Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-28 00:00:00

15.11.2023 року [PERSON] , який є фізичною особою - підприємцем звернувся до суду з позовом про стягнення з[PERSON] завданих збитків в порядку регресу в розмірі 16019 грн. 78 коп., а також витрат по сплаченому судовому збору в розмірі 858 грн. 88 коп. та витрат на правову допомогу в розмірі 4000 грн. Позов мотивує тим, що 01.06.2020 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (надалі ПрАТ «УПСК») та [PERSON] (надалі - страхувальник) було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/8227054 у відповідності до умов якого ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 19.08.2020 року о 01 год. 50 хв. в м. Кропивницькому по вул. Героїв України, [PERSON] керуючи автомобілем «ВАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] здійснив наїзд на електроопору №1375 та №1377, що належить КП «Електротранс», внаслідок чого було пошкоджено електроопору №1375 та №1377. Відповідно до постанов Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.10.2020 року по справі №404/5063/20, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. На підставі страхового акту №173/037/003749/20/1, ПрАТ «УПСК» за полісом №АР/8227054 було виплачено страхове відшкодування в розмірі 16019 грн. 78 коп. Оскільки відповідач самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, то у ПрАТ «УПСК» виникло право регресної вимоги до відповідача на суму виплаченого страхового відшкодування. 03.03.2023 року між ПрАТ «УПСК» (первісний кредитор) та фізичною особою підприємцем [PERSON] (новий кредитор) укладено Договір №03/03/2023 про відступлення права вимоги, відповідно до якого новий кредитор отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АР/8227054 від 01.06.2020 року. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу в порядку регресу. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27.11.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.48-49). Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав клопотання про проведення розгляду справи без участі позивача та його представника. Позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Не заперечує проти винесненя заочного рашеня (а.с.87-88). Відповідач в судові засідання призначені на 05.02.2024 року, 29.02.2024 року повторно не з`явився, про час, місце та дати судових засідань повідомлений належним чином (а.с.72-73, 85-86). Своїм правом надати відзив на позовну заяву відповідач не скористався та не повідомив суд про причини неявки в судові засідання. Згідно ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші). Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] судом встановлено, що власником транспортного засобу «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] (а.с.21). Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/8227054, страховиком забезпеченого транспортного засобу «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер [NUMBER] є Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» (а.с.16). Постановою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13.10.2020 року по справі №404/5062/20, відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що підтверджується копією вказаної постанови (а.с.19). З вказаної постанови вбачається, що [PERSON] 19.08.2020 року о 00 год. 14 хв., рухаючись в м. Кропивницькому по вул. Г. України, 12, керував транспортним засобом «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер [NUMBER] , при цьому не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого допустив наїзд на електроопори №1375 та №1377 КП «Електротранс», внаслідок ДТП транспортний засіб та едектроопори отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п.2.3б, 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. Крім того, постановою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13.10.2020 року по справі №404/5063/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, за фактом залишення ним після керування транспортним засобом «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер [NUMBER] , місця дорожньо-транспортної пригоди 19.08.2020 року о 00 год. 14 хв. в м. Кропивницькому по вул. Г. України, 12. Постанова суду набрала законної сили 26.10.2020 року (а.с.20). Згідно із ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно висновку про вартість майна від 27.10.2020 року, ринкова вартість відновлювального ремонту пошкодженого майна - залізобеттоної опори освітлення, що розташоване за адресою: вул. Героїв України, м. Кропивницький, станом на 21.09.2020 року без урахування ПДВ склала 16020 грн. (а.с.30-35). У зв`язку із зверненням власника пошкоджених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди електроопор КП «Електротранс» із заявою від 21.09.2020 року про виплату страхового відшкодування (а.с.22), ПрАТ «УПСК» визнало вказану подію страховим випадком та виплатило страхове відшкодування у розмірі 16019 грн. 78 коп. на підставі страхового акту №173/037/003749/20/1 від 27.10.2020 року (а.с.37), розрахунку страхового відшкодування (а.с.36), калькуляції №31 від 20.08.2020 року (а.с.28), що підтверджується платіжним дорученням №16361 від 16.12.2020 року (а.с.38). Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інше не встановлено законом. Згідно пунктів 1.2, 1.7 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України «Про страхування»; забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Відповідно до підпункт 38.1.1 «в» пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст.514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 03 березня 2023 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (новий кредитор) укладено договір цесії №03/03/2023 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до договору (а.с.10-12). Згідно додатку №1 до договору №03/03/2023 про відступлення права вимоги від 03 березня 2023 року, новий кредитор ФОП [PERSON] отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором страхування №173/037/003749/20/1 від 16.12.2020 року (а.с.13-15). Таким чином, до фізичної особи-підприємця [PERSON] перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача регресної вимоги. ФОП [PERSON] звертався до відповідача у позасудовому порядку з письмовою вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу, однак відповідач у добровільному порядку завдані збитки не відшкодував (а.с.39). Оскільки вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідача, який після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди, що встановлено постановами суду, то саме він зобов`язаний відшкодувати в регресному порядку заподіяні збитки в розмірі 16019 грн. 78 коп., право на отримання яких виникло в позивача на підставі договору про відступлення права вимоги.На підставі викладеного суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивач надав: договір про надання правової допомоги №01/11/22 від 01.11.2022 року, укладений між адвокатом Самойленко Петром Миколайовичем та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (а.с.40); додаткову угоду №7 від 13.11.2023 року до договору про надання правової допомоги №01/11/22 від 01.11.2022 року (а.с.41); акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) від 13.11.2023 року до договору про надання правової допомоги №01/11/22 від 01.11.2022 року (а.с.42); платіжне доручення (а.с.43). Склад та розмір витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн. суд вважає співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги та їх обсягом, значенням справи для сторони. Розмір витрат на професійну правову (правничу) допомогу відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Доказів неспівмірності витрат на правову допомогу відповідачем суду не надано. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вищевикладене та враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 858 грн. 88 коп. судового збору та 4000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved