Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання умови договору недійсною, а саме: визнати недійсним пункт 2.1. статті «2. СТРОК ПОЗИКИ» Договору позики № 03/09/21-1 від «03» вересня 2021 року, який є Додатком до Договору №1 про новацію від «03» вересня 2021 року, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс», правонаступником якого є [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~В обгрунтування своїх позовних вимог, зазначає, що\~ «03» вересня 2021 року між Акціонерним товариством «УкрСиббанк» (надалі - Клієнт»), ідентифікаційний код 09807750, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія -Фактор Плюс» (надалі - «Фактор»), ідентифікаційний код за ЄДРПОУ: 37881514, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 31 укладено Договір факторингу №03/09/2021 (надалі - Договір факторингу). Предметом цього Договору факторингу є передання Клієнтом у власність Фактору прав грошової вимоги за кредитним договором № 11/01/2004, укладеним 03.03.2004 між А-тгіонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] . «03» вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова омпанія «Фактор Плюс», ідентифікаційний код за ЄДРПОУ: 37881514, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 31 (надалі - «Позикодавець») та [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] надалі - «Позичальник», «Боржник») укладено Договір позики № 03/09/21-1 (надалі - договір позики»), який, у свою чергу, є додатком до Договору № 1 про новацію від 03 вересня 2021 року(надалі - Договір новації). Зазначеним Договором новації, укладеним між громадянином України [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс» було замінено позикове зобов`язання [PERSON] за Кредитним договором № 11/01/2004 від 03.03.2004 року, укладеного між АКІБ - УкрСиббанк» та [PERSON] . «03» вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс», ідентифікаційний код за ЄДРПОУ: 37881514, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 31 (надалі - «Первісний кредитор») та [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] надалі - «Новий кредитор») укладено Договір про відступлення прав вимоги № 03/09/21 надалі - «Договір відступлення»). Від імені [PERSON] договір було підписано її представником [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової карки платника податків [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , згідно п. 4.1. Договору відступлення сплатила Первісному кредитору за відступлення прав вимоги 40 550 (сорок тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 коп., є Новим кредитором [PERSON] та до неї перейшли усі права та обов`язки Позикодавця за Договором позики. Предметом Договору відступлення є передання Первісним кредитором та набуття Новим кредитором прав вимоги до Позичальника за Договором позики. Пунктом 2.1. статті 2 Договору відступлення передбачено, що до Нового кредитора переходить право вимоги Первісного кредитора до Боржника, включаючи права вимоги до правонаступників Боржника, спадкоємців Боржника, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників. Про відступлення прав вимоги за Договором позики первісний кредитор повідомив ржника [PERSON] листом № 03/09/21-1 від 03.09.2021 року, зазначивши, що Новим кредитором є [PERSON] та з усіх питань, в тому числі щодо внесення відповідних змін до вищевказаного договору слід звертатись до Нового кредитора. Згідно частини першої статті 628 ЦК зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Предметом Договору позики є надання Позикодавцем Позичальникові 1 460 620 (одного мільйону чотириста шістдесяти тисяч шістсот двадцяти) гривень 18 копійок. Згідно п. 4.1.1. Договору позики Позичальник зобов`язується повернути отриману суму позики в порядку, розмірі та строки погоджені Сторонами у цьому Договорі. Згідно п. 4.1.3 Позичальник зобов`язався належно виконувати всі зобов`язання, передбачені цим Договором. Кореспондуючими пунктам про обов`язки Позичальника є п. 4.4.1. згідно якого Позичальник має право вимагати повернення суми позики в розмірі та строки передбачені цим Договором та інші права, передбачені Договором та законодавством України. Згідно пункту 7.6. Договору позики цей договір укладено у двох примірниках та Позикодавець зобов`язується після повного виконання Позичальником зобов`язання за цим договором передати свій примірник Позичальнику з відміткою про одержання грошей. Статтею 2 у пункті 2.1. Позичальник зобов`язався повернути Позикодавцю суму позики шляхом щомісячної сплати 1000 (однієї тисячі) гривень починаючи з «01» січня 2070 року. Зі змісту пункту 2.1. статті 2 Договору позики випливає, що виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим договором починається з 01 січня 2070 року, тобто через 48 років 3 місяці та 29 днів з дати укладення цього договору. При цьому у пункті 2.1. статті 2 Договору позики передбачено загальну суму позики у розмірі 1 460 620,18 грн. повертати шляхом щомісячної сплати грошових коштів у розмірі 1000,00 грн. Повернення Позичальником позики, згідно вказаних умов, потребуватиме майже 122 роки. Таким чином, увесь строк виконання Договору позики становить понад 170 років з моменту його укладення Сторонами. З умов Договору позики, викладених у п. 2.1. цього Договору випливає, враховуючи вік Позичальника ( [INFO] ), що на момент початку фактичного повернення позики (01.01.2070), йому повинно виповнитися 100 років та майже 2 місяці. А на момент фактичного повного погашення позики у розмірі 1 460 620,18 грн. шляхом щомісячної сплати суми у розмірі 1000,00 гри., [PERSON] має ви повнитися більше 222 років. Отже, є очевидним, що умови пункту 2.1. Договору позики статті «2. СТРОК ПОЗИКИ» є такими, що не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно частини першої статті 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов`язанням (ч. 1 ст. 1053 ЦК). Згідно частини першої статті 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими о знаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Згідно із статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до частини п`ятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з частиною першою статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України. Тому позивач і вимушена була звернутись з відповідним позовом до суду.\~ \~ \~ \~ \~Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Справа перебувала в провадженні судді Жорняк О.М. \~ \~ \~ \~Рішенням Верховного суду №31/1/149-22 від 22.11.2022, достроково припинено відрядження судді Дергачівського районного суду Харківської області Жорняк О.М. \~ \~ \~ \~16.02.2023 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказану об`єднану цивільну справу передано до провадження судді Гуляєвої Г.М. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.12 ст.33 ЦПК України, у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 05.06.2023 року справу прийнято до свого провадження та продовжено підготовче провадження. \~ \~ \~ \~03.07.2023 року представник позивача-адвокат Колесніков А.Г. надав до суду письмове клопотання про залучення співвідповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" та [PERSON] (а.с.122-127). \~ \~ \~ \~Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 18.09.2023 року клопотання представника позивача- адвоката Колеснікова А.Г. про залучення співвідповідачів у цивільній справі задоволено частково та залучено співвідповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] ( [INFO] , РНОБКПП: [NUMBER] , зареєстрована адреса місця проживання: [ADDRESS] ). В іншій частині клопотання - відмовлено. \~ \~ \~ \~18.09.2023 року представник позивача-адвокат Колесніков А.Г. надав до суду відповідь на відзив (а.с.161-167). \~ \~ \~ \~19.09.2023 року представник відповідача [PERSON] -адвокат Бондаренко О.В. повторно надіслала до суду відзив на позовну заяву від 20.12.2022 року, який був відсутній в матеріалах справи, та в якому просить відмовити в задоволені позовних вимог. \~ \~ \~ \~13.11.2023 року представник відповідача ТОВ "Фінансова компанія"Фактор плюс" Правдюк В.М. надав до суду відзив на позовну заяву (т.2 а.с.5-13). \~ \~ \~ \~22.11.2023 року представник позивача-адвокат Колесніков А.Г. надав до суду відповідь на відзив (т.2 а.с.14-25). \~ \~ \~ \~Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 22.11.2023 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. \~ \~ \~ \~28.11.2023 року представник відповідача ТОВ "Фінансова компанія"Фактор плюс" надав до суду заперечення на відповідь на відзив (т.2 а.с.39-44). \~ \~ \~ \~Представник позивача-адвокат Колесніков А.Г. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі з мотивів викладених у позові та відповідях на відзиви. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] та представник відовідача [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні з мотивів викладених у відзиві. \~ \~ \~ \~Представник відповідача ТОВ "Фінансова компанія"Фактор плюс" Правдюк В.М. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з мотивів викладених у відзиві. \~ \~ \~ \~Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься письмове пояснення від 17.10.2023 року, в якому вона зазначила, що визнання недійсним пункту 2.1 стаття "2. СТРОК ПОЗИКИ" Договору позики №03/09/21-1 від 03.09.2021 року, який є Додатком до Договору №1 про новацію від 03.09.2021 року, укладених між ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс", правонаступником якого є [PERSON] сприятиме реальному виконанню [PERSON] позикових зобов`язань (а.с. 204-223). \~ \~ \~ \~Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що «03» вересня 2021 року між Акціонерним товариством «УкрСиббанк» (надалі - Клієнт»), ідентифікаційний код 09807750, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія -Фактор Плюс» (надалі - «Фактор»), ідентифікаційний код за ЄДРПОУ: 37881514, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 31 укладено Договір факторингу №03/09/2021 (надалі - Договір факторингу) (а.с.26-32). Предметом цього Договору факторингу є передання Клієнтом у власність Фактору прав грошової вимоги за кредитним договором № 11/01/2004, укладеним 03.03.2004 між А-тгіонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] (а.с.18-22). Згідно з п.1.3. Договору факторингу № 03/09/2021 від 03.09.2021 загальна заборгованість за Кредитним договором № 11/01/2004 від 03.03.2004 (в обліковій системі Банку) становить: 23 291,21 доларів США (основна сума боргу) та 30756,39 доларів США (сума процентів по кредиту). Сторонами Договору факторингу № 03/09/2021 від 03.09.2021 також визначено що ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» бере на себе усі ризики і вигоди прав вимоги (п. 1.7 Договору). «03» вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова омпанія «Фактор Плюс», ідентифікаційний код за ЄДРПОУ: 37881514, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 31 (надалі - «Позикодавець») та [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] надалі - «Позичальник», «Боржник») укладено Договір позики № 03/09/21-1 (надалі - договір позики»), який, у свою чергу, є додатком до Договору № 1 про новацію від 03 вересня 2021 року(надалі - Договір новації) (а.с.38-43). Зазначеним Договором новації, укладеним між громадянином України [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс» було замінено позикове зобов`язання [PERSON] за Кредитним договором № 11/01/2004 від 03.03.2004 року, укладеного між АКІБ - УкрСиббанк» та [PERSON] . Маючи повний обсяг повноважень щодо прав вимоги боргу ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» уклало 03.09.2021 з [PERSON] . Договір про новацію 1. Відповідно до п.1.1. Договору про новацію № 1 від 03.09.2021 сторони погодились про заміну (новацію) платіжних зобов`язань Позивальника перед Фінансовою компанією за Кредитним договором № 11/01/2004 від 03.03.2004 новими позиковими зобов`язаннями позичальника перед Фінансовою компанією за Договором позики № 03/09/21-1 від 03.09.2021, що є Додатком до цього Договору. Договір набирає чинності з моменту його укладання та залишається чинним до моменту повного виконання Сторонами своїх зобов`язань (п. 2.1. Договору про новацію № 1 від 03.09.2021). У п. 1.2. Договору про новацію № 1 від 03.09.2021 зазначено, що сума зобов`язань Позичальника перед Фінансовою компанією за Кредитним договором становить 54047,60 доларів США, з яких 23 291,21 доларів США (основна сума боргу) та 30 756,39 доларів США (сума процентів по кредиту). За даними офіційних курсів НБУ станом на 03.09.2021 курс гривні до долару США складав: долар США - 27,0247 грн. Зазначені відомості є публічними та не потребують додаткового доказування. Таким чином, в результаті здійснення новації зобов`язань Позичальника [PERSON] за Кредитним договором № 11/01/2004 від 03.03.2004. між ТОВ Фінансова компанія «Фактор Плюс» та Позичальником [PERSON] виникли спільні зобов`язання подружжя [PERSON] та [PERSON] щодо безпроцентної позики у розмірі 1 460 620, 18 грн. (розділ 1 Договору позики №03/09/21-1 від 03.09.2021 - Додатку до Договору № 1 про новацію від 03.09.2021). Укладаючи Договір про новацію № 1 від 03.09.2021 та Договір позики № 03/09/21-1 у вигляді Додатку до Договору про новацію № 1 від 03.09.2021 Сторони погодили і визначили всі умови договорів. «03» вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс», ідентифікаційний код за ЄДРПОУ: 37881514, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 31 (надалі - «Первісний кредитор») та [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] надалі - «Новий кредитор») укладено Договір про відступлення прав вимоги № 03/09/21 надалі - «Договір відступлення»). Від імені [PERSON] договір було підписано її представником [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової карки платника податків [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.44-48). [PERSON] , згідно п. 4.1. Договору відступлення сплатила Первісному кредитору за відступлення прав вимоги 40 550 (сорок тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 коп., є Новим кредитором [PERSON] та до неї перейшли усі права та обов`язки Позикодавця за Договором позики. Предметом Договору відступлення є передання Первісним кредитором та набуття Новим кредитором прав вимоги до Позичальника за Договором позики. Пунктом 2.1. статті 2 Договору відступлення передбачено, що до Нового кредитора переходить право вимоги Первісного кредитора до Боржника, включаючи права вимоги до правонаступників Боржника, спадкоємців Боржника, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників. Про відступлення прав вимоги за Договором позики первісний кредитор повідомив ржника [PERSON] листом № 03/09/21-1 від 03.09.2021 року, зазначивши, що Новим кредитором є [PERSON] та з усіх питань, в тому числі щодо внесення відповідних змін до вищевказаного договору слід звертатись до Нового кредитора (а.с.50). Згідно частини першої статті 628 ЦК зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Предметом Договору позики є надання Позикодавцем Позичальникові 1 460 620 (одного мільйону чотириста шістдесяти тисяч шістсот двадцяти) гривень 18 копійок. Згідно п. 4.1.1. Договору позики Позичальник зобов`язується повернути отриману суму позики в порядку, розмірі та строки погоджені Сторонами у цьому Договорі. Згідно п. 4.1.3 Позичальник зобов`язався належно виконувати всі зобов`язання, передбачені цим Договором. Кореспондуючими пунктам про обов`язки Позичальника є п. 4.4.1. згідно якого Позичальник має право вимагати повернення суми позики в розмірі та строки передбачені цим Договором та інші права, передбачені Договором та законодавством України. Згідно пункту 7.6. Договору позики цей договір укладено у двох примірниках та Позикодавець зобов`язується після повного виконання Позичальником зобов`язання за цим договором передати свій примірник Позичальнику з відміткою про одержання грошей. Статтею 2 у пункті 2.1. Позичальник зобов`язався повернути Позикодавцю суму позики шляхом щомісячної сплати 1000 (однієї тисячі) гривень починаючи з «01» січня 2070 року. При цьому у пункті 2.1. статті 2 Договору позики передбачено загальну суму позики у розмірі 1 460 620,18 грн. повертати шляхом щомісячної сплати грошових коштів у розмірі 1000,00 грн. У п. 3.1. та п. 4.2.1. Договору позики сторони визначили, що Позичальник має право повернути всю суму позики у повному обсязі Позикодавцю до закінчення строку дії цього Договору (достроково) однією сумою або частинами. Також, відповідно до п. 4.4.1 Договору позики Позикодавець має право вимагати повернення суми позики в розмірі та строки, передбачені цим Договором. Поряд з цим згідно п. 4.5. та п. 7.9. Договору позики позичальник та позикодавець стверджують, що в момент підписання даного Договору вони усвідомлювали (і усвідомлюють) значення своїх дій і могли (можуть) передбачати їх наслідки, розуміють умови цього правочину, свої права та обов`язки Договором, при укладанні цього Договору відсутній будь-який обман чи інше, приховування фактів, які б мали істотне значення та були свідомо приховані ними, договір укладається ними у відповідності зі справжньою їхньою волею, без будь-якого застосування фізичного чи психічного тиску, на вигідних для сторін умовах і не є результатом впливу тяжких обставин, правочин вчиняється з наміром створення відповідних правових наслідків та не є фіктивним. Також Договором позики визначені і інші умови договору, як то відповідальність сторін, зокрема, відповідальність Позичальника в разі несвоєчасного повернення суми позики, строк дії Договору, інші умови. Вищевказані договори укладені відповідно до положень цивільного законодавства України, містять всі істотні умови для даного виду договорів. Зазначені обставини підтверджуються Договором про новацію № 1 від 03.09.2021, Додатком до нього - Договором позики № 03/09/21-1 від 03.09.2021, Договором про відступлення прав вимоги №03/09/21 від 03.09.2021 та Додатком №1 до нього, Актами приймання-передачі документів від 03.09.2021 та прийняття передачі документів від 03.09.2021, що надані Позивачем до цього позову. Згідно з п. 2.1. Договору про відступлення прав вимоги №03/09/21 від 03.09.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» відступає [PERSON] , а [PERSON] набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги [PERSON] , включаючи права вимоги до правонаступників [PERSON] спадкоємців, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржника [PERSON] або які зобов`язані виконати його обов`язки за Договором позики №03/09/21-1 від 03.03.2021. Відповідно до п.2.2. Договору про відступлення прав вимоги № 03/09/211 від 03.09.2021 [PERSON] , як Новий кредитор, набуває усі права кредитора за Договором позики у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги. Отже, Позивач не є стороною Договору позики та за даним Договором про відступлення прав вимоги набула виключно право вимоги на умовах Договору позики укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» та [PERSON] . У п. 3.2. Договору про відступлення прав вимоги № 03/09/21 від 03.09.2021 Новий кредитор ( [PERSON] ) підтвердила, що в момент укладення цього Договору отримала від Первинного кредитора (ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» усі наявні у первинного кредитора документи (оригінали або їх копії), підтверджують право вимоги до Боржника [PERSON] . Зміст Договору позики та Договору про відступлення прав вимоги №03/09/21 від 03.09.2021 викладено чітко, зрозуміло та не потребує додаткового тлумачення. Таким чином, позивач [PERSON] на час укладання Договору відступлення прав вимоги № 03/09/21 від 03.09.2021 була обізнана про всі умови Договору позики, усвідомлювала їх та, не заперечуючи їх недійсність, погодилась отримання (набуття) прав кредитора за Договором позики у повному обсязі та умовах, які існували на момент відступлення права вимоги на умовах Договору відступлення прав вимоги. Отже, укладаючи Договір про відступлення прав вимоги № 03/09/21 03.09.2021 позивач не вважала, що її право власності, право на отримання грошових коштів, право грошової вимоги порушено у зв`язку з визначеним порядком та строком повернення позики Відповідачем [PERSON] . Позивачем не доведено яким чином порушені її права з урахуванням положень Договору позики про можливість (право позичальника) дострокового повернення суми позики повністю або частинами, а також з урахуванням можливості у Позикодавця пред`явити вимогу до правонаступників і спадкоємців [PERSON] , страховиків та інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржника [PERSON] або які зобов`язані виконати його обов`язки за Договором позики № 03/09/21-1 від 03.03.2021. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до частин першої та другої статті 234 ЦК України фіктивним є правочин. який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний. Отже, фіктивний Правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків. Ознака вчинення його лише для вигляду повинна бути властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша - намагалася досягти правового результату, такий правочин не може бути фіктивним. Позивач, який звертається до суду з позовом про визнання правочину фіктивним, повинен довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року у справі № 6-197цс14, з якою погодився Верховний Суд у постановах: від 08 лютого 2018 року у справі № 756/9955/16-ц (провадження № 61-835св17), від 14 лютого 2018 року у справі № 379/1256/15-ц (провадження № 61-1300св18). Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний. Основними ознаками фіктивного правовику є: введення в оману (до або на момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору приховування справжніх намірів учасників правочину. Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19). Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 6 та 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розум справедливості. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства(ст.628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно приписів ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України істотними умовами договору позики є предмет договору. Поряд з цим у ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. І коли в разі, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. У ст.1051 ЦК України зазначено, що позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Законодавець не встановлює недійсності правочину через недійсність окремої його частини, але лише за умови, якщо є підстави вважати, що правочин міг би бути вчинений без включення до нього цієї недійсної частини (ст. 217 ЦК України). Дії ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс», Відповідача [PERSON] , положення Договору позики № 03/09/21-1 від 03.09.2021 та Договору про відступлення прав вимоги № 03/09/21 від 03.09.2021 не містять ознак вчинення фіктивного правочину - укладання Договору позики. Посилання позивача на фіктивність окремої умови Договору позики, а саме строку виконання зобов`язання з повернення позики внаслідок неможливості повернення позики через вік Відповідача станом на визначений сторонами Договору початок та кінець строку виконання є суб`єктивним припущенням, які не узгоджуються з положеннями Договору позики та Договір про відступлення прав вимоги № 03/09/21 від 03.09.2021. Твердження позивача, що умови п. 2.1. Договору позики № 03/09/21-1 від 03.09.2021, укладеного ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» та [PERSON] є такими, що не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені в даному Договорі, не мають жодного належного і обґрунтованого доказу фіктивності зазначеної умови Договору позики. Посилання позивача на можливість визнання в порядку ст. 217 ЦК України недійсності окремої частини правочину - п.2.1. Договору позики, оскільки законом допускається укладання договору позики без визначення строку повернення позики, суперечить принципу цивільного законодавства - як свобода договору. \~ \~ \~ \~Отже, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання умови договору недійсною не підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного,

Outcome: dismissed