Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

Позивачка в інтересах якої діє представник - адвокат Цехотська Т.В. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Позовна заява мотивована тим, що позивачка перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано у судовому порядку 29.06.2021 року. Від шлюбу мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу проживає з позивачкою та знаходилися повністю на її утриманні. Вихованням та матеріальним забезпеченням дитини займається виключно позивачка. Крім того, позивач вказує, що у вересні 2023 року відповідач через Генеральне консульство України в м.Люблін Республіка Польща надав заяву про згоду на позбавлення його батьківських прав відносно його сина - [PERSON] , [INFO] . Позивачка з 14.01.2023 року перебуває у шлюбі з [PERSON] . Таким чином, позивачка вважає, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно їх спільного сина. Ухвалою судді від 22.11.2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 10.01.2024 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивачка не з`явилася, її представник - адвокат Цехотська Т.В. через канцелярію суду надала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, а також вказала, що підтримує позов у повному обсязі та просить його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, правом надання відзиву не скористався. Представник третьої особи: Управління "Служба у справах дітей" Первомайської міської ради Миколаївської області Кравченко Л. у судове засідання не з`явилася. Надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі, просила рішення у справі ухвалити з урахуванням висновку органу опіки та піклування Первомайської міської ради, що наявний у справі. За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.06.2017 року, який було розірвано у судовому порядку 29.06.2021 року. Вказане підтверджується рішенням суду, від 29.06.2021 року, яке 30.07.2021 року набрало законної сили (справа № 484/1998/21) (а.с.21). Згідно свідоцтва про шлюб від 14.01.2023 року [PERSON] і [PERSON] 14.01.2023 року уклали шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с.20). Також встановлено, що сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) серії [NUMBER] , виданого Доманівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 112 від 10.05.2018 року (а.с.11). Згідно висновку виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області № 10092/3.1-26 від 28.12.2023, з метою захисту прав дитини, на підставі ст. 164 СК України, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити [PERSON] , [INFO] , по відношенню до його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Зі змісту заяви від 05.09.2023 року, що подана через Генеральне консульство України в м.Люблін Республіка Польща вбачається, що [PERSON] , [INFO] не заперечує проти позбавлення його батьківських праві відносно сина [PERSON] , [INFO] (а.с.19). Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати свою дитини, піклуватися про його здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, забезпечити одержання ним повної загальної середньої освіти, готувати дитину до самостійного життя. Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то вони можуть бути позбавленні батьківських прав. Як встановлено, відповідач не піклується про свою дитину, не цікавляться станом його здоров`я, не виконує своїх батьківських обов`язків. Пленуму Верховного Суду України в пунктах 15, 16 Постанови № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто, прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст.12 ч.2 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Судом встановлено, що відповідач, маючи об`єктивну можливість виконувати свої батьківські обов`язки, умисно самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини. Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина [PERSON] , [INFO] . В силу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлені факти, які свідчать, що відповідач не бажає займатись вихованням дитини та виконувати свої батьківські обов`язки. Декларацією прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до вимог ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав є правовим способом захисту прав і інтересів дитини. Матеріалами справи підтверджується відсутність належної уваги до дитини з боку батька - [PERSON] , небажання відповідача та його свідоме ухилення займатися вихованням сина та матеріально забезпечувати, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки це буде відповідати інтересам дитини. Враховуючи вищевикладене, відсутність відзиву відповідача, відповідно до ст. 81 ЦПК України, суд знаходить, що позов є доведеним та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved