Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

15\~січня 2024\~року на\~адресу Южноукраїнського\~міського суду\~Миколаївської області\~із Вознесенського\~міськрайонного суду\~Миколаївської області\~надійшла цивільна\~справа за\~позовною заявою\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«УКР КРЕДИТ\~ФІНАНС»,\~яке діє через свого представника Горшкодера В.О., до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1234-0845 від 05 липня 2023 року у розмірі 88441 грн та судові витрати. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 05 липня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (https://navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, що у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1234-0845, що включає в себе Правила надання споживчих кредитів, в яких визначені істотні умови і з якими позичальник був попередньо ознайомлений. Відповідно до умов договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в розмірі 29500 грн, зі строком кредитування 300 календарних днів, зі стандартною процентною ставкою 1,50 % в день, зниженою процентною ставкою - 1,20% в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, а відповідач свої зобов`язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 17 листопада 2023 року становить 88441 гривень, з яких: 29500 гривень - прострочена заборгованість за кредитом, 54516 гривень - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 4425 гривень - прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача не з`явився, до позовної заяви додав клопотання, у якому просив розглядати справу без участі представника, позовні вимоги підтримує. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву із проханням розглядати справу без його участі, позов визнає частково, крім стягнення комісії. Розгляд справи проведено без участі сторін з урахуванням положень ч.1 ст.223 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 05 липня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою веб-сайту кредитодавця (https://navse.in.ua), укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1234-0845 продукту «НА ВСЕ». Строк кредиту 300 календарних днів, зі стандартною процентною ставкою 1,50% за кожен день користування Кредитом. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) /а.с. 8-13/. Відповідно до п. 2.2 договору позичальник зобов`язується повернути Кредит не пізніше останнього дня Строку кредитування та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування Кредитом у порядку, передбаченому цим Договором. До позовної заяви додано і Правила відкриття кредитної лінії /а.с. 14-20/ та паспорт споживчого кредиту /а.с. 21-23/. До позовної заяви додано таблицю обчислення загальної вартості кредиту /а.с. 23 зв.-24/. Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 29500 грн підтверджено довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування [PERSON] суми кредиту 29500 грн за договором №1234-0845 від 05 липня 2023 року за допомогою системи LiqPay /а.с. 31/ та відповідною копією листа ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» /а.с. 25-28/. 13 жовтня 2023 року на адресу [PERSON] була надіслана вимога про усунення порушень умов Договору №1234-0845 від 05 липня 2023 року /а.с. 31 зв., 32/ Згідно копії довідки про укладений\~договір /а.с.\~29-30/ станом на 17 листопада 2023\~року відповідачу\~нарахована заборгованість\~за кредитним\~договором у\~розмірі 88441 гривень, з яких: 29500 гривень - прострочена заборгованість за кредитом, 54516 гривень - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 4425 гривень - прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно вимог ст. 526, ст. 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного необхідно дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. В силу положень Закону України «Про електронну комерцію» в момент укладення правочину відповідач прийняв на себе зобов`язання, погодившись на істотні умови банку. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 та від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 щодо можливості укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем. Відповідно до наданої довідки фінансової установи станом на 17 листопада 2023\~року відповідачу\~нарахована заборгованість\~за кредитним\~договором у\~розмірі 88441 гривень, з яких: 29500 гривень - прострочена заборгованість за кредитом, 54516 гривень - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 4425 гривень - прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту /а.с.29-30/. Відповідно до ч. ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. В силу ч. 2\~ст. 215 ЦК України\~недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. З наданих доказів вбачається, що Договором визначено сплату комісії за видачу кредиту 15% від суми виданого кредиту /а.с. 9 зв./. Тобто ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» фактично встановлено сплату комісії, не зазначивши за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, матеріали справи не містять. Отже, оскільки [PERSON] було встановлено щомісячну плату за послуги фінансової установи, які за законом повинні надаватись безоплатно, пункти про нарахування разової комісії при видачі кредиту є нікчемними, тому прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту у розмірі 4425 гривень не підлягає стягненню з відповідача. Виходячи із викладеного, нарахування фінансовою установою комісії за обслуговування кредитної заборгованості є неправомірними, а відтак позивач не має права й вимагати її сплати. Виходячи із викладеного, позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість 29500 гривень - прострочена заборгованість за кредитом та 54516 гривень - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, а всього 84016 гривень. Згідно вимог ч.\~1 ст.\~141 ЦПК України судовий збір\~покладається на сторони пропорційно розміру задоволених\~позовних вимог, який складає 2039,84 гривень, що складає 95%. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 142 ЦПК України, визнання відповідачем позову, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору в сумі 1019,92 грн (2039,84:2=1019,92), та 1019,92 грн поверненню позивачу /а.с. 7/.

Outcome: partial