Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

Позивачка, через свого представника адвоката Строкової А.Г., звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі по одному прожитковому мінімумі для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дітьми повноліття. Позов обґрунтований тим, що сторони від шлюбу, який розірвано в судовому порядку, мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .\~Сторони разом\~не проживають.\~Діти проживають\~з позивачкою.Відповідач інших дітей не має, непрацездатних батьків також не має, постійної роботи не має. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, представником надано заяву прпо розгляд справи без їх участі, позов просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі який за рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 17.10.2023 розірвано. Від шлюбу мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачкою в [ADDRESS] . Як встановлено з матеріалів справи, сторони разом не проживають спільного господарства не ведуть, відповідач інших дітей не має, непрацездатних батьків не має, постійної роботи також не має. Відповідно дост.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3\~ст.181 СК України\~визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. З норми абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України слід дійти висновку, що розмір аліментів на одну дитину, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку може бути присуджений судом лише у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Водночас, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, який би дав можливість дійти до висновку, що відповідач має достатній заробіток (дохід), який би дав йому можливість сплачувати аліменти в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що за законом є мінімальним рекомендованим розміром аліментів, тоді як позивачка та її представник у позові зазначають про те, що відповідач не має постійної роботи. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Outcome: partial