Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

08 лютого 2024 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач [PERSON] посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що з 2012 року по жовтень 2018 року вона та відповідач [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З жовтня 2018 року сторони однією сім`єю не проживають, син живе з позивачем та знаходиться на її повному утриманні, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить суд щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з 01 грудня 2023 року до досягнення дитиною повноліття. 08 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, відзиву на позовну заяву не подавав. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами із повідомленнями за адресою місця його проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, та за адресою останнього відомого місця фактичного проживання, а також шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу заочно, за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. З 2012 року по жовтень 2018 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З жовтня 2018 року сторони однією сім`єю не проживають, неповнолітній син [PERSON] живе з позивачем [PERSON] та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України р озмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. В судовому засіданні не встановлено обставин, за яких відповідач [PERSON] міг би бути звільнений від обов`язку утримувати свого неповнолітнього сина. В судове засідання відповідач [PERSON] не надав заперечень проти визначеного позивачем способу стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. В судове засідання відповідач [PERSON] не надав заперечень проти визначеного позивачем розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина. На підставі викладеного суд вважає можливим щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] просить суд стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина, починаючи з 01 грудня 2023 року. Разом з тим, згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Позивач [PERSON] не надала суду жодних доказів того, що з 01 грудня 2023 року вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача [PERSON] , але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Отже, суд не має правових підстав для стягнення з відповідача [PERSON] аліментів за минулий час з 01 грудня 2023 року по 07 лютого 2024 року. На підставі викладеного суд вважає можливим стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , починаючи з 08 лютого 2024 року (дня пред`явлення позову) до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Outcome: partial