Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що відповідач є його сином, відносно якого позивач не ухилявся від виконання батьківських обов`язків по вихованню, не здійснював батьківські права та обов`язки неправомірно, не є алкоголіком чи наркоманом, ніколи не був позбавлений батьківських прав. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, на даний час він є інвалідом 2 групи, інвалідність встановлена з 2019 р. безтерміново, в результаті перенесених хірургічних втручань, втрати зору на одно око та обмеженого зору на друге око (позивач бачить лише на 20 відсотків), позивач потребує постійного соціально - побутового догляду та утримання. На даний час позивач мешкає у Дніпрі, винаймає житло, має дохід в розмірі 14 530,00 грн. (пенсія), щомісячні витрати складають 20 000,00 грн. та пов`язані з закупівлею продуктів харчування, одягу, побутових та господарчих товарів в розмірі 4 000 - 5 000 грн., орендної плати в розмірі 11 500,00 грн., витрат ліки та лікування в розмірі 4 500,00 грн. Матеріальна допомога, яку позивачу надає відповідач, полягає виключно у придбанні позивачем ліків та в середньому складає 4 500,00 грн. щомісяця, та, на переконання позивача, є додатковими витратами, пов`язаними з хворобою батька і не є аліментами. Позивачем зазначається, що з 01.04.2024 р. орендна плата за квартиру становитиме 13 000,00 грн., тому розміру щомісячного доходу не вистачатиме для існування, оскільки з 01.04.2024 р. витрати будуть перевищувати дохід на 2 500-3000 грн. На переконання позивача, оскільки відповідач є фізичною особою - підприємцем та має стабільний дохід в розмірі 300 000,00 грн., він має змогу сплачувати аліменти на утримання батька в розмірі 3000,00 грн. щомісяця. Предмет позову становить вимога про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів щомісяця на утримання позивача в розмірі 3 000,00 грн. Сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні. Позивач у позовній заяві просив суд про розгляд справи у його відсутність (а.с. 2). Представник відповідача в окремо наданій суду заяві повідомив про те, що відповідач щомісячно надає батькові допомогу в розмірі 4500,00 грн., та відповідач не заперечує проти виплати аліментів в розмірі 2 000,00 грн. щомісяця, оскільки в останній час погіршився його майновий стан, а також на утриманні відповідача перебувають двоє малолітніх дітей та тимчасово непрацююча дружина. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, позивач народився [INFO] , є батьком [PERSON] (а.с. 12). На підставі довідки від 18.11.2022 р. №1205 - 5002330329 судом встановлено, що [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою (а.с. 10), фактичне місце проживання [ADDRESS] . Позивач є інвалідом 2 групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії (а.с. 11), інвалідність встановлена довічно. Позивач отримує пенсію, розмір якої з березня 2024 р. становить 14 530,95 грн. (а.с. 20). Відповідач є фізичною особою - підприємцем, на підставі податкової декларації платника єдиного податку за 2023 рік судом встановлено, що у 2023 році відповідач отримав дохід в розмірі 4 239 916,00 грн. (а.с. 18-19). На підставі договору оренди від 01.04.2023 р., який укладений між [PERSON] та [PERSON] , судом встановлено, що позивач орендує квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21), розмір орендної плати з 01.04.2013 р. по 31.12.2023 р. становить 10 500,00 грн., з 01.01.2024 р. по 01.04.2024 р. - 13 000,00 грн. щомісяця. На підставі розрахункових квитанцій судом встановлено, що позивач несе витрати, пов`язані з орендою квартири (а.с. 22 - 24). Суду надані письмові докази про витрати на придбання товарів в аптеці та оплату медичних послуг (а.с. 25 - 53). Учасниками справи визнана та обставина, що відповідач надає утримання батькові в розмірі 4 500,00 грн., у зв`язку з чим на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України вона не підлягає доказуванню. Спірні правовідносини виникли із обов`язку повнолітнього сина утримувати непрацездатного батька та його виконання, та регулюються ст.ст. 202-205 СК України. Дослідив докази, надані в порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, в межах заявлених вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання (ч. 1 ст. 2 СК України). Відповідно до вимог ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно з ч. 1 ст. 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Дочка, син звільняються судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків. Вочевидь, що нормальне існування людини, функціонування її організму та збереження її здоров`я потребує матеріальних цінностей (грошових коштів) для придбання набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних потреб людини. Матеріальних цінностей потребує навіть мінімально прийнятий рівень життя (ч. 3 ст. 82 ЦПК України). Докази про наявність підстав для звільнення сина від обов`язку утримувати матір, передбачені ст. 204 СК України, суду не надані. Суду не було надано доказів про виконання відповідачем, як повнолітнім сином непрацездатної матері, яка потребує матеріальної допомоги, передбаченого ст. 202 СК України обов`язку, у зв`язку з чим вочевидь порушення прав позивача, які підлягають поновленню у спосіб, визначений законом та обраний позивачем при зверненні до суду. Відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Як встановлено судом, позивач не має інших дітей, дружину та своїх батьків. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Вимоги щодо належності, допустимості, достатності та достовірності доказів сформульовані у статтях 77-80 ЦПК України. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач не надав суду доказів на підтвердження матеріального та сімейного стану, який би унеможливлював виконання ним обов`язку зі сплати аліментів в розмірі 3 000,00 грн. Наданий відповідачем доказ - податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи - підприємця за 2023 рік не спростовує висновків суду, зазначених вище. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, для суду наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання батька в розмірі 3 000,00 грн. Сімейним Кодексом України мінімальний розмір аліментів на утримання непрацездатних батьків не визначений, на відміну від аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Задовольняючи позов, суд керується тим, що чинний СК України на відміну від стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття, не передбачає, що аліменти на утримання непрацездатного батька, який потребує матеріальної допомоги, стягується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти на утримання непрацездатного батька, який потребує матеріальної допомоги, стягуються з дня набранням судовим рішенням законної сили. На виконання п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved