Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що з січня 2010 року позивач проживав разом з відповідачкою без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] . У серпні 2017 року шлюбні стосунки між сторонами припинені. На даний час дитина проживає разом з позивачем, відповідачка, в свою чергу, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі частини всіх видів заробітку. Позивач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути без його участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до поданої заяви просить справу розглянути без її участі, не заперечує проти стягнення з неї аліментів на утримання сина, але в розмірі 1/4 частини. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно довідки гімназії м.Т.Г.Шевченка Олександрійської міської ради мати дитини [PERSON] [PERSON] контакт із навчальним закладом не підтримує, успіхами дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. [PERSON] сумлінно виконує обов`язки батька, контактує з навчальним закладом, спілкується з вчителями, відвідує батьківські збори. Згідно довідки ОСББ «Шахтарочка» від 22.01.2024 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та з ним фактично проживає його син [PERSON] . Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно загальної практики на утримання дітей суд призначає : на одну дитину 1/4 частки доходу платника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; на двох дітей 1/3 частки доходу платника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; на трьох і більше дітей 1/2 частки доходу платника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини в розмірі 1/2 частини заробітку не ґрунтується на праві. Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень статей 76 - 81 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивачем надано достатньо доказів на підтвердження факту перебування дитини на його утриманні, які викладені у позовній заяві, які, в свою чергу, відповідачем не спростовані. З урахуванням положень частини 2 статті 183 Сімейного кодексу України, при ухваленні судового рішення, суду належить визначити єдину частку від заробітку (доходу) платника аліментів в розмірі 1/4 частки. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] та необхідність стягнення аліментів з відповідачки [PERSON] у розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відтак, оскільки [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів 26.01.2024 року, з урахуванням статті 191 Сімейного кодексу України, їх стягнення належить здійснювати саме з дати звернення до суду. Згідно зі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідачки на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 грн 20 коп.

Outcome: partial