Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що [PERSON] зареєстрована та проживає у квартирі [ADDRESS] . Починаючи з 2017 року і до тепер нерухоме майно, яке перебуває у користуванні позивачки, систематично затоплюється сусідами [PERSON] та [PERSON] , які є власниками квартири [ADDRESS] . Так, 14 листопада 2017 року трапилося залиття квартири [ADDRESS] . У ванній кімнаті було залито стелю та стіну по всій ширині до підлоги через вентиляційний отвір. У туалеті залито стелю і стіну в куті біля стояків, де вода текла по стояку холодного водопостачання (ХВП) та каналізаційному стояку. Причини залиття не були встановлені, оскільки мешканці квартири [ADDRESS] не відчинили двері ані позивачці, ані уповноваженим особам управляючої компанії ЖКГ (ПП «Санітарія»). У подальшому вони відмовлялися йти на спілкування. Усі намагання позивачки встановити причини залиття, ліквідувати причини протікання та врегулювати конфлікт мирним шляхом зазнали невдачі. Вказані обставини підтверджуються актом про залиття, аварії, що трапились на системі ХВП від 14.11.2017, складеним техніком І категорії [PERSON] та затвердженим директором ПП «Санітарія». Позивачка вимушена була зробити власними силами та за власні кошти поточний ремонт в пошкоджених приміщеннях. 16 лютого 2018 року залиття квартири [ADDRESS] мешканцями квартир [ADDRESS] повторилося. Було залито стелю, стіни та підлогу у ванній кімнаті. Комісією уповноважених осіб ПП «Санітарія» зафіксовано, що вода текла у ванній зі стелі по стояку ХВП (холодного водопостачання) та вентиляційного отвору на підлогу. При обстеженні квартири [ADDRESS] (8 поверх) встановлено що труба, на якій встановлено лічильник ХВП (холодного водопостачання) мокра. Ліквідувати протікання мешканці квартири [ADDRESS] відмовилися, дозвіл на зняття обшивки та встановлення осередку протікання надали. 27 квітня 2018 року комісією у складі уповноважених осіб ПП «Санітарія» зафіксовано залиття (аварія) на системі каналізаційного водовідведення (КВВ) квартири [ADDRESS] мешканцями квартири [ADDRESS] . Причинами залиття встановлено відсутність герметичного з`єднання між коліном і стояком водовідведення внизу біля ванни у квартирі [ADDRESS] . Мешканцям квартири [ADDRESS] управляючою компанією рекомендовано усунути недоліки внутрішньо-квартирної каналізаційної мережі, стали причиною затоплення. 30 червня 2022 року через не усунення мешканцями квартири [ADDRESS] недоліків їх внутрішньо-квартирної каналізаційної мережі, затоплено туалет та ванну позивачки. 01.07.2022 комісією був складений акт про залиття на системі ЦО, ХВП, ГВП квартири [ADDRESS] . 21 листопада 2022 року мешканцями будинку [ADDRESS] складено акт про те, що мешканці квартири [ADDRESS] ) неодноразово заливають ванну кімнату та туалет квартири [ADDRESS] , яка знаходиться поверхом нижче. У акті зафіксовано, що у ванній та туалеті квартири [ADDRESS] вода тече зі стелі по стінах та вентиляційного отвору на підлогу. Мешканці квартири [ADDRESS] доводиться черпати воду з підлоги. Внаслідок неодноразового залиття квартири [ADDRESS] іржею пошкоджено труби ванної кімнати та туалету. У ванній кімнаті та в туалеті мешканка квартири [ADDRESS] не може здійснити ремонт, оскільки причини залиття не були ліквідовані мешканцями квартир [ADDRESS] . Неодноразові звернення позивачки з метою усунення причин залиття та урегулювання спору «мирним» (позасудовим) шляхом не зазнали успіху. По даний час позивачка та органи управління житловим будинком не можуть вплинути на власників квартири [ADDRESS] з метою усунення причин затоплення квартири [ADDRESS] . З метою визначення розміру матеріальної (майнової) шкоди, завданої внаслідок неодноразового залиття приміщення квартири [ADDRESS] 18.10.2022 року, позивачка звернулася із заявою до СП «Західноукраїнського Експертно-Консультативного Центру» для проведення будівельно-технічної експертизи. У ході проведення обстеження об`єкту дослідження експертом виявлено, що в приміщенні ванної кімнати (поз. 3 - згідно по поверхового тану кв. [ADDRESS] ) та вбиральні (поз. 4) здебільшого демонтовано оздоблення стін та стель (в приміщенні вбиральні частково наявне оздоблення), які станом на час залиття було штукатурено цементно-вапняною сумішшю та пофарбовано (стіни на висоту 1,20 м від рівня підлоги олійною фарбою, стелі та стіни вище, 1,20 м клейовою фарбою; на стелі ванної кімнати (в місіях що примикають до вентиляційної рештки та до перегородки яка відділяє приміщення поз. 3 від приміщення поз. 4) та вбиральні (в місцях що примикають до вентиляційної решітки та отвору в плиті перекриття, через який проходять стояки холодного та гарячого водопостачання та каналізаційного водовідведення) місцями плями коричневого-жовтого кольору; в приміщенні ванної кімнати труба внутрішньо квартирної мережі каналізаційного водовідведення (КВВ) частково уражена іржею (фарбовий шар зруйнований), в приміщенні вбиральні труба стояка холодного водопостачання (ХВП) пофарбована фарбою що за кольором відрізняється від інших труб, труба стояка КВВ частково уражена іржею (фарбовий шар зруйнований), труба стояка гарячого водопостачання (ГВП) частково демонтована. Висновком будівельно-технічної експертизи №199 від 01-21 листопада 2022 року встановлено, що Позивачці необхідно провести наступний перелік ремонтно-відновлювальних робіт: - відбивання штукатурки по бетону зі стін/перегородок та стель, площа відбивання в одному місці до 5 м - 7,4 м; - антисептування водними сумішами перекриттів - 1,2 м ; - антисептування водними сумішами стін/перегородок - 6,2 м2; - очищення металевих конструкцій від корозії металевими щітками - 0,3м2; - поліпшене штукатурення поверхонь стін/перегородок всередині будівлі цементно-вапняним розчином по бетону - 6,2 м2; - поліпшене штукатурення поверхонь стель всередині будівлі цементно-вапняним розчином по бетону -1,2 м2; - клейове поліпшення фарбування раніше пофарбованих поверхонь усередині будівлі - 12,5м2; - поліпшення олійне фарбування раніше пофарбованих стін усередині будівлі з розчищенням старої фарби до 35% - 10,9 м2; - фарбування олійними сумішами за 2 рази раніше пофарбованих сталевих труб -0,2 м2; - фарбування олійними сумішами за 2 рази раніше пофарбованих чавунних труб -0,7 м2; - перевезення сміття до 5 км - 0,25 т (згідно кошторисного розрахунку). За результатами проведеного дослідження експертом встановлено розмір матеріальної (майнової) шкоди завданої внаслідок неодноразового залиття приміщень квартири [ADDRESS] , для усунення ліків її неодноразового залиття, який становить 7560,00 грн. Під матеріальною шкодою експертом розуміється вартість відновлювального ремонту. Вартість відновлювального ремонту визначається як вартість ремонтно-будівель робіт на підставі чинних державних будівельних норм та правил по визначенню вартості будівництва. На підтвердження завданої відповідачами шкоди внаслідок залиття квартири [ADDRESS] також надали до суду фото-таблицю №1, [ADDRESS] . На вказаних фото зафіксовано ураження, пошкодження стелі та стін ванної кімнати та туалету у квартирі [ADDRESS] . Через систематичне залиття стіни та стеля не просихають та покриваються пліснявою. Висновком №199 будівельно-технічної експертизи від 01-21 листопада 2022 року встановлено розмір матеріально (майнової) шкоди, завданої внаслідок неодноразового залиття квартири [ADDRESS] , для усунення недоліків її неодноразового залиття - 7560,00 грн. Саме таку суму просить стягнути позивачка з відповідачів. Таким чином, обов`язок по утриманню санітарно-технічних приладів (кранів, труб, що знаходяться у квартирі) у належному стані покладено на власника (користувача) квартири. До позову позивачкою надано численні акти про залиття, аварії, що трапилось на системі ХВП (КВВ) від 14.11.2017, від 16.02.2018, від 27.04.2018, від 01.07.2022, 21.11.2022 фотографії, які підтверджують залиття мешканцями квартири [ADDRESS] . Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, що є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. На добровільних засадах відповідачі відмовляються відшкодувати нанесені позивачці матеріальні збитки або провести ремонтні роботи своїми силами та за свій рахунок. Враховуючи положення ст. 1190 ЦК України, якою передбачено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим, просимо стягнути солідарному порядку з [PERSON] [PERSON] на користь [PERSON] майнову шкоду сумі 7560,00 грн. Відсутність наслідків у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань не свідчить про те, що позивачка не зазнала страждань та зниження, а отже і не свідчить про те, що моральної шкоди не завдано. У зв`язку з порушенням звичного для будь-якої людини режиму життя, сильного психологічного стресу та погіршенням здоров`я, а також враховуючи те, що проблема тривалий час не вирішується і вплинути на ситуацію позивачка мирним шляхом не може, що свою чергу завдає їй моральної шкоди, яку оцінюємо у 7000,00 грн. Позивачем сплачено СП «Західно-Українському Експертно-Консультативному Центру і проведення будівельно-технічної експертизи - 2300,00 грн., що підтверджується наданим до позову копією договору про проведення робіт від 24.10.2022; копією протоколу про погодження договірної ціни від 24.10.2022 додаток №1 до Договору від 24.10.2022; копією акту прийняття-виконання робіт від 21.11.2022 додаток №2 до Договору від 24.10.2022; копією рахунку №97 від 24.10.2022; копією квитанції про сплату послуг №55 від 24.10.2022. За звернення до суду з позовною заявою про відшкодування матеріальної та моральної коди завданої залиттям квартири Позивачкою сплачено судовий збір у сумі 2147,20 грн.. З огляду на вищенаведене прошу стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] витрати проведення будівельно-технічної експертизи у сумі 2300,00 грн. та судовий збір 2147,20 грн. На підставі викладеного просив суд стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] майнову шкоду сумі - 7560,00 грн., моральну шкоду сумі - 7000,00 грн., витрати проведення будівельно-технічної експертизи у сумі 2300,00 грн. та судовий збір 2147,20 грн. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 10.03.2023 суддя ухвалою відкрила провадження у справі № 727/1460/23 та призначила справу до розгляду. 03.04.2023 відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву, де зазначив, що позов не визнає, додаткове пояснив наступне. У його квартирі [ADDRESS] не було ніяких ознак протікання чи затоплення сусідів і відповідно нічого не вказувало на причини затоплення з його квартири (до прикладу, мокрі сліди чи патьоки у ванній кімнаті). Також в Акті про залиття, аварії, що трапилось на системі ХВП від 01.07.2022 членами комісії, що склали даний акт, - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - зазначено: «...причина затоплення не встановлена...». Згодом причина затоплення була встановлена (відсутність герметичного з`єднання між коліном і стояком водовідведення внизу біля ванни) і успішно вирішена. Він вказував позивачці на відсутність його з матір`ю вини в затопленні, однак незважаючи на це запропонував компенсацію на ремонт, але позивачка не бажала написати в письмовому вигляді розписку про отримання грошових коштів. По-друге: щодо актів про залиття, аварії що трапилася на системі ХВП від 01.07.2022 та 21.11.2022 то, що вони не є належними та допустимими доказами заподіяння відповідачами майнової шкоди позивачці, з огляду на наступне. Дані акти не відповідають встановленій формі, яка визначена в Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76. В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Аналізуючи акт від 21.11.2022 можна прийти до висновку, що він явно не відповідає умовам, які зазначені вище, оскільки взагалі відсутній момент його затвердження повноважною на те особою. Не менш важливим, при складанні акту, є присутність зацікавлених осіб не тільки від потерпілої сторони, а й з боку сторони якій висуваються звинувачення у затоплені (дана умова є проігнорованою позивачкою, оскільки акт складений без нашої участі). В акті повинно бути відображено: посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; причини залиття; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири) та висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Хочу підмітити, що в актах відсутні дані характеристики, що підтверджує невідповідність даних актів зазначеним Правилам. Так, до прикладу, актом від 01.07.2022 зазначено: «...Причина затоплення не встановлена, можливо побутовий залив...». Разом з цим, варто зауважити, що факти залиття квартири та відповідно Акти про залиття, аварії що трапилася на системі ХВП (від 14.11.2017; від 16.02.2018; від 27.04.2018), на які посилається позивачка, не можуть враховуватись, як доведення моєї вини у залитті квартири [ADDRESS] . Так, це Акти, які складені в 2017 та 2018 року і якщо в дійсності такі обставини були, то позивачці з даного приводу потрібно було звернутись до відповідачів або до суду в межах строку позовної давності. Оскільки строки позовної давності по начебто подіям які були в 2017 та 2018 року уже пройшли, а отже некоректно та незаконно вказувати на неодноразові залиття квартири та враховувати їх. Тобто дані Акти від 14.11.2017; від 16.02.2018; від 27.04.2018 не можуть враховуватись по даній справі оскільки не стосуються факту залиття квартири [ADDRESS] . По-третє: висновок будівельно-технічної експертизи № 199 від 01-21 листопада 2022 року, згідно з яким вартість ремонтно-відновлюваних робіт квартири позивача складає 7560 грн. є неналежним та недостовірним доказом, оскільки у ньому встановлена вартість матеріальної шкоди з певною умовою (а саме: що в приміщеннях ванної та вбиральні даної квартири, на час залиття було наявне оздоблення стін штукатуркою цементно-вапняною на всю висоту, з олійним фарбуванням на висоту 1,20 м від рівня підлоги та клейовим фарбуванням верхньої частини, а також оздоблення стель штукатуркою з клейовим фарбуванням), яка насамперед базується на факті систематичного залиття приміщень квартири [ADDRESS] , яке є позивачкою недоведеним. З долучених фотографій вбачається, що квартира [ADDRESS] , зокрема стіни ванни та туалету не оздоблені штукатуркою цементно-вапняною на всю висоту, з олійним фарбуванням на висоту 1,20 м від рівня підлоги та клейовим фарбуванням верхньої частини, тобто стіни не оздоблені матеріалами, вартість яких позивачка просить стягнути з відповідачів. По-четверте: позивачка, [PERSON] не представила доказів, що квартира [ADDRESS] належить їй на праві приватної власності, тобто, що саме вона є належним позивачем, їй завдано матеріальну та моральну шкоду та відповідно має право на звернення до суду за захистом свого порушеного права. Крім цього, зауважу, що до матеріалів даної цивільної справи надано Орієнтовний розрахунок витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи від 07.02.2023 року на загальну суму 4447,20 грн. за підписом адвоката Буряк О.І., який не має жодного відношення до даної цивільної справи, оскільки стосується надання правової допомоги [PERSON] , тобто особі, яка не є стороною по справі. Таким чином, на підставі вищезазначеного, вважаю, що позивачкою необгрунтовано визначено розмір матеріальної в сумі, що становить - 7560, 00 грн.. Разом з цим, звертаю увагу Суду, що позивачкою не було надано, доказів на підтвердження факту заподіяння моральної шкоди та обґрунтування визначеного розміру такої компенсації (наприклад медичних довідок, висновків) або, до прикладу, показів свідків. Позивачка в обґрунтування моральної шкоди вказує на постійні сварки та крики, які негативно впливають на здоров`я, нервозність, перепади настрою, дратівливість та порушення сну. Крім цього, вказує на постійну сирість, плісняву, тривалого не просихання та психологічний стрес і емоційну напругу. Розмір моральної шкоди в розмірі 7000,00 (сім тисяч) гривень не є адекватним обставинам даної справи та завданій шкоді, не випливає з обставин справи та не підтверджується жодними доказами, а вказана сума є необгрунтованою, значно завищеною, не відповідає дійсності. При цьому, позивачкою не представлено жодного доказу моральної шкоди, зокрема звернення на консультацію до лікарів, придбання лікарських препаратів у зв`язку з психологічними розладами здоров`я, жодних квитанцій, фіскальних чеків та/чи прибутково-касових ордерів. В цивільному позові тільки процитовано чинне законодавство України, що регулює питання стягнення моральної шкоди та вжито виключно загальну фразу про завдання моральної шкоди у вигляді психологічного стресу та переживань. Однак, при цьому, не представлено належних та допустимих доказів рівня стресу чи переживань, їх характеру, обсягу та тривалості; не вказано яким саме чином це вплинуло, якщо це вплинуло, на її зовнішній чи внутрішній стан; не зазначено немайнових втрат, часу та зусиль необхідних для відновлення попереднього стану, якщо такий необхідний. Сам факт залиття квартири не є безумовною підставою завдання моральної шкоди чи матеріальною гарантією обов`язковості її стягнення, оскільки наявність моральної шкоди підлягає доведенню належними та допустимими доказами, а її розмір повинен бути обґрунтований, розумним, виваженим, поміркованим та справедливим. За положеннями ст.ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показаннями свідків. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч.І ст.77 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, враховуючи той момент, що позивачкою не доведено, що залиття її квартири мало місце внаслідок протиправної поведінки відповідачів ( [PERSON] та [PERSON] ) та з їх вини, тому, просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. 25.04.2023 позивач надала відповідь на відзив, де зазначила, що з доданих до позовної заяви документів та фотографій характер пошкоджень, які були завдані затопленням в квартирі [ADDRESS] свідчать про те, що протікання води відбулось з квартири [ADDRESS] , яка знаходиться безпосередньо над квартирою [ADDRESS] . Поряд з цим Відповідач -2 визнає факт залиття ним квартири Позивачки 01.07.2022 року та 21.11.2022 року вказуючи про те, що причиною залиття квартири стала відсутність герметичного з`єднання між коліном та стояком і стояком водовідведення внизу ванни, при цьому не надаючи жодних доказів на підтвердження того, що причини залиття були усунуті. Крім того, Відповідач-2 зазначає про те, що тільки у 2022 році він намагався компенсувати витрати на ремонт, не вказуючи про те, що сума яку він запропонував - 2000 грн. не покривала завдану Позивачці багаторічним затопленням матеріальну та моральну шкоду. Позивачка жодних коштів від Відповідачів не отримувала. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавання шкоди, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. Відповідне положення міститься у постанові ВС від 27 травня 2021 року у справі №761/12945/19. Вина Відповідачів у заподіянні шкоди підтверджується численними актами про залиття та фотографіями наданими Позивачкою до матеріалів справи. Так, у акті про залиття від 14 листопада 2017 року встановлено, що трапилося залиття квартири [ADDRESS] . У ванній кімнаті було залито стелю та стіну по всій ширині до підлоги через вентиляційний отвір. У туалеті залито стелю і стіну в куті біля стояків, де вода текла по стояку холодного водопостачання (ХВП) та каналізаційному стояку. Причини залиття не були встановлені, оскільки мешканці квартири [ADDRESS] не відчинили двері ані Позивачці, ані уповноваженим особам управляючої компанії ЖКГ (ПІТ «Санітарія»). Крім того, Відповідачі відмовлялися спілкування з Позивачкою. 16 лютого 2018 року актом про залиття квартири [ADDRESS] зафіксовано, що залиття стелі, стін та підлоги у ванній кімнаті. Комісією уповноважених осіб ПП «Санітарія» зафіксовано, що вода текла у ванній зі стелі по стояку ХВП (холодного водопостачання) та вентиляційного отвору на підлогу. Вода течке у ванній зі стелі, в туалеті по стояку ХВП та з вентиляційного отвору на підлогу і проникає у кв. [ADDRESS] , яка знаходиться на 6 поверсі. При обстеженні квартири [ADDRESS] (8 поверх) встановлено що труба на якій встановлено лічильник ХВП (холодного водопостачання) мокра. Ліквідувати протікання мешканці квартири [ADDRESS] відмовилися, дозвіл на зняття обшивки р встановлення осередку протікання не надали. Так, в акті про залиття, аварії, що трапилися на системі ХВП від 27 квітня 2018 року складного комісією у складі уповноважених осіб ПП «Санітарія»: техніком І категорії [PERSON] , сантехніком [PERSON] , [PERSON] , затвердженого директором ПП «Санітарія» встановлено, що причиною залиття квартири [ADDRESS] . що сталося на системі каналізаційного водовідведення (КВВ) являється відсутність герметичного з`єднання між коліном і стояком водовідведення внизу біля ванни у квартирі [ADDRESS] . Неодноразові звернення Позивачки до сусідів про усунення ними причин залиття не дали жодного результату і ЗО червня 2022 року затоплення квартири [ADDRESS] повторилося, було затоплено туалет та ванну Позивачки. 01.07.2022 року комісією був складений акт про залиття на системі ЦО, ХВП, ГВП квартири [ADDRESS] . 21 листопада 2022 року мешканцями будинку [ADDRESS] складено акт на підтвердження систематичного залиття Відповідачами квартири [ADDRESS] та не усунення Відповідачами причин затоплення. На даний час проблема залишається не вирішена, Відповідачі не бажають усунути причини залиття, доступ до стояка водовідведення ремонтним організація надати відмовляються. Стосовно посилання Відповідача про те, що при складані акту важливим є присутність осіб з боку сторони, якій висуваються звинувачення у затопленні. Так, наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76 затверджені «Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій». Додаток 4 до вказаних правил містить форму акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання). Вказані Правила та чинне законодавство не вимагають та не встановлюють недійсність акту про залиття у випадку не ознайомлення з ним мешканців квартир. Крім того, якщо власник житла, який спричинив залиття, відмовляється від підписання акту, це не може вплинути на його правильність та юридичну значимість (постанова КЦС ВС по справі №753/20314/15-ц від 12.11.2018 року). Відповідач-2 у відзиві на позовну заяву зазначає, що акт про залиття квартири від 21 листопада 2022 року є неналежним та недопустимим доказом у справі. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Так, у справі, що розглядається предметом спору є стягнення з Відповідачів матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття квартири Позивачки. На підтвердження вини Відповідачів Позивачкою надано до суду в тому числі акт про залиття її квартири від 21.11.2022. Предметом доказування у справі в тому числі є факт залиття, наявність та розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та діями Відповідачів. З огляду на вищенаведене. акт про залиття квартири від 21.11.2022 є належним доказом, оскільки містить інформацію про предмет доказування та отриманий в законному порядку. Відповідач-2 зазначає, що Висновок будівельно-технічної експертизи №199 від 01-21 листопада 2022 року є неналежним та недостовірним доказом, оскільки у ньому встановлена вартість матеріальної шкоди з певною умовою. На підтвердження своїх аргументів Відповідач цитує частину тексту із Висновку. Поряд з цим, процитований Відповідачем-2 уривок є неповним та вирваним із контексту з метою ввести суд в оману та тлумачити текст на власний розсуд, з метою уникнення відповідальності за завдану відповідачці шкоду. Так, у Висновку будівельно-технічної експертизи №199 від 01-21 листопада 2022 року (а.с.З) експертом зазначено, що цитую: «Вході проведення обстеження об`єкту дослідження експертом виявлено, що в приміщенні ванної кімнати (поз. З - згідно по поверхового плану кв. [ADDRESS] ) та вбиральні (поз. 4) здебільшого демонтовано оздоблення стін та стель (в приміщенні вбиральні частково наявне оздоблення), які станом на час залиття було поштукатурено цементно-вапняною сумішшю та пофарбовано (стіни на висоту 1,20 м від рівня підлоги олійною фарбою, стелі та стіни вище, 1,20 м клейовою фарбою; на стелі ванної кімнати (в місцях що примикають до вентиляційної решітки та до перегородки яка відділяє приміщення поз.З від приміщення поз. 4) та вбиральні (в місцях що примикають до вентиляційної решітки та отвору в плиті перекриття, через який проходять стояки холодного та гарячого водопостачання та каналізаційного водовідведення) місцями плями коричневого-жовтого кольору; в приміщенні ванної кімнати труба внутрішньо квартирної мережі каналізаційного водовідведення (КВВ) частково уражена іржею (фарбовий шар зруйнований), в приміщенні вбиральні труба стояка холодного водопостачання (ХВП) пофарбована фарбою що за кольором відрізняється від інших труб, труба стояка КВВ частково уражена іржею (фарбовий шар зруйнований), труба стояка гарячого водопостачання (ГВП) частково демонтована. Стосовно посилання Відповідача-2 про те. що акти, які складені у 2017 році та 2018 році поза межами позовної давності, зазначаємо наступне. Вказані акти надані до суду з метою висвітлення систематичної протиправної поведінки та невиконання Відповідачами обов`язку, який накладає на нас володіння власністю, а саме належне утримання нерухомого майна, ремонт та не завдання шкоди неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю третім особам. Щодо посилання Відповідача про те, що Позивачем не надано доказів, що квартира [ADDRESS] належить їй на праві власності, зазначаємо наступне. Позивачка є наймачем квартири [ADDRESS] . Ордер [ADDRESS] на квартиру був виданий Виконавчим комітетом Садгірської районної ради народних депутатів міста Чернівців 14.10.1983 року на Позивачку і її сина на підставі рішення виконкому Садгірської районної ради народних депутатів міста Чернівців від 14.10.1983 року та наданий до позовної заяви в якості додатку. Ордер - це правоустановчий документ індивідуального характеру, що видається виконавчим органом місцевої ради, до компетенції якого входить прийняття рішення про надання житла та видача документа, який є єдиною правовою підставою на вселення громадянина особисто або з його сім`єю у жиле приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або фонду ЖБК. З метою виправлення представника Позивача помилки у наданому до суду та сторонам розрахунку надаємо виправлений Орієнтовний розрахунок витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи від 07.02.2023 року на загальну суму 4447,20 грн. Стосовно заявленої Позивачкою моральної шкоди у сумі 7000 грн.. Враховує тривалість порушення прав Позивачки, яка є людиною похилого віку, час, умови теперішнього проживання Позивачки, а також те, що Відповідачі відмовляються усунути причини затоплення та відремонтувати систему холодного водовідведення у своїй квартирі, глибину її душевних та психічних страждань, пов`язаних з пошкодженням майна, порушення нормального ритму життя, тяжкість вимушених змін (неможливість зробити ремонт у ванній та туалеті та в повній мірі користування належним позивачці майном). Оскільки Позивачці спричинено душевні страждання, яких вона зазнала у зв`язку із залиттям квартири, враховуючи вимоги розумності і справедливості розмір моральної шкоди є більш ніж справедливий та розумний. Просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 03.05.2023 позивачем надано висновок за даними психологічного обстеження. 04.05.2023 відповідачем [PERSON] надане клопотання про витребування доказів, що було задоволено на підставі ухвали суду від 30.05.2023. 05.07.2023 представником позивача надані письмові пояснення та клопотання про долучення письмових доказів. 05.07.2023 представником відповідача Усмановм М.А. надане письмове клопотання про витребування доказів. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, підтвердила факти, викладені в позовній заяві та просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] майнову шкоду сумі - 7560,00 грн., моральну шкоду сумі - 7000,00 грн., витрати проведення будівельно-технічної експертизи у сумі 2300,00 грн. та судовий збір 2147,20 грн. В судовому засіданні представник позивача Буряк О.І. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, підтвердила факти, викладені в позовній заяві та просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] майнову шкоду сумі - 7560,00 грн., моральну шкоду сумі - 7000,00 грн., витрати проведення будівельно-технічної експертизи у сумі 2300,00 грн. та судовий збір 2147,20 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у її відсутність суду не надала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представлений адвокатом Усмановим М.А.. В судовому засіданні представник відповідача Усманов М.А. позов визнав частково в розмірі матеріальних збитків в сумі 3000 гривень, моральну шкоду не визнав. Просив суд частково задовольнити позовні вимоги. Вислухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом Згідно з ордером №51 від 14.10.1983, наданого Виконавчим комітетом Садгірської ради народних депутатів м. Чернівці [PERSON] надано квартиру [ADDRESS] . Згідно з актом про залиття, аварії, що трапилось на системі ХВП від 14.11.2017, складеного ПП «Санітарія», що 11-12 листопада 2017 року в будинку [ADDRESS] трапилось залиття на системі ХВП де залито у ванній кімнат стелю та стіну по всій ширині до підлоги через вентиляційний отвір. В туалеті залито стелю і стіну в куті біля стояків, де вода текла по стояку ХВП та каналізаційному стояку. Причиною залиття - встановити неможливо, т.я. мешканці кв. [ADDRESS] , яка знаходиться поверхом вище, не відкрили двері. Згідно з актом про залиття, аварії, що трапилось на системі ХВП від 16.02.2018, складеного ПП «Санітарія», що 16 лютого 2018 року в будинку [ADDRESS] трапилось залиття на системі ХВП де у ванній кімнаті та в туалеті залито стелю та стіни та підлогу. Вода тече у ванній зі стелі, в туалеті по стоку ХВП та з вентиляційного отвору на підлогу і проникає у кв. [ADDRESS] , яка знаходиться на 6-му поверсі. Причиною залиття - при обстеженні кв. [ADDRESS] (8 поверх) встановлено, що у ванній кімнаті ознак заливу не виявлено. В туалеті труба, на якій встановлений лічильник ХВП мокре. Так як каналізаційний стояк і стояк ХВП повністю ізольовані, а мешканці не додають дозволу на зняття обшивки то виявити порядок протікання немає можливості. Згідно з актом про залиття, аварії, що трапилось на системі ХВП від 27.04.2018, складеного ПП «Санітарія», що 27 квітня 2018 року в будинку [ADDRESS] трапилось залиття на системі КВВ і залито в туалеті стелю та стіни в куті, ще розмішені труби ХВП та КВВ, у ванній кімнат стелю та стіну поряд з туалетом. Внаслідок неодноразового залиття іржею пошкоджено трубу ХВП в туалеті та каналізаційну трубу у ванній. Причиною залиття - КВВ є відсутність герметичного з`єднання між коліном і стояком водовідведення внизу біля ванни у кв. [ADDRESS] , за вищеназваною адресою. Рекомендації комісії - мешканцям кв. [ADDRESS] необхідно усунути недоліки внутрішньо-квартирної каналізаційної мережі. Згідно з актом про залиття, аварії, що трапилось на системі ХВП від 01.07.2022, складеного ПП «Санітарія», що 30 червня 2022 року в будинку [ADDRESS] трапилось залиття. Причиною залиття - не встановлена, можливо побутовий залив. У квартирі [ADDRESS] було затоплено туалет і ванна. Згідно з актом про залиття, аварії, що трапилось на системі ХВП від 21.11.2022, складеного мешканцями будинку [ADDRESS] неодноразово заливають ванну кімнату та туалет поверхом нижче у кв. [ADDRESS] . У ванні та туалеті вода тече зі стелі по стінах та вентиляційного отвору на підлогу і мешканка кв. [ADDRESS] після кожного залиття черпає воду з підлоги. Внаслідок неодноразового залиття іржею пошкоджено труби як у ванній, так і в туалеті. Вода і досі затікає зверху з кв. [ADDRESS] і не можливо зробити ремонт. Згідно з висновком будівельно-технічної експертизи №199 від 01-21 листопада 2022, складеним судовим експертом Ощипко О. О. розмір матеріальної шкоди завданої в наслідок неодноразового залиття приміщень кв. [ADDRESS] , для усунення наслідків її неодноразового залиття становить - 7560,00 грн. Згідно з договором на проведення робіт від 24.10.2022 прийнято замовлення на проведе6ння будівельно-технічної експертизи. Згідно з протоколом погодження договірної ціни від 24.10.2022 вартість проведення будівельно-технічної експертизи становить 2300,00 грн. Згідно з рахунку №97 від 24.10.2022 вартість проведення будівельно-технічної експертизи становить 2300,00 грн. виписано на [PERSON] . Згідно з квитанції №55 від 24.10.2022 вартість проведення будівельно-технічної експертизи становить 2300,00 грн. сплачена [PERSON] . Мотивувальна частина Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Спір між позивачем та відповідачами виник з приводу того, що позивач уважає відповідачів такими, що повинні відшкодувати їй завдану матеріальну шкоду, яка завдана внаслідок залиття квартири. Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-ІV, передбачено застосування судами при розгляді справ Конвенції та практики Європейського суду з прав людини як джерело права. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, підписана від імені України 09 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ № 45 від 24.01.2006 року, власник квартири зобов`язаний, зокрема, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання, не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян. Статтею 151 ЖК України також передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку при домову територію. Згідно з ордером №51 від 14.10.1983, наданого Виконавчим комітетом Садгірської ради народних депутатів м. Чернівці, [PERSON] надано квартиру [ADDRESS] . Згідно з рішенням виконавчого комітету Садгірської районної ради народних депутатів м. Чернівці №264/16 від 14.10.1983, [PERSON] видано ордер на житлову площу 27,19 кв.м. по [ADDRESS] . Згідно з реєстром речових прав на нерухоме майно, [PERSON] та [PERSON] є власниками по 1/6 кожний відповідно (спільна часткова) на квартиру [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину. На підставі викладеного, суд доходить висновку про те, що [PERSON] є власником та користувачем квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , а отже правомірно звернулася до суду з позовом до відповідачів за захистом свого права власності та відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Системний аналіз зазначених норм права свідчить про, що саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Згідно з актом про залиття, аварії, що трапилось на системі ХВП від 14.11.2017, складеного ПП «Санітарія», що 11-12 листопада 2017 року в будинку [ADDRESS] трапилось залиття на системі ХВП де залито у ванній кімнат стелю та стіну по всій ширині до підлоги через вентиляційний отвір. В туалеті залито стелю і стіну в куті біля стояків, де вода текла по стояку ХВП та каналізаційному стояку. Причиною залиття - встановити неможливо, т.я. мешканці кв. [ADDRESS] , яка знаходиться поверхом вище, не відкрили двері. Згідно з актом про залиття, аварії, що трапилось на системі ХВП від 16.02.2018, складеного ПП «Санітарія», що 16 лютого 2018 року в будинку [ADDRESS] трапилось залиття на системі ХВП де у ванній кімнаті та в туалеті залито стелю та стіни та підлогу. Вода тече у ванній зі стелі, в туалеті по стоку ХВП та з вентиляційного отвору на підлогу і проникає у кв. [ADDRESS] , яка знаходиться на 6-му поверсі. Причиною залиття - при обстеженні кв. [ADDRESS] (8 поверх) встановлено, що у ванній кімнаті ознак заливу не виявлено. В туалеті труба, на якій встановлений лічильник ХВП мокре. Так як каналізаційний стояк і стояк ХВП повністю ізольовані, а мешканці не додають дозволу на зняття обшивки то виявити порядок протікання немає можливості. Згідно з актом про залиття, аварії, що трапилось на системі ХВП від 27.04.2018, складеного ПП «Санітарія», що 27 квітня 2018 року в будинку [ADDRESS] трапилось залиття на системі КВВ і залито в туалеті стелю та стіни в куті, ще розмішені труби ХВП та КВВ, у ванній кімнат стелю та стіну поряд з туалетом. Внаслідок неодноразового залиття іржею пошкоджено трубу ХВП в туалеті та каналізаційну трубу у ванній. Причиною залиття - КВВ є відсутність герметичного з`єднання між коліном і стояком водовідведення внизу біля ванни у кв. [ADDRESS] , за вищеназваною адресою. Рекомендації комісії - мешканцям кв. [ADDRESS] необхідно усунути недоліки внутрішньо-квартирної каналізаційної мережі. Згідно з актом про залиття, аварії, що трапилось на системі ХВП від 01.07.2022, складеного ПП «Санітарія», що 30 червня 2022 року в будинку [ADDRESS] трапилось залиття. Причиною залиття - не встановлена, можливо побутовий залив. У квартирі [ADDRESS] було затоплено туалет і ванна. Згідно з актом про залиття, аварії, що трапилось на системі ХВП від 21.11.2022, складеного мешканцями будинку [ADDRESS] неодноразово заливають ванну кімнату та туалет поверхом нижче у кв. [ADDRESS] . У ванні та туалеті вода тече зі стелі по стінах та вентиляційного отвору на підлогу і мешканка кв. [ADDRESS] після кожного залиття черпає воду з підлоги. Внаслідок неодноразового залиття іржею пошкоджено труби як у ванній, так і в туалеті. Вода і досі затікає зверху з кв. [ADDRESS] і не можливо зробити ремонт. Згідно з висновком будівельно-технічної експертизи №199 від 01-21 листопада 2022, складеним судовим експертом Ощипко О. О. розмір матеріальної шкоди завданої в наслідок неодноразового залиття приміщень кв. [ADDRESS] , для усунення наслідків її неодноразового залиття становить - 7560,00 грн. Зазначене свідчить про те, що відповідачі в порушення вимог діючого законодавства не забезпечили належне утримання своєї квартири, внаслідок чого сталося залиття квартири позивача, в супереч вимог ст. 81 ЦПК України не надали суду жодного доказу на підтвердження тих фактів, що не з їх вини сталося залиття квартири, а також не просили призначити по справі експертизу для встановлення причин залиття квартири позивача. В силу ж ст. 1166 ЦК України саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, позивач же доказує лише наявність шкоди та її розмір. Згідно з висновком будівельно-технічної експертизи №199 від 01-21 листопада 2022, складеним судовим експертом Ощипко О. О. з фото таблицями до нього та актами про залиття квартири,розмір матеріальної шкоди завданої в наслідок неодноразового залиття приміщень кв. [ADDRESS] , для усунення наслідків її неодноразового залиття становить - 7560,00 грн. Згідно з рахунку №97 від 24.10.2022 вартість проведення будівельно-технічної експертизи становить 2300,00 грн. виписано на [PERSON] . Згідно з квитанції №55 від 24.10.2022 вартість проведення будівельно-технічної експертизи становить 2300,00 грн. сплачена [PERSON] . В судовому засіданні позивачка пояснила, що ремонт в її квартирі ще не зроблено, даних про те, що даний ремонт при виконанні його іншою організацією буде становити меншу суму відповідачі суду не надали і взагалі не стверджувала про це протягом всього часу розгляду справи. Тому, суд вважає, що відповідачі повинні відшкодувати позивачці загальну вартість ремонтно-відновлювальних робіт у сумі 7560,00 грн., та витрати позивача на отримання оцінки, завданої шкоди у розмірі 2300 гривень підлягають стягненню з відповідачів. Відповідно до ст. 1166, 1167 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, та моральна шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.322, ст.323 ЦК України тягар утримання майна покладається на власника, який несе ризик випадкового знищення та випадкового пошкодженя (псування) майна. У ч.1 ст.177 ЖК УРСР передбачено, що громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування. Згідно зі ст.179 ЖК УРСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. За встановлених обставин суд вважає правильним, що на відповідачів відповідно до законодавства покладається обов`язок по відшкодуванню завданої позивачу шкоди. Разом з тим не можна погодитись з позивачем про те, що завдана шкода підлягає відшкодуванню у рівних частках, оскільки він не відповідає встановленим обставинам справи та нормам матеріального права. Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном Отже за законом відповідачі відповідають за завдану позивачу шкоду пропорційно своїй частці у спільному майні. Таким чином, відповідно до закону з відповідачів підлягає стягненню частина майнової шкоди, а саме 7560 грн. відповідно до їх часток. Крім того, збитками для позивача є понесені нею витрати у розмірі 2300 гривень на оплату послуг спеціаліста (оцінювача), які підлягають відшкодуванню у заявленому позивачем розмірі, оплата якого підтверджена квитанцією. Таким чином, підлягає стягненню на користь позивача вартість ремонтно-відновлюваних робіт у розмірі 7560 гривень та понесені витрати на сплату послуг спеціаліста за оцінку розміру завданої шкоди у розмірі 2300 гривень, а всього 6242 гривні. Виходячи з пропорційності часток у праві власності на квартиру з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в сумарному виразі 4930 гривень 00 копійок, та з відповідача [PERSON] в сумарному виразі 4930 гривень 00 копійок. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня провини особи, що завдала моральну шкоду, якщо провина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності й справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, що підлягає відшкодуванню, і не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлене угодою або законом. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Так, з вини відповідачів позивач відчувала моральні страждання через пошкодження майна, в неї виникли побутові незручності, був порушений звичайний життєвий уклад. Судом встановлено, що з вини відповідачів позивачу заподіяні моральні страждання, що виразилися в тім, що позивач відчував душевні переживання; йому були заподіяні побутові незручності, яких він зазнав через залиття квартири, в якій фактично мешкає, чим порушений його звичний життєвий уклад, позивач був змушений вживати додаткових зусиль для відновлення звичної організації свого життя, витрачати час й домагатися захисту своїх прав, переживав у зв`язку з тим, що пошкоджено його майно. Суд вважає, що завдана позивачу моральна шкода підлягає відшкодуванню відповідачами у рівних частках. Але, виходячи з вимог закону та встановлених судом фактів, суд уважає, що зазначений позивачем розмір відшкодування завищений і не відповідає тривалості моральних переживань і тяжкості наслідків, тому виходячи з тривалості та характеру моральних страждань, засад розумності, виваженості та справедливості, суд уважає що відшкодуванню підлягає моральна шкода у розмірі 6000 гривень. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що позивачем заявлений розмір такої шкоди завищений та вважає справедливим її розмір в грошовому еквіваленті 6000 гривень, виходячи із засад розумності, виваженості, справедливості. Відповідно, з кожного з відповідачів підлягає стягненню по 3000 гривень. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 1085-6858-6107-1529 від 16.01.2021 року про сплату судового збору в сумі 1073,60 грн., платіжним дорученням № 3794-4252-5151-7539 від 16.01.2021 року про сплату судового збору в сумі 1073,60 грн. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд уважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 2147,20 грн. по 1073,60 грн. в рівних частках з кожного відповідача.

Outcome: partial