Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

В позові йдеться про те, що 01 вересня 2001 року між сторонами було укладено шлюб. Від даного шлюбу у сторін народились двоє синів: син - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спільне життя у сторін не склалося, зокрема через різні характери та погляди на життя, на права та обов`язки подружжя, між ними відсутнє взаєморозуміння, у зв`язку із чим в сім`ї часто виникали сварки та непорозуміння, що також негативно впливає на дітей, все вищезазначене призвело до втрати почуттів один до одного. З Відповідачем вони разом проживали однією сім`єю до лютого 2022 року, з цього часу вони проживають окремо один від одного. Їхні діти мешкають разом зі позивачем. Спору між позивачем та відповідачем про місце проживання дітей та їх утримання наразі не має. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету та коштів не мають. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Зазначенні обставини можуть підтверджуватись показами опитуваних свідків, телефонними переписками, та висновком судово-психологічної експертизи (при необхідності). Вважає, що є всі підстави для розірвання шлюбу в судовому порядку, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примирення не можливе, зважаючи на зазначені обставини, позивач просить розірвати шлюб між ними. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України заяву, в якій просила розглянути справу без їх участі. Також зазначила, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, також в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності, а також відзиву на позов від нього не надходило. Зважаючи на наведене, суд розглянув справу без участі сторін на підставі наявних у ній доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та зважаючи на те, що відповідач проти позову не заперечив, суд визнає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. По справі встановлено, що 01 вересня 2001 року виконавчим комітетом Лютянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 12. Дана обставина стверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб від 02.02.2018 р. серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народились сини: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження від 27 травня 2011 року серії [NUMBER] , від 30 квітня 2004 року серії [NUMBER] . За таких обставин подальше спільне проживання подружжя є неможливим. Згідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 81 ч.1, 82 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи наведені у позові обставини, які не заперечувалися відповідачем, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін. Отже, позов підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб - розірванню.

Outcome: approved