Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

ТОВ «УМ Факторинг» 31 грудня 2023 року направило поштою до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який надійшов до суду 08 січня 2024 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2024 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалами судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2024 року ТОВ «УМ Факторинг» у задоволенні клопотань про витребування доказів було відмовлено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2024 року ТОВ «УМ Факторинг» у задоволенні клопотання про проведення судового засіданні в режимі відеоконференції відмовлено. Ухвалами Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2024 року клопотання ТОВ «УМ Факторинг» про витребування доказів повернуті заявникові. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2024 року ТОВ «УМ Факторинг» у задоволенні клопотання про проведення судового засіданні в режимі відеоконференції відмовлено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2024 року вирішено питання про розгляд справи в заочному порядку. Позивач у своєму позові посилався на те, що 14 вересня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» і відповідачем було укладено договір № 2362666 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом реєстрації відповідача на інтернет-сайті ТОВ «Лінеура Україна» і виконанням ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Позичальник надав [PERSON] позику у розмірі 15 000 грн., які було перераховано на картковий рахунок відповідача строком на 30 днів з можливістю прологанції, але не більше 120 календарних днів. Відповідно до умов договору сума процентів за користування позикою становить 0,76 % за кожен день користування, та стандартна ставка у розмірі 1,90 % від суми позики за кожен день користування позикою. 26 липня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» і позивачем було укладено договір факторингу № 27072023, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 2362666 від 14 вересня 2021 року. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконала у повному обсязі, чим порушила умови договору, внаслідок чого станом на 10 жовтня 2023 року сума заборгованості становить 57 750 грн., яка складається із заборгованості за позикою у розмірі 15 000 грн., заборгованості за процентами у розмірі 42 750 грн. Тому позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 57 750 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 684 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн. Представник позивача просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлялася в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 14 вересня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір № 2362666 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого, позичальник отримала позику у розмірі 15 000 грн. 00 коп. строком на 30 днів з можливістю пролонгації, але не більше ніж 120 календарних днів, шляхом переказу коштів на платіжну картку та сплатою відсотків за користування кредиту у розмірі 0,76% на день за пільговий період та 1,90% за стандартною ставкою. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (п.п. 9.9. п. 9 Кредитного договору), які розміщені на веб-сайті. Клієнт підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. Відповідач порушила графік погашення кредиту, заборгованість вчасно не сплачувала, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, яка станом на 10 жовтня 2023 року складає 57 750 грн. 26 липня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «УМ Факторинг» було укладено договір факторингу, згідно з умовами якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 2362666 від 14 вересня 2021 року. Правовідносини, що виникли між сторонами урегульовано ЗУ «Про споживче кредитування», ЗУ «Про електронну комерцію», ЦК України. Частиною 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 ЗУ «Про споживче кредитування» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про споживче кредитування» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно ч. 1 ст. 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором, а якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У встановлений договором строк заборгованість за кредитом відповідачем сплачена не була, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитом у розмірі 57 750 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15 000 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 42 750 грн. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст.\~137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України). На підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг, виконаних робіт та їх вартості стороною позивача надано копію договору про надання правової допомоги від 18 вересня 2023 року, копію акту приймання-передачі наданих послуг № 8 від 25 вересня 2023 року, відповідно до яких адвокат надав позивачеві послуги вартістю 4 000 грн. та платіжну інструкцію від 27 вересня 2023 року на вказану суму. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн. На підставі ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2 684 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «УМ Факторинг», складає 64 434 грн. (57 750 грн. + 2 684 грн. + 4 000 грн. = 64 434 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: approved