Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 107629,85 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 08.09.2022 між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «УПСК») та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ/2282099 (далі - Поліс). У відповідності до умов вказаного Полісу страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну третім особам. 20.04.2023 близько 15.10 год. в м. Кропивницький по пр. Університетський відбулося ДТП за участю автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «Toyota», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортному засобу «Toyota», державний реєстраційний номер [NUMBER] було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.05.2023 по справі №404/3427/23, вказана ДТП сталася внаслідок порушення відповідачем ПДР України, чим останній скоїв адміністративні правопорушення передбачені ст. 122-4, 124 КУпАП, тобто вчинив ДТП та зник з місця пригоди. Надалі страховик пошкодженого автомобіля «Toyota», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », - ПрАТ «СК «УНІКА» звернулося до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АТ2282099 від 08.09.2022. На підставі страхового акту №019/037/024897/23/1, позивачем було виплачено ПрАТ «СК «УНІКА» страхове відшкодування в розмірі 107629,85 грн, тому позивач просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та дату розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заперечення проти позову ним не подано. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд установив, що відповідно до постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.05.2023 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП та встановлено, що останній 20.04.2023 о 15.10 год. керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний номер [NUMBER] , в порушення п.2.3 «б», 2.10 «а», 13.3 ПДР України, по просп. Університетський, 8 в м. Кропивницький, був неуважним, під час випередження, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Toyota Hilux», державний номер [NUMBER] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.\~Після чого\~ [PERSON] \~залишив місце пригоди. Зазначена постанова суду набрала законної сили 13.11.2023. Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень. Отже, з огляду на викладене та відповідно до положення статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою суду від 22.05.2023 у справі № 404/3427/23. На момент ДТП транспортний засіб Daewoo Lanos», державний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , був застрахований у ПрАТ «УПСК», відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ2282099. Внаслідок вищевказаної ДТП транспортному засобу «Toyota Hilux», державний реєстраційний номер [NUMBER] , було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Протоколом огляду транспортного засобу № 9928729747 від 25.04.2023 зафіксовано характер отриманих у результаті ДТП пошкоджень транспортного засобу «Toyota Hilux», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Ремонтною калькуляцією № 9928729747 від 17.05.2021 встановлено перелік робіт та їх вартість по відновленню автомобіля «Toyota Hilux», державний реєстраційний номер [NUMBER] , в сумі 116764,84 грн. Звітом № 23783 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу визначено розмір збитку, заподіяного транспортному засобу «Toyota Hilux», державний реєстраційний номер [NUMBER] в сумі 116764,84 грн. Відповідно до страхового акта № 9928729747 від 15.05.2023 розмір страхового відшкодування за договором страхування № 001427/4100/0000115/від 21.11.2022, вирішено виплатити страхове відшкодування страхувальнику - власнику автомобіля «Toyota Hilux», державний реєстраційний номер [NUMBER] , - ТОВ Сингрента» в сумі 110829,85 грн, шляхом перерахування коштів «СТО партнер UNIQA» - ТОВ «Мотор-Олві» (Кропивницький). Згідно з платіжною інструкцією № 089412 від 16.05.2023 ПрАТ «СК «УНІКА» виплачено ТОВ «Мотор-Олві», 110829,85 грн. Призначення платежу: Страхове відшкодування, вг, дог, 001427/4100/0000115 від 21.11.2022р. Без ПДВ, ТОВ «СИНГЕНТА», ЄДРПОУ 30265338, рах, вс-000847, д.н. [NUMBER] . Представник ПрАТ «Уніка» звернувася до ПрАТ «УПСК» з претензією, в якій просить здійснити відшкодування шкоди в розмірі 110829,85 грн. Відповідно до страхового акта № 019/037/027897/23/1 від 14.06.2023 керівництвом ПрАТ «УПСК» вирішено виплатити ПрАТ «Уніка» страхове відшкодування у розмірі 107629,85 грн, у зв`язку з подією, яка мала місце 20.04.2023 о 15.10 год. в м. Кропивницький, по проспекту Університетському, 8. Згідно з платіжною інструкцією № 162223030 від 21.06.2023 ПрАТ «УПСК» виплачено ПрАТ «СК УНІКА» страхове відшкодування в розмірі 107629,85 грн, згідно акту № 019/037/027897/23/1, за автомобіль д.н. [NUMBER] . Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану винною особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Відповідно до статті 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Підпунктом «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до частини 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду в справі № 755/18006/15-ц (постанова суду від 04.07.2018). Так, у пункті 69 постанови зазначено, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач страховик відповідно до підпункту «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача водія забезпеченого транспортного засобу в сумі 107629,85 грн. Суд зазначає, що відповідач відзив на позов не подав, будь-яких доказів на спростування вимог позивача не надав. Положеннями ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на вищевикладене, розглядаючи спір в межах доводів позову, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу сума сплаченого страхового відшкодування в розмірі 107629,85 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, то понесені судові витрати за подання позовної заяви відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 2147,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved