Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, у якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , а також скасувати арешт, накладений на вказаний житловий будинок, за номером обтяження 2298862 від 17.08.2005 та виключити з відомостей у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вказаний запис про обтяження. В обґрунтування позову вказано, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] , після смерті якої залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Позивач звернулася із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини та фактично прийняла її оскільки була зареєстрована разом з матір`ю на момент її смерті. Після смерті [PERSON] є і інші спадкоємці відповідачі [PERSON] та [PERSON] які подали до нотаріуса заяви про відмову від прийняття спадщини. В ході оформлення спадщини стало відомо про наявність арешту вказаного нерухомого майна на підставі постанови виконавця про арешт АА №115322 від 02.08.2005, тому Чугуївська державна нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину. Позивач звернулася до виконавчої служби, однак їй повідомили, що виконавчого провадження, де боржником є її померла мати, на виконанні відсутнє. Було встановлено, що постанова про арешт майна винесена на підставі виконавчого листа №1-36, виданого Чугуївським міським судом Харківської області. Стало відомо, що наявний вирок суду від 04.01.2005, яким постановлено «Стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 1000.00 грн.» В подальшому вказаний вирок скасовано. 09.11.2007 вироком суду постановлено визнати [PERSON] та [PERSON] винними, однак шкоду на користь потерпілого [PERSON] остаточним вироком з матері позивача, як представника свого сина [PERSON] , стягнуто не було. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 27.03.2008 вказаний вирок залишено без змін. Таким чином, за остаточним вироком кошти з [PERSON] не стягувалися, грошові кошти за виконавчим листом №1-36 стягненню не підлягали, а арешт майна повинен був бути скасований. Тому позивач просить скасувати арешт, накладений на спадкове майно, вилучити запис про обтяження з відповідного реєстру та визнати за нею право власності на вказане майно. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник надав заяву, в якій просив провести розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Від відповідачів [PERSON] , [PERSON] та Чугуївської міської ради надійшли заяви, в яких [PERSON] , [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечували, представник Чугуївської міської ради просила ухвалити рішення згідно чинного законодавства, просили розгляд справи провести за їх відсутності. Відповідач [PERSON] у судові засідання, призначені на 22.01.2024 та 13.03.2024 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надавав, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не находило. Суд, розглянувши позовну заяву, повно та всебічно дослідивши надані докази встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. 25.120.2020 померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 27.10.2020 (а.с.7/2), яка була матір`ю позивача, на підтвердження чого надано копію свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (а.с.8/2), копію рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 06.02.2020 (а.с.9), копію свідоцтва про шлюб від 15.08.2021 (а.с.10), копію паспорта на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Померлій на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 03.04.2001 №580 (а.с.10/2-11) належав цілий жилий будинок з надвірними будівлями (домоволодіння), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці розміром 1500 кв.м. та складається з жилого будинку (домоволодіння) літ.А жилою площею 28.6 кв.м. та надвірних будівель: сарай літ.Б, погріб літ.В і огорожа літ.N1. Надано також копію технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами на вказане домоволодіння (а.с.11/2-14), який оформлено на померлу. Згідно копії довідки від 04.09.2023 (а.с.14/2) за вказаною адресою померла була зареєстрована з 09.01.2002, знята з реєстрації у зв`язку зі смертю. Також за вказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] , 1985 р.н. донька померлої, [PERSON] , 1989 р.н. син померлої, [PERSON] , 1980 р.н. донька померлої, [PERSON] , 2004 р.н. [PERSON] , 2010 р.н., [PERSON] , 2001 р.н., [PERSON] , 2000 р.н. онуки померлої. Згідно листа Чугуївської державної нотаріальної контори від 28.09.2023 (а.с.46) після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , в передбачений законом термін звернулися: [PERSON] донька, з заявою про прийняття спадщини, [PERSON] син, із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] , [PERSON] донька, із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] . Заведена спадкова справа №178/2021. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, свідоцтва про право на спадщину не видавалося. Згідно листа Чугуївської державної нотаріальної контори від 06.09.2023 (а.с.15) за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, інформаційною довідкою №298164088 виявлено арешт нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 2298862 від 17.08.2005. Підстава обтяження постанова про арешт АА№115322, 02.08.2005, ВДВС управління юстиції м. Чугуєва, заборона №92/2005 ЧДНК. У зв`язку з виявленою забороною немає можливості видати свідоцтво про право на спадщину після померлою [INFO] [PERSON] . На підтвердження наявності заборони надано копію постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.08.2005 (а.с.15/2), відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.15). Згідно копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.08.2005 (а.с.15/2) арешт накладено на підставі виконавчого листа №1-36, виданого Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у сумі 500 грн. Згідно листа з Чугуївського ВДВС від 06.03.2023 (а.с.16/2) в провадженні відділу не перебуває виконавче провадження, де боржником є [PERSON] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, 17.08.2005 на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження АА 115322 накладено арешт на все майно, проте встановити , в рамках якого виконавчого провадження накладено арешт не виявляється можливим. Згідно копії вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 04.01.2005 справа №1-36/2005 (а.с.18/2-20) визнано винним [PERSON] (на момент вчинення злочину та ухвалення вироку був неповнолітнім) та [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, та стягнуто з [PERSON] та [PERSON] (як законного представника [PERSON] ) на користь [PERSON] (потерпілого) моральну шкоду у розмірі 1000.00 грн. Ухвалою колегії суддів Судової палати Верховного суду України у кримінальних справах від 25.04.2006 (а.с.21-22) вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 04.01.2005 скасовано та направлено справу на новий розгляд. 22.02.2007 Чугуївським міським судом Харківської області (а.с.22/2-24) [PERSON] та [PERSON] визнано винними за ч.2 ст.187 КК України та призначено покарання. Вказаним вироком на користь потерпілого кошти на відшкодування шкоди не стягувалися. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 19.07.2007 (а.с.24/2-25) вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 22.02.2007 скасовано та направлено справу на новий розгляд. 09.11.2007 Чугуївським міським судом Харківської області (а.с.26-27) [PERSON] та [PERSON] визнано винними за ч.2 ст.187 КК України та призначено покарання. Вказаним вироком на користь потерпілого кошти на відшкодування шкоди не стягувалися. Вказаний вирок набрав законної сили 27.03.2008. Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України установлено, що спадщина відкривається\~внаслідок смерті\~особи або\~оголошення її\~померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою частина третя статті 46 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1216, ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкуванням є\~перехід прав\~та обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У\~разі відсутності\~заповіту,\~визнання його\~недійсним,\~неприйняття спадщини\~або відмови\~від її\~прийняття спадкоємцями\~за заповітом,\~а також\~у разі\~неохоплення заповітом\~усієї спадщини\~право на\~спадкування за\~законом одержують\~особи,\~визначені\~у\~статтях 1261-1265\~цього\~Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1222, ч.\~ч. 1, 2 ст. 1258, ч. 1 ст. 1261 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємці за\~законом\~одержують\~право\~на\~спадкування\~почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач є донькою померлої [PERSON] . Відповідно до\~ст.\~1218\~ЦК\~України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з листа Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області від 06.09.2023 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Спадкове майно, у зв`язку з наявності заборони відчуження майна. Така обставина не дає позивачу можливості оформити право власності на Спадкове майно. Відповідно до\~ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~328\~ЦК України право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ч. 1, 2, 3\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Таким чином, арешт на майно накладено за виконавчим документом, виданим на підставі вироку суду від 04.01.2005, який в подальшому було скасовано, тобто підстави для стягнення з померлої коштів відпали, але накладений 17.08.2005 арешт не знято, тобто державним виконавцем не було виконано норми чинного законодавства. Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У ч. 1\~ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно із ч. 2\~ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, суд вважає, що позивач довела наявність у неї права на спадкування за законом на житловий будинок після смерті матері та наявність підставі для скасування накладеного на спадкове майно арешту.

Outcome: approved