Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа [PERSON] та просила суд встановити факт належності договору купівлі-продажу від 12.03.2001 року квартири під номером [ADDRESS] , покупцеві на ім?я [PERSON] , - громадянки України на ім?я [PERSON] . У своїй\~заяві [PERSON] \~посилається,\~на те,\~що 12.03.2001\~року був\~укладений Договір\~купівлі-продажу\~між [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] квартири під номером [ADDRESS] , що складається в цілому з трьох житлових кімнат, загальною площею 63,0 кв.м., у тому числі житловою площею 43,0 кв.м.. У відповідному договорі та в паспорті заявника не збігається її прізвище, а саме у договорі купівлі-продажу від 12.03.2001р. вона зазначена як « [PERSON] », а у паспорті її прізвище зазначено як « [PERSON] ». Таким чином допущені розбіжності, які не надають можливості розпоряджатися належним їй майном, за даних обставин вона вимушена звернутися до суду з відповідною заявою. Представник заявника у призначене судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву, в якій зазначив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити заяву та встановити відповідний факт. Зацікавлена особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву про встановлення факту підтримує в повному обсязі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення заяви [PERSON] . Судом встановлено,\~що 12.03.2001\~року був\~укладений Договір\~купівлі-продажу\~між [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] квартири під номером [ADDRESS] , що складається в цілому з трьох житлових кімнат, загальною площею 63,0 кв.м., у тому числі житловою площею 43,0 кв.м. Право власності на вказану квартиру зареєстровано в ОМБТІ та РОН 04.04.2001р. за №258 стр.6 кн.395пр. (а.с. 40) У відповіді на запит адвоката Куревіна О.Ю. (представника заявника) Головне управління державної міграційної служби України в Одеській області повідомило, що відповідно до інформації, внесеної до заяви про видачу паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 05.05.2008р. Малиновським РВ у місті Одесі ГУ МВС України в Одеській області на ім?я [PERSON] , [INFO] , прізвище зазначено українською мовою - [PERSON] . У попередньому паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому 14.02.2001р. Малиновським РВ у місті Одесі ГУ МВС України в Одеській області на ім?я [PERSON] , [INFO] , було зазначено прізвище - [PERSON] . (а.с. 5) Відповідно при оформленні угоди у нотаріуса був пред`явлений паспорт старого зразка, в якому прізвище значилося, як [PERSON] . Також, 04.06.2014 року заявник отримала картку платника податків на прізвище [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків [NUMBER] . (а.с. 14) У вищезазначеному договорі прізвище ім`я та по-батькові заявника зазначено як « [PERSON] », проте згідно паспорту громадянина України [PERSON] , [INFO] , прізвище ім`я та по-батькові становить « [PERSON] », відповідні відомості містяться і у картці платника податків, і у технічному паспорті від 20.02.2023 року на квартиру під номером [ADDRESS] . (а.с. 6, 13,14) Таким чином, суд приходить до висновку, що розбіжності в написанні прізвища є наслідком того, що під час складання відповідного правовстановлюючого документу у заявника був паспорт старого зразка в якому було зазначено прізвище - [PERSON] , оскільки всі наявні документи, що підтверджують особу заявника містять її прізвище ім`я та по-батькові « [PERSON] ». Відповідно до\~ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності їй свідоцтва про право власності на квартиру. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати свої права щодо володіння та розпорядження належною їй часткою квартири з дотриманням вимог чинного законодавства. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей\~45,\~46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Встановлення цього юридичного факту необхідно для упорядковування нотаріальної справи у відповідність із законодавством України, - на державній мові, а також оформлення угод у нотаріуса і господарськими комунальними організаціями, у том числу внесення відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, оскільки відповідно до інформаційної довідки по запиту представника заявника від 07.11.2022 року за пошуком в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на прізвища [PERSON] Ідентифікаційний номер: [NUMBER] відомості відсутні. (а.с. 9) На підставі викладеного, суд вважає, що розбіжність у написанні прізвища заявника, виникла в результаті того, що на момент укладання договору купівлі-продажу від 12.03.2001 року у заявника був паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 14.02.2001р. Малиновським РВ у місті Одесі ГУ МВС України в Одеській області на ім?я [PERSON] , [INFO] , однак 05.05.2008 року заявник обміняла паспорт старого зразка і отримала паспорт громадянина України серії [NUMBER] на ім?я [PERSON] , [INFO] , прізвище зазначено українською мовою [PERSON] . Доводи заявника щодо зазначеного не викликають у суду будь-яких сумнівів. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для заявника, оскільки наявність належним чином оформленого правовстановлюючого документу на належну їй квартиру дає можливість заявнику повною мірою реалізувати своє право розпоряджання своєю власністю. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги заявника законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved