Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 451570713 в розмірі 32102,65 грн., з яких: 14698,19 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17404,46 грн. - сума заборгованості за відсотками; заборгованість за кредитним договором №2168409564/684073 в розмірі 16000 грн., з яких: 4000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12000 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №2168409564/411146 в розмірі 14000 грн., з яких: 3500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10500 грн. - сума заборгованості за відсотками, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за вказаними договорами. Ухвалою суду від 16 січня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 12 березня 2024 року розгляд справи ухвалено проводити в заочному порядку. В судове засідання сторони не з`явилися. Згідно прохальної частини тексту позовної заяви, представник позивача просить проводити розгляд справи за його відсутності, на вимогах наполягає. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомила причини неявки, відзиву не подала. Враховуючи вимоги частин першої та третьої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як встановлено судом, між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі - ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА») та [PERSON] , 17 червня 2021 року було укладено договір кредитної лінії (далі - кредитний договір) № 451570713, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 16500 грн., строк кредитування 126 днів з фіксованою процентною ставкою 251,85 % річних (а.с. 9-13 - копія договору з додатком). Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не надано. Згідно із частиною 1 статті 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі статтею 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» (далі - ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС») укладено договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. 31 грудня 2020 року Додатковою угодою № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції (а.с. 15-17 - копія угоди). 20 жовтня 2022 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права вимоги до Боржників, вказаних в Реєстрах прав вимоги (а.с. 18-19 - копія договору). Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 2 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 451570713 від 17.06.2021 на суму 32102,65 грн. (а.с. 20 - витяг). Крім того, 17 травня 2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2168409564/684073 шляхом підписання його електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчать умови кредитного договору, реквізити сторін та підписи. 19.04.2022 між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та позивачем було укладено договір факторингу № 19042022-Є, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Згідно реєстру боржників, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача на суму 16000 грн., відповідно до пункту 1.1. якого за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитний договір № 2168409564/684073 на суму заборгованості 16000,00 грн. Крім того, 17 квітня 2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2168409564/411146. Після чого, 19.04.2022 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 19042022-Г, у відповідності до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ГОУФІНГОУ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно Реєстру боржників від 19.04.2022 по Договору факторингу № 19042022-Г, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до Відповідача по кредитному договору № 2168409564/411146 в розмірі 14000 грн., з яких: 3500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Доказів на спростування фактів укладення вказаних договорів та отримання кредитних коштів, відповідачем не надано. Згідно частини першої статті 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Положеннями частини першої статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною другою статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Судом встановлено факти невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором № 451570713 відповідач [PERSON] має заборгованість у сумі 32102,65 грн., яка складається з наступного: -14698,19 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; -17404,46 грн.. - заборгованість за відсотками. За кредитним договором № 2168409564/684073 відповідач [PERSON] має заборгованість у сумі 16000 грн., яка складається з наступного: - 4000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; - 12000,00 грн.. - заборгованість за відсотками; За кредитним договором № 2168409564/411146 відповідач [PERSON] має заборгованість у сумі 14000 грн., яка складається з наступного: -3500,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; -10500,00 грн. - заборгованість за відсотками. Розміри кредитної заборгованості та її складові відповідач не спростував. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Оскільки належним чином повідомлена про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надала, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин першої-третьої статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2684,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с.1), тому оскільки позов підлягає задоволенню повністю, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати.

Outcome: approved