Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що їхня з відповідачкою сім`я розпалася через несумісність характерів, різні погляди на життя, шлюб та сім`ю. Від шлюбу вони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Останнім часом шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Збереження сім`ї позивач вважає неможливим та на примирення не згоден. У судове засідання позивач не з`явився, проте безпосередньо у позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу, просить суд розглянути справу за його відсутності та проти винесення заочного рішення не заперечує (а.п.3). Відповідачка у судове засідання не з`явилася з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена завчасно та належним чином (а.п. 13), а також не надала заперечень щодо суті позову і не повідомила про поважність причини неявки в судове засідання. У зв`язку з цим, суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 02.06.2000, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області складено відповідний актовий запис №109 (а.п.6). З копії свідоцтва про народження (а.п.7) вбачається, що від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом ч.3, 4 ст. 56 СК України. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, у даному випадку інтересам позивачки. За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також те, що сторони разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, беручи до уваги наявність у них неповнолітньої дитини, та зважаючи на те, що згідно з письмовою заявою позивач наполягає на розлученні, а відповідачка не надала заперечень проти позову, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 1211,20 грн слід стягнути з відповідачки на користь позивача. На підставі ст.55, 56, 104,105,112-113 СК України,

Outcome: approved