Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 21.06.2022 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) за актовим записом № 736. На обґрунтування позову зазначила, що з 21.06.2022 вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що останній рік сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, втрати почуття любові і поваги один до одного. Спільного господарства вони не ведуть, з відповідачем мають зовсім різні погляди на життя та сімейні цінності. Відповідач не розуміє сутності проблем, які виникають у сім`ї, не піклується про побудову сімейних відносин. Примирення між ними неможливе. З урахуванням викладеного просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] подав письмову заяву про визнання позову. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Представником позивача адвокатом Більдою В.В. подано суду заяву, в якій він вказав, що позовні вимоги про розірвання шлюбу сторона позивача підтримує в повному обсязі, просив розгляд справи проводити у їх відсутність. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав, згоден на розірвання шлюбу, вважає, що відсутній сенс збереження сім`ї. Уточнив, що фактичні шлюбні відносини з позивачкою були припинені не рік назад, а 18.01.2024 року, після переїзду до нової квартири, до переїзду конфліктів між ними не було. Вислухавши відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 21.06.2022 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) за актовим записом № 736, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , який проживає з матір`ю. Судом встановлено, що на даний час між сторонами припинені шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства вони не ведуть, у сторін відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, що підтверджується їхньою позицією у справі. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки сторони не мають. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В ході розгляду справи сторонами клопотання про надання їм часу для примирення не заявлялися. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, наміру поновлювати сімейні стосунки не мають, відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК України та частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За викладених обставин, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі позову до суду, а також стягнути на її користь з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Outcome: approved