Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

У січні 2024 керівник Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону в інтересах держави в особі Військової частини [NUMBER] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, в якому просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду за втрату майна у розмірі 211 303,50 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що [PERSON] втратив зброю військовій частині [NUMBER] : -5,45 мм автомати АК-74 № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] загальною вартістю 19\~889,16 грн.; - 9 мм пістолет ПМ серія [NUMBER] служби РАО вартістю 1\~241,00 грн. Внаслідок вказаних дій державі спричинено збитки у виді вартості даного військового майна з урахуванням кратності на загальну суму 211 303,50 грн. Вироком Волноваського районного суду Донецької області від 21.10.2021 [PERSON] визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 425 Кримінального кодексу України (далі КК України). Під час розгляду даного кримінального провадження, питання про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, яке вчинив [PERSON] , не вирішувалося. У зв`язку з наведеним, керівник Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону в інтересах держави в особі Військової частини [NUMBER] просить суд стягнути з відповідача на користь військової частини [NUMBER] матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 211 303,50 грн. Ухвалою судді від 31.01.2024 відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання прокурор, представник ВЧ [NUMBER] не з`явились, надавши на адресу суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали та просили задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надавши на адресу суду письмову заяву, згідно якої позов визнав. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Встановлено, що\~відповідно до Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 №303/2014, [PERSON] 10.05.2014 призваний на військову службу за призивом під час мобілізації Ніжинським МВК Чернігівської області, у військовому званні «майор». Згідно наказу (по стройовій частині) командира військової частини польова пошта [NUMBER] майора [PERSON] зараховано до списків особового складу зазначеної військової частини, поставлено на всі види забезпечення. Відповідно до наказу №24 від 01.02.2017 (по стройовій частині) командира військової частини польова пошта [NUMBER] майора [PERSON] призначено на посаду заступника командира батальйону з озброєння вказаної військової частини, як прибувшого з військової частини польова пошта [NUMBER] . Наказом командира військової частини польова пошта [NUMBER] №515 від 01.05.2017 (з адміністративно-господарської роботи) «Про аналювання умовного найменування військової частини польова пошта [NUMBER] » перейменовано на військову частину [NUMBER] . Вироком Волноваського районного суду Донецької області від 21.10.2021 у справі №221/1836/19, який набрав законної сили 21.12.2021, [PERSON] визнано винним\~у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.425 ч.3 КК України і призначено покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі; у відповідності зі ст.ст.75,76 КК України\~ звільнено від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини [NUMBER] , повідомляти його про зміну місця проживання або роботи (а.с.17-18). Зі змісту вироку вбачається, що [PERSON] , в період часу з 16.05.2015р. по 17.05.2015р., являючись заступником командира батальйону охорони з озброєння військової частини - польова пошта [NUMBER] , тобто наділеним організаційно-господарськими функціями та являвся матеріально-відповідальною особою за майно військової частини - польова пошта [NUMBER] , всупереч вищенаведених нормативно-правових актів, діючи необережно із злочинною недбалістю, всупереч інтересам служби, в порушення статутних та функціональних обов`язків, виходячи з хибно зрозумілих інтересів служби, неналежно виконуючи свої службові обов`язки, через несумлінне ставлення до них, не стежив за наявністю зброї, чим забезпечив неналежні умови зберігання зазначеної зброї у військовій частині польова пошта [NUMBER] , тимчасово дислокованої у [ADDRESS] , таким чином не здійснив належного зберігання 14 одиниць 5,45 мм автоматів АК-74 №№ [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , загальною вартістю 10330 грн. 99 коп., які є джерелом підвищеної небезпеки для оточуючих, тобто самоусунувся від виконання своїх обов`язків, в результаті чого, в період часу з 16.05.2015р. по 17.05.2015р. зазначене майно було втрачено, тим самим обвинувачений заподіяв істотну шкоду нематеріального характеру, у виді неможливості використання зброї за призначенням, підриву авторитету та престижу органів військового управління, бойової готовності ввіреного підрозділу та обороноздатності держави, падінні авторитету командування в очах підлеглих, вчинене в умовах особливого періоду. Також, зі змісту вироку вбачається, що [PERSON] , будучи заступником командира батальйону охорони з озброєння військової частини - польова пошта [NUMBER] , тобто наділеним організаційно-господарськими функціями та являвся матеріально-відповідальною особою за майно військової частини - польова пошта [NUMBER] , всупереч вищенаведених нормативно-правових актів, діючи необережно із злочинною недбалістю, всупереч інтересам служби, в порушення статутних та функціональних обов`язків, виходячи з хибно зрозумілих інтересів служби, неналежно виконуючи свої службові обов`язки, через несумлінне ставлення до них, не стежив за наявністю зброї, чим забезпечив неналежні умови зберігання зазначеної зброї у військовій частині польова пошта [NUMBER] , тимчасово дислокованої у [ADDRESS] , в порушення вимог ст.ст. 7-9, 11, 16, 74, 75, 148, 150, 151 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.п.1.3, 1.4, 2.6, 2.9, 2.14, 4.13, 7.6, 7.9, 7.12 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, діючи необережно, яка виявилась у формі злочинної недбалості, всупереч інтересам служби, в порушення статутних та функціональних обов`язків, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, у період часу з 01.07.2016р. по 07.07.2016р., в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не стежив та не перевіряв наявність озброєння на складах, не проводив номерну перевірку стрілецької зброї поточного забезпечення, тим самим не забезпечив такий порядок зберігання вогнепальної стрілецької зброї, який унеможливлював би викрадення чи втрату вогнепальної стрілецької зброї, внаслідок чого було втрачено (викрадено) 1 одиницю 9 мм пістолета ПМ серія [NUMBER] загальною вартістю 642 грн.82 коп. [PERSON] обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорював та повністю їх підтвердив, у скоєному щиро розкаявся, що підтверджено копією вироку, долученому до матеріалів справи. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин, суд дійшов висновку, що вина\~ [PERSON] встановлена вироком Волноваського районного суду Донецької області від 21.10.2021 у справі №221/1836/19. Також встановлено, що під час розгляду даного кримінального провадження, питання про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, яке вчинив\~ [PERSON] , не вирішувалося. Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно ч. ч. 1, 2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомiрними рiшеннями, дiями чи бездiяльнiстю особистим немайновим правам фiзичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фiзичної або юридичної особини, вiдшкодовується в повному обсязi особою, яка її завдала. Як роз`яснено у п.п. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України вiд 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивiльних справ за позовами про вiдшкодування шкоди», шкода, заподiяна особi й майну громадянина або заподiяна майну юридичної особи, пiдлягає вiдшкодуванню в повному обсязi особою, яка її заподiяла, за умови, що дiї останньої були неправомiрними, мiж ними й шкодою є безпосереднiй причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. За Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року №243/95-ВР,\~відшкодуванню підлягає\~пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати. Військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти. Військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявності: а) заподіяння прямої дійсної шкоди; б) протиправної їх поведінки; в) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; г) вини у заподіянні шкоди. Відшкодування шкоди військовослужбовцями і призваними на збори військовозобов`язаними провадиться незалежно від притягнення їх до дисциплінарної чи кримінальної відповідальності за дію (бездіяльність), якою державі було заподіяно шкоду. Вироком встановлено, що злочин вчинений [PERSON] полягав у втраті вогнепальної стрілецької зброї. Зі змісту вироку вбачається, що майнова шкода заподіяна державі в особі військової частини [NUMBER] , яка перейменована на військову частину [NUMBER] , встановлена у розмірі\~10330 грн. 99 коп. + 642 грн.82 коп. = 10\~973, 81 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог, військовою частиною [NUMBER] надано відомості щодо визначення залишкової вартості викраденого майна, яка визначена у розмірі\~21\~130,29\~грн., а з урахуванням кратності, прокурор просив стягнути \~211\~303,50\~грн. Однак, у вказаних відомостях вартість викраденого майна не співпадає вартості майна, зазначеного у вироку, проте, самі ці обставини, зазначені у вироку і були визнані [PERSON] та, відповідно, прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Отже, вина [PERSON] встановлена вироком суду лише щодо викрадення майна на суму 10\~973, 81 грн. Враховуючи встановлені обставини та сукупність наданих сторонами доказів, не спростовування відповідачем факту завдання матеріальної шкоди, з урахуванням сформованих позицій сторін, суд вважає, що визначаючи розмір матеріальної шкоди слід виходити з встановлених у вироку\~10\~973, 81 грн., які і підлягають до стягнення з відповідача як завдавача шкоди. Щодо застосування кратності, суд зазначає, що Перелік військового майна, недостача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затверджується Кабінетом Міністрів України. Постановою КМУ від 2 листопада 1995 р. №880 затверджено Перелік військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості. Постанова Верховної Ради України «Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 21.12.2000 року № 2171-III, втратила чинність, згідно із Законом України від 03.10.2019 року № 160-IX. Також згідно з постановою КМУ від 15 липня 2020 р. № 604 "Про затвердження переліку озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості"\~втратила чинність\~постанова Кабінету Міністрів України від 2 листопада 1995 р. № 880 Про затвердження Переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості. Частиною 3 статті 6 Закону України № 160-IX від 03.10.2019 року передбачено, що особа за шкоду, завдану розкраданням або втратою озброєння, зброї та боєприпасів до неї, несе підвищену матеріальну відповідальність у кратному співвідношенні до вартості такого майна, але не більше десятикратного розміру. Перелік озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості, визначається Кабінетом Міністрів України. З Переліку озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості, затвердженого постановою КМУ від 15 липня 2020 р. № 604, вбачається, що уся вогнепальна зброя калібром до 30 мм відшкодовується винними особами у десятикратному розмірі. Статтею 58 Конституції України визначено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акту, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього (рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України від 09.02.1999 року № 1-рп/1999). Отже, Законом України № 160-IX та постановою КМУ від 15 липня 2020 р. № 604 можливість застосування кратності була звужена до конкретного майна, що визначене Переліком озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості.\~ Тому, вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди за втрату майна, підлягають частковому задоволенню на суму 10\~973, 81 грн. х 10 = 109\~738,10 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial