Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, вимоги якого мотивує таким, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька - [PERSON] , котрий помер [INFO] , останнє місце проживання якого було: [ADDRESS] . Спадкодавець [PERSON] залишив заповіт, посвідчений 06.05.2008 та зареєстрований в реєстрі за № 192, який не змінювався та не відмінявся, згідно якого останній заповів позивачу все належне йому майно. Таким чином, після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: на будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Загальна вартість спадкового майна становить 315 755,00 грн. В установленому законом порядку, спосіб та строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Головської С.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , однак, рішенням нотаріуса від 31.01.2024 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначене спадкове майно в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове майно та рекомендовано за захистом свого права звернутися до суду. Відповідачем по справі є [PERSON] , який є рідним братом позивачки та сином спадкодавця. Позивачка постійно проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] , вела з ним спільне господарство, таким чином, після смерті свого батька прийняла спадщину. В зв`язку з тим, що іншим способом захистити свої спадкові права позивач не має можливості, а тому вимушена звернутися до суду за захистом свого неоспорюваного права та просить суд винести рішення яким визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] , а саме: на будинковолодіння в цілому, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача адвокат Кобзан Р.М.подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить суд його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позов визнає, зазначає, що разом з спадкодавцем не проживав, на спадщину не претендує, до нотаріуса з відповідною заявою не звертався, заповіт складений на користь його сестри. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 13). Зокрема, спадкодавець [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 06.05.2008 секретарем Сівко-Войнилівської сільської ради Калуського району Сеньків Н. та який зареєстрований в реєстрі за № 192, що підтверджується копією заповіту та довідкою виконкому Сівко-Войнилівської сільської ради № 602 від 21.09.2020, заповіт не змінювався та не відмінявся (а.с. 12, 15). Згідно даного заповіту спадкодавець [PERSON] , [INFO] , який мешкав та був зареєстрований в будинку [ADDRESS] , заповів позивачу [PERSON] все належне йому майно, зокрема і житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Факт належності вищезазначеного будинковолодіння спадкодавцю, підтверджується довідкою №602 , яка видана виконкомом Сівко-Войнилівської сільської ради ОТГ Калуського району (а.с. 15). Окрім цього, на спадкове майно 19.01.2024 року ТОВ «Перша земельна агенція», інвентаризаційна справа № 06-Т/2024 виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] , а роком його спорудження є 1960 рік (а.с. 17-21). Відповідно до довідки від 19.01.2024, яка видана ТОВ «Перша земельна агенція», інвентаризаційна справа № 06-Т/2024, інвентаризаційна вартість вказаного домоволодіння становить 315 755 грн. (а.с. 27). В установленому законом порядку, спосіб та строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Голошвської С.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Однак, рішенням приватного нотаріуса від 31.02.2024 № 25/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначене спадкове майно в зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує право власності на вищевказане спадкове майно та рекомендовано за захистом свого права звернутися до суду (а.с. 16). При цьому, відповідно до довідки №602, яка видана 21.09.2020 виконкомом Сівко-Войнилівської сільської ради ОТГ Калуського району Івано-Франківської області, на момент смерті спадкодавця, позивач [PERSON] дійсно постійно проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] , вела з ним спільне господарство. Таким чином, фактично єдиним документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції від 23.02.2016 №8.4-35//18/1). У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про належність цього майна попередньому власнику та визначення наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку (лист Мін`юсту від 21.02.2005 №19-32/319). За таких обставин спадкове право на набуття права власності на нерухоме майно може бути реалізовано лише в судовому порядку. Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 10 жовтня 2018 року у справі №557/1209/16-ц, який зазначив, що право власності на зведену до 03.08.2004 нерухомість набувається в порядку, який існував на час її будівництва, а не виникає у зв`язку з державною реєстрацією. За пунктом 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19 березня 2013 року № 95, (втратив чинність) документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Тобто, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року, якщо їх відповідність вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил підтверджується технічним паспортом, складеним за результатами технічної інвентаризації. Отже, враховуючи, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] був збудований до 05.08.1992 року, то після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на даний житловий будинок. Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У ст. 328 ЦК України зазначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Одним із способів набуття права власності є спадкування. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. ст. 1218 та 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За змістом статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України слід враховувати, що за змістом вказаної статті судове рішення не породжує право власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. Судом встановлено, що інших спадкоємців за заповітом немає, а відповідач проти задоволення позову не заперечує та не претендує на спадкове майно, про що подав відповідну заяву до суду, а також не звертався з заявою про прийняття спадщини за законом на спадкове майно. Отже, оцінивши в сукупності зібрані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим, а зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для їх задоволення. На підставі викладеного, ст.ст. 392, 1216, 1218, 1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved