Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

09.02.2024 [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй диплома про освіту [NUMBER] від 30 червня 1995 року виданого на ім`я " [PERSON] " та встановити факт належності диплома про освіту ДМСК № [NUMBER] від 13 березня 1996 року, виданого на ім`я " [PERSON] ". Заявниця [PERSON] посилається на те, 17 січня 2024 року під час повторного огляду їй встановлено другу групу інвалідності безстроково. Вона звернулась до сектору пенсійного фонду в смт Саврань за призначенням пенсії по інвалідності надавши необхідні документи пенсію їй призначили, скільки зарахували мінімально необхідний страховий стаж. Але періоди навчання з 01.09.1992 року по 30 червня 1995 року та з 01.09.1995 по 13.03.1996 року до страхового стажу відповідно до наданих дипломів не враховано, оскільки є розбіжності в написанні її прізвища в документах про освіту та свідоцтво про шлюб. Так в дипломі молодшого спеціаліста [NUMBER] від 30.06.1995 та в дипломі молодшого спеціаліста ДМСК [NUMBER] ВІД 13.03.1996 року прізвище заявниці вказано " [PERSON] ", свідоцтво про народження складене російською мовою " [PERSON] ", а в свідоцтві про шлюб прізвище нареченої вказане " [PERSON] ", у зв`язку з чим встановити в якому документі правильне написання її колишнього прізвища немає можливості, батьки заявниці на даний час мають прізвище " [PERSON] ". Встановлення факту належності їй двох дипломів про освіту дасть можливість зарахувати, до страхового стажу майже 4 роки, що має для заявниці суттєве значення оскільки впливає на розмір призначеної пенсії. Встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] РНОКПП [NUMBER] диплома про освіту [NUMBER] від 30 червня 1995 року виданого на ім`я " [PERSON] ", та встановити факт належності [PERSON] [INFO] РНОКПП [NUMBER] диплома про освіту ДМСК [NUMBER] від 13 березня 1996 року виданого на ім`я " [PERSON] " необхідне заявниці для перерахунку пенсії. Оскільки будь-яким іншим чином ніж в судовому порядку заявниця позбавлена можливості встановити факт належності правовстановлюючих документів, вона змушена звернутися до суду з цією заявою в якій просить встановити факт належності їй дипломів. Гудзь в судове засідання не з`явилась, проте 11.03.2024 подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та підтримала заявлені вимоги (а.с. 21). Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в судове засідання не з`явився, проте 22.02.2024 до суду надійшла заява в якій Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області просить розглянути справу без участі її представника, заперечення відсутні (а.с.19). Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 223 УПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України не здійснюється. За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з частиною 1 статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Дослідивши заяву та долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Суд встановив, що заявниця [PERSON] звернулась до сектору пенсійного фонду в смт Саврань Подільського району Одеської області за перерахунком пенсії по інвалідності та відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та надала відповідні документи, паспорт громадянина України виданий на ім`я [PERSON] , диплом молодшого спеціаліста [NUMBER] від 30.06.1995, диплом молодшого спеціаліста (про перепідготовку) ДМСК [NUMBER] від 13.03.1996 та свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 28.12.1996. Однак рішенням відділу призначення пенсії управління пенсійного забезпечення ГУПФУ в Одеській області о/р № [NUMBER] від 0.02.2024 у перерахунку пенсії [PERSON] відмовлено у зв`язку з розбіжностями в написанні прізвище зазначене у дипломах [NUMBER] та ДМСК № [NUMBER] "[PERSON]" не відповідає прізвищу у свідоцтві про шлюб " [PERSON] " (а.с.6). Вказаним рішенням про відмову у перерахунку пенсії заявниці [PERSON] рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд доходить до висновку що факт належності [PERSON] диплома про освіту [NUMBER] від 30 червня 1995 року та диплома про освіту ДМСК [NUMBER] від 13 березня 1996 року підтверджується наступними доказами: -Копією паспорта [PERSON] серії [NUMBER] виданим Гайворонським РВ УМВС України в Кіровоградській області 28.10.2000 (а.с.4-5); -Копією картки фізичної особи - платника податків (РОНКПП) [PERSON] (а.с.5); -Рішенням ГУПФУ в Одеській області від 02.02.2024 о/р № [NUMBER] (а.с.6); -Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7); -Копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.8); -Копією диплома молодшого спеціаліста [NUMBER] від 30 червня 1995 року (а.с.9). -Копією диплома молодшого спеціаліста ДМСК [NUMBER] від 13 березня 1996 року (а.с.9). -Копією трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.11). -Копією довідки МСЕК (а.с.12) Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. За приписами статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Згідно з положеннями статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Така правова позиція узгоджується з думкою Пленуму Верховного Суду України, висловленою у пунктами 1, 12 Постанови № 5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення". Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявниці для оформлення пенсії. У даному конкретному випадку, виключним способом захисту права заявниці є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності [PERSON] диплома про освіту [NUMBER] від 30 червня 1995 року та диплома про освіту ДМСК [NUMBER] від 13 березня 1996 року. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що дослідженими доказами було достовірно встановлено факт належності [PERSON] , [INFO] РНОКПП [NUMBER] диплома про освіту [NUMBER] від 30 червня 1995 року виданого на ім`я " [PERSON] ", та диплома про освіту ДМСК [NUMBER] від 13 березня 1996 року виданого на ім`я " [PERSON] " Згідно з частиною 7 статті 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved