Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Росвен Інвест Україна») звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором №07862-07/2022 у розмірі 38 995,00 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 10 000,00 грн. та заборгованості за процентами у розмірі 28 995,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.07.2022 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» було укладено договір про надання фінансового кредиту №07862-07/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» надало [PERSON] фінансовий кредит у розмірі 10 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. 25.04.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу №25042023, за умовами якого до ТОВ «Росвен Інвест Україна» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №07862-07/2022. Враховуючи те, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №07862-07/2022, а також враховуючи те, що право вимоги за вказаним договором перейшло до позивача, останній звернувся з даним позовом до суду та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №07862-07/2022 у розмірі 38 995,00 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.01.2024 дану справу передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2024, дану справу визначено за суддею Каліушком Ф.А. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.02.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 06.02.2024 представник відповідача [PERSON] - адвокат Полєтаєв І.О. в приміщенні суду ознайомився з матеріалами справи та отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї документами, що підтверджується його розпискою у заяві про ознайомлення з матеріалами справи. 12.02.2024 представником відповідача [PERSON] - адвокатом Полєтаєвим І.О. в системі «Електронний суд» сформовано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що відповідач частково визнає позовні вимоги в частині стягнення з нього на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 11 875,00 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 10 000,00 грн. та нарахованих відсотків у розмірі 1 875,00 грн. На обгрунтування своїх доводів посилається на висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постановах від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц, а також, які викладені у постанові Верховного Суду від 15.03.2023 у справі №300/438/18. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та не заперечується у відзиві відповідачем, що 16.07.2022 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» укладено договір про надання фінансового кредиту №07862-07/2022, за умовами якого ТОВ «ФК «Інвеструм» надало [PERSON] фінансовий кредит у розмірі 10 000,00 грн. строком на 25 днів, тобто до 09.08.2022. (пп. 1.1, 1.2. договору). За користування кредитом клієнт сплачує товариству 273.75% річних від суми кредиту в розрахунку 0.75% на добу (п. 1.3. договору). Перед підписанням вказаного кредитного договору відповідач вказав свої дані, після чого, підписав його електронним підписом з одноразовим ідентифікатором W8162, що в свою чергу свідчить про те, що останній погодився з умовами кредитного договору. 25.04.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу №25042023, за умовами якого до ТОВ «Росвен Інвест Україна» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №07862-07/2022, що підтверджується додатком №1 до договору факторингу від 25.04.2023 №25042023, зокрема витягом з реєстру боржників №1 до договору факторингу від 25.04.2023 №25042023. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №07862-07/2022 від 16.07.2022, заборгованість відповідача за кредитним договором №07862-07/2022 складає 38 995,00 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 10 000,00 грн., заборгованість за відсотками по кредиту - 28 995,00 грн. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України). Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За приписами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 р по справі № 300/438/18. Нарахування та стягнення процентів за користування позикою поза визначеними строками суперечить вказаним вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду. За умовами кредитного договору №07862-07/2022 від 16.07.2022 ТОВ «ФК «Інвеструм» надало [PERSON] кредит у розмірі 10 000,00 грн. строком на 25 днів. Отже, ТОВ «Росвен Інвест Україна» має право на стягнення процентів за користування кредитними коштами за вказаним договором за 25 днів, що виходячи із установлених у договорі процентних ставок становить 1 875,00 грн. В іншій частині заборгованість стягненню з відповідача не підлягає. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial