Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

20 лютого 2024 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказував, що 01 листопада 2006 року у Виконавчому комітеті Трикратівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, актовий запис №09. Від шлюбу мають спільних дітей: неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя та ведення спільного побуту. На примирення позивач не згодний. У зв`язку з цим позивач вважав неможливим збереження шлюбу та просив про його розірвання. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, проте в матеріалах справи є заява останнього про розгляд справи без участі сторони позивача. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги визнала повністю. Додатково в заяві зазначала, що шлюбні відносини припинені з травня 2023 року, позивач створив іншу сім`ю, на примирення вона не згодна. Спору щодо місця проживання дітей немає. Спір щодо поділу спільного майна подружжя буде вирішуватися окремо. Після розірвання шлюбу просила присвоїти їй дошлюбне прізвище. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін та представника позивача, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації про взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачкою, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому суд встановив, що 01 листопада 2006 року у Виконавчому комітеті Трикратівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №09. Від шлюбу мають спільних дітей: неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Проте сімейні відносини між позивачем та відповідачкою не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім`ю та наполягали на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачкою, відсутність у них спільного бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved