Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

18 рудня 2023 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Встановити над [PERSON] , [INFO] опіку та призначити її опікуном [PERSON] , [INFO] . Встановити над [PERSON] , [INFO] піклування та призначити його піклувальником [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , мати дітей померла [INFO] . [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своїх дітей, взагалі не займається їх вихованням, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує продуктами харчування та одягом, не допомагає у здобуті дітьми повної загальної середньої освіти, не готує їх до самостійного життя, тобто взагалі ігнорує свої права та обов`язки щодо своїх дітей. Крім того, відповідачі по справі перебувають в алкогольній залежності. Діти проживають разом з позивачкою вона піклується та виховує їх. Отже, всі питання матеріального забезпечення дитини вирішуються виключно позивачем, за повної бездіяльності відповідача, що є першою ознакою його винної поведінки щодо дітей. Питання щодо виховання дітей вирішуються позивачем також самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Для розвитку дітей позивач прикладає всі можливі зусилля. За місцем проживання дітей їм створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку дітей. Батько дітей жодного разу не цікавився їх життям. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про ухилення від виховання дітей батьком, свідоме нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення до них. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання може бути підтверджено наведеними доказами. Все вищезазначене свідчить виключно про одне: відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, що зумовлює позбавлення його батьківських прав. Відзив на позов не надійшов. На судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала, просила їх задовольнити, пояснила, що батько повністю самоусунувся від виховання дітей. Діти проживають разом з нею та повністю нею забезпечуються та виховуються. На судове засідання відповідач не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому порядку, про причини неявки суд не повідомив. На судове засіданні представник заінтересовано особи не з`явився надав заяву, про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог позивача не заперечував. Вказавши на необхідність в задоволенні позову з урахуванням висновку органу щодо необхідності позбавлення відповідача батьківських прав. Оскільки позивач не заперечував проти проведення розгляду справи за відсутності належним чином повідомленого відповідача у заочному порядку, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи викладені в позовній заяві суд дійшов таких висновків. Згідно зі статтею 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Відповідно до вимог пункту другого частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пп. 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з послідуючими змінами) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд встановив, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження: серія [NUMBER] ; [NUMBER] . Мати дітей [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Померла Мати та діти проживали разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Факт реєстрації проживання дітей підтверджується Витягами з реєстру територіальної громади від 23.10.2023 року, за якими [PERSON] зареєстрований 14.09.2007 року, а [PERSON] - 08.11.2013 року. Крім того відповідач веде аморальний спосіб життя. Зловживає алкогольними напоями, що підтверджується громадською характеристикою. Якою також підтверджується, що участі у вихованні дітей він не приймає. Працює по найму, має тимчасові заробітки. 14 серпня 2023 року наказом начальника служби у справах дітей Тягинської сільської ради, па підставі заяви позивача та заяв неповнолітніх дітей було видано накази від 14.08.2023 року № 51 та № 52 про тимчасове влаштування дітей у родину бабусі. 15 серпня 2023 року на підставі вищевказаних документів начальником служби у справах дітей Тягинської сільської ради було видано накази № 53 та № 54 про взяття дітей на облік як таких, які опинилися в складних життєвих обставинах та передано інформацію до КЗ ТСР «Терцентр» для соціального супроводу родини. Органом опіки та піклування Тягинської сільської ради наданий Висновок комісії з питань захисту прав дитини Тягинської сільської ради у справі про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] № 801/02-28/23 від 01.1 1.2023 року. За яким відповідач ухиляється від виховання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. А отже, [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . На сьогоднішній день за наказами служби у справах дітей Тягинської сільської ради від 14.08.2023 року № 51 та № 52 про тимчасове влаштування дітей у родину позивача, з покладенням на неї персональної відповідальності за життя, здоров`я та матеріальне забезпечення дітей [PERSON] та [PERSON] . Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов від 10.08.2023 року діти проживають у сім`ї позивача, до складу якої також входить дідусь дітей. За описом житлово-побутових умов сім`я позивача проживає у будинку, який обставлений необхідними меблями та побутовою технікою. Основний дохід - пенсія членів родини. У дітей окрема кімната, в якій є окремі спальні місця, діти забезпечені організаційною технікою для навчання. Санітарно-гігієнічні умови відповідають нормам. Діти забезпечені взуттям, одягом та продуктами харчування. Діти забезпечені усім необхідним для комфортного проживання та розвитку. У громадській характеристиці на [PERSON] підтверджено, що остання є пенсіонеркою, заміжня, проживає разом з чоловіком [PERSON] та внуками. Тривалий час працювала у колгоспі імені Калініна, САФ «Прогрес». Спокійна, врівноважена, з сусідами доброзичлива. За час проживання у с.Тятинка зарекомендувала себе посередньо. Скарг, заяв будь-якого змісту на неї до сільської ради не надходило. За висновком лікаря-психіатра [PERSON] позивач не має хронічних психологічних захворювань, ознак наркотичної, алкогольної та інших видів залежності - не виявлено. За витягом з ІАС «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» - позивач до кримінальної відповідальності не притягувалася, незнятої чи непогашеної судимості не має в розшуку не перебуває. Згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування. Згідно ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Наданий час саме позивач піклується про дітей та бажає і надалі займатись їхнім виховання, та утриманням, займатися їхнім розвитком, лікуванням, захистом прав та інтересів, а тому бажає бути опікуном для дітей. Вона обізнана з правовими аспектами встановлення опіки та піклування. Обов`язки щодо опіки/піклування зобов`язується виконувати сумлінно. Також позивач фактично ще з 2018 року виконує обов`язки опікуна, створила для дітей відповідні умови проживання, турбуюся про них. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності суд дійшов висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання дітей, а отже у суду є підстави для застосування крайнього заходу впливу до відповідача у виді позбавлення його батьківських прав, що також обумовлюється необхідністю захисту інтересів дітей, а позивач має право та можливість бути опікуном дітей, з забезпеченням їх фізичного та духовного розвитку. Суд встановив, що відповідач знає про обов`язки у відношенні до дітей, однак він не вживає жодних заходів з їх реалізації. Він не намагається спілкуватися з дітьми за наявних сучасних засобах комунікації, ним не надається жодної допомоги будь-якого характеру, що може свідчити лише про свідоме ухилення особи від виконання її батьківських обов`язків. Кожна дитина має право на захист своїх цивільних прав, а цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Суд оцінює доводи обох сторін та ухвалює рішення на підставі встановлених обставин на підставі належних, допустимих, достатніх і достовірних доказах. ЦПК України також передбачена можливість здійснення заочного розгляду справи, чим законодавець забезпечив можливість захисту інтересів особи у випадку неможливості заслухати позицію відповідача та оцінити його доводи. Суд вважає, що органом опіки та піклування зібрано достатньо доказів, що свідчать про наявність ознак ухилення відповідача від виконання ним своїх батьківських обов`язків, що не може бути спростовано лише фактом відсутності відповідача. Крім того, при вирішенні спору судом враховано, що визначений спосіб захисту передбачений законодавцем в першу чергу не з метою впливу на неправомірну поведінку батьків, які ухиляються від виконання батьківських обов`язків, а з метою захисту інтересів неповнолітньої дитини, тобто при такому вирішенні спору також буде досягнуто справедливий баланс інтересів як дитини, в інтересах якої звернувся позивач, яка не отримує виховання та допомоги від батька, який ухиляється від виховання дітей, а отже не виконує свої батьківські обов`язки. Також, згідно з частиною третьою статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Оскільки діти наразі проживають з бабусею аліменти слід стягнути на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved