Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

Позивач Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , пред`явила позов до [PERSON] та просить суд постановити рішення про відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав; стягнути з відповідача гр. [PERSON] , [INFO] , на користь дитячого державного закладу, в якому буде перебувати малолітній [PERSON] , [INFO] , аліменти до досягнення дитиною повноліття у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Заявлені вимоги мотивує тим, що у зв`язку з інформацією, отриманою Службою у справах дітей Одеської міської ради, про ймовірну наявність загрози життю та здоров`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , працівниками Служби у справах дітей Одеської міської ради спільно із інспектором СЮП ВП ОРУП № 1, та працівниками бригади швидкої допомоги 28 червня 2023 року було проведено оцінку рівня безпеки дитини та встановлено рівень безпеки дитини, як «Дуже небезпечно», у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. За вказаною позовною заявою відкрито провадження у цивільній справі № 947/21821/23. Розгляд справи призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Сторони про дату, час і місце проведення судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. В судове засідання не з`явилися. Представник позивача Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримку позовних вимог. Представник третьої особи Служба у справах дітей Одеської міської ради надав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Зі сторони відповідача [PERSON] будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань до суду не надходило. Відповідно до частини першої\~статті 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З урахуванням положень статей \~280, 281 ЦПК України\~суд ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку за наявними у справі матеріалами. В ході розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. За ст. 56 ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст. 17 СК України орган опіки та піклування надає допомогу особі у здійсненні нею своїх сімейних прав та виконанні сімейних обов`язків в обсязі та в порядку, встановлених цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. За результатами розгляду клопотання Служби у справах дітей Одеської міської ради щодо негайного відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав, Київською районною адміністрацією Одеської міської ради, як органом опіки та піклування, встановлено наступне. Малолітній [PERSON] народився [INFO] (актовий запис від 06 вересня 2012 року № 7729, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції). Мати дитини - [PERSON] , [INFO] (паспорт [NUMBER] , виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 07.07.1999 року) відповідно до позначки в паспорті зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Реєстрація народження дитини проведена відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. З клопотання Служби у справах дітей Одеської міської ради від 29.06.2023 року № 05/6399 вбачається, що мати дитини - [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі співмешканцем - гр. [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до заяви від 27 червня 2023 року, яка надійшла до Служби у справах дітей Одеської міської ради від гр. [PERSON] , [INFO] , стосовно його малолітнього племінника - [PERSON] , [INFO] , зазначено, що дитина знаходиться без догляду матері. Мати дитини - [PERSON] , [INFO] , та її співмешканець - гр. [PERSON] , [INFO] , зловживають алкогольними напоями, вчиняють бійки, не виконують батьківські обов`язки, взагалі не займаються дитиною. Також повідомляється, що у дитини спостерігається психологічні розлади та нервове збудження. У зв`язку з інформацією, отриманою Службою у справах дітей Одеської міської ради від суб`єктів виявлення та/або організації соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, про ймовірну наявність загрози життю та здоров`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , відповідно до пункту 9 Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2020 року № 585, працівниками Служби у справах дітей Одеської міської ради спільно із інспектором СЮП ВП ОРУП № 1 та працівниками бригади швидкої допомоги 28 червня 2023 року було проведено оцінку рівня безпеки дитини та встановлено рівень безпеки дитини, як «Дуже небезпечно». Згідно з актом проведення оцінки рівня безпеки дитини встановлено наступне. Малолітнього [PERSON] , [INFO] , виявлено за адресою проживання родини: [ADDRESS] . За даною адресою проживає дитина, мати дитини, співмешканець матері та бабуся дитини - гр. [PERSON] , [INFO] , яка фактично доглядає за дитиною. У малолітнього наявні фізичні та поведінкові ознаки, що можуть свідчити про жорстоке поводження з дитиною, а саме: синці, гематоми, порізи, укуси, реакція дитини у вигляді страху, тривоги або огиди під час контакту з дорослим. Дитина повідомляє про небезпеку та просить допомоги. Наявні зовнішні ознаки недогляду, занедбаності: вага, зріст значною мірою не відповідають віку дитини. Мати дитини знаходилась в стані сильного алкогольного сп`яніння. Дитина залишена під наглядом осіб з наявними ознаками алкогольного чи наркотичного сп`яніння, перебування під дією психоактивних речовин, вираженого психічного розладу. У матері дитини виявлено наявність небезпечної поведінки або ознак психічних та поведінкових розладів, внаслідок вживання алкогольних речовин. Спостерігались напади агресії. Мати дитини перебуває у стані, що є прямою загрозою її життю та здоров`ю або її оточенню. У помешканні перебували інші особи, ймовірно у стані алкогольного сп`яніння. Наявні ознаки незабезпечення дитини належним харчуванням, необхідною медичною допомогою, доглядом, який відповідає віку та сезону. Помешкання, в якому проживає дитина перебуває в антисанітарному стані. Бабуся дитини - гр. [PERSON] , [INFO] , погодилась з тим, що дитині краще поїхати до лікарні. Відповідно до акту бесіди від 28 червня 2023 року, складеного уповноваженими особами територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі зі співмешканцем матері гр. [PERSON] , [INFO] , встановлено наступне: мати дитини - [PERSON] , [INFO] , 27 червня 2023 року прийняла пігулку «Еспіраль», після чого довгий час спить. З акту бесіди від 28 червня 2023 року, складеного уповноваженими особами територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі з бабусею дитини - гр. [PERSON] , [INFO] , стало відомо, що мати дитини зі своїм співмешканцем постійно зловживають алкогольними напоями. Бабуся змушена просити допомоги у сусідів, щоб нагодувати дитину. Також повідомила, що вчиняється домашнє насильство над дитиною. Розповіла, що у дитини ознаки порушення психіки: дитина веде себе агресивно, застосовує фізичне насильство, вживає слова нецензурної лексики, вночі практично не спить. Згідно з актом бесіди від 28 червня 2023 року, складеного уповноваженими особами територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі з малолітнім [PERSON] , [INFO] , - мати застосовує фізичне насильство по відношенню до дитини, шкодить майно в квартирі, не виконує батьківські обов`язки, не робить з сином шкільні завдання, не готує йому їжі. Співмешканець матері, також застосовує по відношенню до дитини фізичне насильство. З наявного у справі протоколу про адміністративне правопорушення, складеного старшим інспектором СЮП ВП ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області від 26 червня 2023 року за № 562763, вбачається, що гр. [PERSON] , [INFO] , не в повному обсязі виконує свої батьківські обов`язки згідно ст. 150 СКУ відносно свого малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , а саме: систематично вживає алкогольні напої, квартира перебуває в антисанітарному стані, дитина без належного догляду. Малолітня дитина була невідкладно направлена до КНП «Міська дитяча лікарня № 2» для проведення та документування результатів медичного обстеження дитини та, у разі необхідності, надання медичної допомоги. Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 29.06.2023 року № 264-01р, малолітнього [PERSON] , [INFO] , відібрано від матері - [PERSON] , [INFO] . Наказом Служби у справах дітей Одеської міської ради від 29.06.2023 року № 148 малолітнього [PERSON] , [INFO] , поставлено на первинний облік. Відповідно до частини другої статті 170 Сімейного кодексу України у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до вимог статті 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», п.п. 2.10, 3.2 «Положення про Київську районну адміністрацію Одеської міської ради», затвердженого рішенням Одеської міської ради від 26.04.2017 року № 1934-VII, районна адміністрація вирішує у встановленому законодавством порядку питання опіки та піклування. Згідно з підпунктом 1.7. Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством праці та соціальної політики України від 26.05.1999 року № 34/166/131/88, органи опіки та піклування вживають заходи щодо захисту особистих та майнових прав дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або Органу опіки та піклування. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18.12.2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої. Оцінивши та дослідивши усі докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, тому позов підлягає задоволенню. При ухваленні рішення у вказаній справі суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27.02.1991 року, в якій зазначено, що в усіх діях щодо дітей суд першочергово приділяє увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Відповідно до частини четвертої статті 170 Сімейного кодексу України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При ухваленні рішення по справі суд керується Законом України «Про державний бюджет на 2024 рік». Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ст. 50 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Отже, з урахування вище вказаного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі усіх видів її заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам відповідача та малолітньої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст. 124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання Окрім того, згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, необхідно оплату на користь держави судових витрат в розмірі 2 147,20 гривень покласти на відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved