Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що 19 квітня 2017 року між ним і [PERSON] у Суворовському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 322 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання у сторін є одна малолітня дитина син [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, на протязі останніх трьох років спільно не проживають. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння між ними та різні погляди на життя. Позивач зазначає, що син проживає разом з матір`ю та після розірвання шлюбу проживатиме з нею, спір щодо його місця проживання відсутній. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Вважає, що їх сім`ю вже не зберегти та просить не встановлювати строку для примирення сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляду справи без участі, на задоволенні позовних вимог наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання з`явилась, надала заяву про розгляд справи без участі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого. Судом встановлено, що 19 квітня 2017 року між ним і [PERSON] у Суворовському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 322. Така обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Згідно з копією свідоцтва про народження від спільного проживання у сторін є одна малолітня дитина син [PERSON] , [INFO] . Підставою звернення з даною заявою до суду є ті обставини, що протягом тривалого часу шлюбні відносини між сторонами припинені через несумісність характерів, різні погляди на життя. Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, не встановлювати строку для примирення сторін, оскільки вважає, що їх сім`я розпалась остаточно, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Застосовуючи норми матеріального права суд виходить з такого. Згідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Частиною 3 статті 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Обставини на які посилається позивач є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах цивільної справи відсутні. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечувала. На підставі наведеного, враховуючи, що позивач не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, а збереження даного шлюбу суперечить його інтересам, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, беручи до уваги, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї є неможливим, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.3,56,104-105,110,112,113 СК України,

Outcome: approved