповідача [PERSON] 164855 гривень в рахунок компенсації вартості частини спільного майна - автомобіля марки TOYOTA, модель CAMRI, державний номерний знак [NUMBER] , 2006 року; грошову компенсацію вартості частини спільного майна за набір інструментів GUT MEISTER, круг поролоновий dl50, кругову шліфмашинку, дриль ударний Зенит в сумі 3199,28 гривень та судові витрати пов`язані із розглядом цивільної справи за проведення експертизи у розмірі 1147,20 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.01.2024 року за клопотанням представника позивача - адвоката Дацишиної М.В. прийнято та приєднано до матеріалів справи заяву про уточнення позовних вимог від 22.12.2023 року; відкладено судовий розгляд до 14 год. 30 хв. 06.02.2024 року, який у зв`язку із перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті у кримінальній справі №688/2796/22 1-кп/688/14/24 відкладено до 15 год. 00 хв. 01.03.2024 року. У зв`язку з неявкою учасників справи, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Встановлені судом фактичні обставини, з посиланням на докази Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 15.03.2022 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 28.09.2022 року Славутським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), що стверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.03.2022 року та свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 28.09.2022 року, виданих Славутським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). З довідки про реєстрацію місця проживання особи №10687/2613 від 01.12.2021 року, витягу з реєстру територіальної громади №2022/000249669 від 05.08.2022 року та довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №2633/26-13 від 18.08.2022 року слідує, що станом на 18.08.2022 року [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані по [ADDRESS] . Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №2818/26-13 від 30.08.2022 року за адресою: по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та її син [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з повідомлення Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області № 01-23/01-20/717/2023 від 02.03.2023 року та витягу з реєстру територіальної громади №2022/000372148 від 18.08.2022 року [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] . Позивач [PERSON] займалася підприємницькою діяльністю - роздрібною торгівлею в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, яку припинила 23.08.2022 року, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, описом документів, що надаються фізичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація змін до відомостей про фізичну особу - підприємця» від 05.02.2018 року, описом документів, що надаються фізичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація змін до відомостей про фізичну особу - підприємця» від 07.06.2022 року та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 23.08.2022 року. Відповідач [PERSON] з 27.03.2021 року по 07.03.2022 року відбував покарання у Крижопільському виправному центрі (№113) Вінницької області, що підтверджується даними довідки про звільнення серії ВІН № 018072 від 07.03.2022 року та довіреності від 26.11.2021 року, посвідченої 26.11.2021 року в.о. начальника Крижопільського виправного центру (№113) Вінницької області. З 26.08.2022 року відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 року [PERSON] перебуває на військовій службі у військові частині [NUMBER] , що підтверджується довідкою №44 від 10.03.2023 року командира військової частини [NUMBER] . 11.05.2022 року було придбано автомобіль марки\~«Renault\~Trafic»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~2006\~року випуску, який зареєстрований на праві власності за [PERSON] , який в подальшому був відчужений, а 27.06.2022 року було придбано автомобіль марки\~TOYOTA,\~модель CAMRI,\~державний номерний\~знак [NUMBER] ,\~2006\~року випуску, зареєстрований на праві власності за [PERSON] , який був відчужений останнім 24.08.2022 року [PERSON] . Вкаазні обставини підтверджується даними: заяви [PERSON] №536345818 від 11.05.2022 року про перереєстрацію транспортного засобу; договору купівлі-продажу транспортного засобу №6845/2022/3169088 від 11.05.2022 року; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] ; довіреності від 02.05.2022 року та витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей №47276466 від 02.05.2022 року; довіреності від 23.03.2022 року та витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей №47118363 від 23.03.2022 року; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] ; заяви [PERSON] про перереєстрацію транспортного засобу №657737538 від 27.06.2022 року; договору купівлі-продажу транспортного засобу №6845/2022/3241214 від 27.06.2022 року; заяви [PERSON] №741495407 від 24.08.2022 року про перереєстрацію транспортного засобу; договору купівлі-продажу транспортного засобу №6845/2022/3353886 від 24.08.2022 року; довіреності від 15.06.2022 року та витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей №4760600 від 15.06.2022 року; довіреності від 25.04.2022 року та витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей №47233758 від 25.04.2022 року. Окрім цього під час шлюбу сторонами також було придбано 19.03.2022 року круг поролоновий dl50, кругову шліфмашинку, дриль ударний Зенит, загальною вартістю 2198,56 грн та 25.03.2022 року набір інструментів GUT MEISTER вартістю 4200 грн, що підтверджується даними: квитанції від 19.03.2022 року та рахунку фактури №000167546/22 від 25.03.2022 року. Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/123-23/11748-АВ від 24.11.2023 року середня ринкова ціна транспортного засобу марки TOYOTA, моделі CAMRI, державний номерний знак [NUMBER] , 2006 року випуску, VIN [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , станом на момент проведення дослідження 24.11.2023 року становить 329710 грн. \~ \~ \~ \~Сторонами по справі не заперечується той факт, що на час розгляду справи в в суді зазначені вище транспортні засоби було відчужено і на даний час не перебувають у власності та користуванні сторін. Застосовані норми права Згідно частини третьої статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При тому, що не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на нього майно зареєстровано лише за одним з подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина 1 статті 69 СК України). Відповідно до частини 1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 СК України передбачено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Згідно ч.ч.1,2 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша\~статті 80 ЦПК України). Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положеннями статтей 12, 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Мотиви та висновки суду З`ясувавши думки учасників справи, викладенні у письмових заявах, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При тому, що не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на нього майно зареєстровано лише за одним з подружжя. Як роз`яснено в пунктах 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України) відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Крім того, за правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують. Зазначена правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17. Судом встановлено, що на час придбання автомобіля марки TOYOTA, модель CAMRI, державний номерний знак [NUMBER] , 2006 року, набору інструментів GUTMEISTER, круга поролонового dl50, кругової шліфмашинки, дрилі ударної Зенит сторони [PERSON] та [PERSON] були в зареєстрованому шлюбі, проживали разом, вели спільний побут та господарство, мали спільний сімейний бюджет, а тому дане майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, набутим під час шлюбу і як наслідок із належними позивачу та відповідачу рівними частками, по 1/2 кожному. Сторонами не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вищевказане майно було придбане за їх особисті кошти. Оскільки сторони не домовилися про порядок поділу спільного майна подружжя, спір має бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка та інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Згідно з пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. У пункті 25 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено, що при поділі спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Відповідно до статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 8 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20, викладено правові висновки, що приписи частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України і статті 365 ЦК України з урахуванням принципу розумності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК Украйни) треба розуміти так: (а) правила про необхідність попереднього внесення коштів на депозитний рахунок суду стосуються тих випадків, коли позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) згідно зі статтею 365 ЦК України заявив вимогу про припинення права відповідача на частку у спільній власності (такі кошти забезпечують отримання відповідачем грошової компенсації); (б) якщо позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) таку вимогу не заявив (а вимагає, наприклад, поділити неподільну річ шляхом виділення її у власність відповідача та стягнення з нього грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на цю річ), то підстави для внесення ним відповідної суми коштів на депозитний рахунок суду відсутні. Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на майно подружжя не породжує обов`язку відповідача попередньо внести відповідну суму на депозитний рахунок суду (такий висновок, сформульований у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 червня 2018 року у справі № 299/2587/15-ц). Підтвердження платоспроможності такого відповідача законодавство України не вимагає. Частиною першою та другою статті 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Таким чином, у випадку, коли один із співвласників погодився отримати грошову компенсацію замість своєї частки в спільному майні, а інша сторона не погодилася її добровільно виплачувати з будь-якої причини, зацікавлений в одержанні замість своєї частки у майні грошової компенсації співвласник звертається до суду із позовом на підставі статті 364 ЦК України. У Рішенні Конституційного Суду України від 19 вересня 2012 року у справі за конституційним зверненням приватного підприємства «ІКІО» щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61 СК України№1-8/2012 (№ 17-рп/2012), яким встановлено, зокрема, що основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 Кодексу). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 Кодексу). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 Кодексу, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що автомобіль марки TOYOTA, модель CAMRI, державний номерний знак [NUMBER] , 2006 року, який є їх спільною сумісною власністю, був відчужений (проданий) відповідачем без згоди позивача, а отже він є предметом поділу між сторонами. У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року N 6-486цс16 та постанові Верховного Суду від 30.01.2019 року справа № 444/848/16-ц (провадження № 61-33882св18). Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу № 537/78/19 та установивши, що автомобіль придбаний під час шлюбу сторін, є спільною сумісною власністю подружжя, проте відповідач відчужив його без згоди позивача як іншого із подружжя, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошова компенсація вартості 1/2 частини спірного транспортного засобу. Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин другої та третьої статті 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. ВС підкреслив, що вказаною постановою роз`яснено, що сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому прядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності подружжя. Вказане узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18), відповідно до яких, у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/123-23/11748-АВ від 24.11.2023 року середня ринкова ціна транспортного засобу марки TOYOTA, моделі CAMRI, державний номерний знак [NUMBER] , 2006 року випуску, VIN [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , станом на момент проведення дослідження 24.11.2023 року становить 329710 грн. Таким чином, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, в тому числі щодо змагальність та диспозитивність цивільного судочинства, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 164855 гривень в рахунок компенсації вартості частини автомобіля марки TOYOTA, модель CAMRI, державний номерний знак [NUMBER] , 2006 року випуску та грошову компенсацію вартості частини спільного майна за набір інструментів GUTMEISTER, круга поролоновий dl50, кругової шліфмашинки, дрилі ударного Зенит в сумі 3199,28 гривень, а всього 168054,28 грн. Судові витрати Відповідно до\~положень ч.\~1,\~п.п.\~1,\~2\~ч.\~3\~ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства (частина восьма статті 6 Закону України «Про судовий збір»). Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого закономна 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час звернення до суду). За змістом пунктів 1, 2 і 10 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, у позовах про визнання права власності - вартістю майна, а у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому згідно вимог ст.\~141\~ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 1680,54 грн (168054,28 * 1%). Вимоги позивача про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судових витрат, пов`язаних з проведенням експертизи також підлягають задоволенню, оскільки стороною позивача надано докази понесення витрат в розмірі 1147,20 грн. На підставі ст. ст. 57, 60, 69, 70, 71, 72 СК України, ст. 364 ЦК України, ст. ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

Outcome: approved