Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

23.02.2024 представник позивачів звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на частину земельної ділянки площею 0,1190 га для ведення особистого селянського господарства та право власності на частину земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на частину земельної ділянки площею 0,1190 га для ведення особистого селянського господарств та право власності на частину земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON] . [PERSON] на момент смерті був одружений з [PERSON] . Від цього шлюбу у них є син: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 22.11.1968, [PERSON] мав перший шлюб з [PERSON] . Від цього шлюбу у них народилися двоє спільних синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Перша дружина [PERSON] [PERSON] , померла [INFO] . Після її смерті залишилась спадщина, яка складалась з житлового будинку [ADDRESS] . Цей будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок серії [NUMBER] від 17.11.1997. [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно і до дня смерті проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею були зареєстровані її чоловік [PERSON] та двоє синів [PERSON] , [PERSON] . В той час, [PERSON] після смерті першої дружини спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав.\~Відповідно до довідки №322 від 20.12.2023 [PERSON] , який помер [INFO] , постійно і до дня смерті проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним проживали і були зареєстровані його друга дружина [PERSON] та двоє синів [PERSON] , [PERSON] . Оскільки заповіт відсутній, то спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за законом. Згідно\~ свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] від 02.02.1988 та позивача [PERSON] серії [NUMBER] від 12.06.1979, їх батьком є [PERSON] , отже, позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після його смерті.\~Старший син померлого\~ [PERSON] , [INFO] змінив прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [PERSON] подав до державної нотаріальної контори заяву про те, що спадщину після смерті батька [PERSON] не приймав і приймати не буде. 12 грудня 2023 року дружина померлого [PERSON] [PERSON] , та його сини [PERSON] та [PERSON] , звернулися до Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після його смерті.\~ До спадкового майна належить житловий будинок [ADDRESS] , який належав його колишній дружині [PERSON] , яка померла [INFO] , після смерті якої її чоловік, [PERSON] , спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. Проте, нотаріус відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з тим, що [PERSON] померла [INFO] , а Свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS] , видане Добромильською міською радою Старосамбірського району Львівської області «17» листопада 1977 року, тобто, після смерті спадкодавця.\~Крім того, правовстановлюючий документ неналежним чином оформлений, оскільки немає підпису та печатки органу, що його видав. Тому за захистом своїх прав як спадкоємців [PERSON] , який помер [INFO] , щодо даного майна рекомендовано звернутися до суду. Оскільки відсутні будь-які законні способи оформлення права власності на житловий будинок та земельні ділянки, позивачі просять суд визнати за ними право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2024 справа передана для розгляду судді Клімченку М.І. Ухвалою судді від 28.02.2024 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. В підготовче судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, представник надала через канцелярію суду заяву, відповідно до якої просила справу розглянути за її відсутністю та відсутністю позивачів, позов підтримала. Відповідачі у підготовче судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, проте на адресу суду надійшли заяви, в яких останні просять справу розглядати у їх відсутності, проти позову не заперечують. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог статей 200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.06.2003, виданим відділом РАГСу Добромильської м/ради.\~ [PERSON] на момент смерті був одружений з [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.10.1987, видане виконкомом Добромильської міської Ради народних депутатів. Від цього шлюбу у них є син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.02.1988, виданим виконкомом Добромильської міської Ради народних депутатів Старосамбірського району. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 22.11.1968, виданого виконкомом Хирівської міської Ради депутатів трудящих Старосамбірського району Львівської області, [PERSON] мав перший шлюб з [PERSON] . Від цього шлюбу у них народилися двоє спільних синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.06.1979, виданим виконкомом Добромильської міської Ради народних депутатів Львівської області. Перша дружина [PERSON] [PERSON] , померла [INFO] . Після її смерті залишилась спадщина, яка складалась з житлового будинку [ADDRESS] . Цей будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок серії [NUMBER] від 17.11.1997, виданого на підставі рішення виконкому Добромильської міської Ради від 26.08.1997 за №78, що підтверджується Витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно №5854720 від 15.12.2004 та довідкою №1502 від 28.07.2023, виданими Комунальним підприємством Львівської обласної ради Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації. Згідно довідки про технічну характеристику об`єктів нерухомого майна №965/02-14\~ від 19.09.2023 загальна площа житлового будинку, в [ADDRESS] - 79,3 кв.м., житлова площа 46,8 кв.м.\~ Технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами станом на 20 вересня 2023 року встановлений факт існування житлового будинку [ADDRESS] , інвентаризаційна вартість будинку, господарських будівель та споруд 92389,00 грн. [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно і до дня смерті проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею були зареєстровані її чоловік [PERSON] та двоє синів - [PERSON] , [PERSON] . Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №75089040 від 12.12.2023, після смерті [PERSON] 26 серпня 1986 року Старосамбірською державною нотаріальною конторою Львівської області була зареєстрована спадкова справа за №71709074. [PERSON] 18.05.1999 подав до Старосамбірської районної нотаріальної контори заяву про те, що йому відомо про відкриття спадщини після матері [PERSON] , претензій до частки спадкового майна не має та в шестимісячний термін на прийняття спадщини в судовому порядку продовжувати не буде.\~ В той час, [PERSON] після смерті першої дружини спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав.\~ Відповідно до довідки №322 від 20.12.2023, виданої виконавчим комітетом Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області, [PERSON] , який помер [INFO] , постійно і до дня смерті проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним проживали і були зареєстровані його друга дружина [PERSON] та двоє синів [PERSON] , [PERSON] . Оскільки заповіт відсутній, то спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за законом. Згідно\~ свідоцтва про народження позивача [PERSON] ,\~ серії [NUMBER] від 02.02.1988 та позивача [PERSON] , серії [NUMBER] від 12.06.1979, їх батьком є [PERSON] , отже, позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після його смерті.\~ Старший син померлого [PERSON] , [INFO] змінив прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », про що свідчить свідоцтво про зміну прізвища серії [NUMBER] від 03.02.2022, видане Старосамбірським районним відділом ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). [PERSON] подав до державної нотаріальної контори заяву про те, що спадщину після смерті батька [PERSON] не приймав і приймати не буде. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №73330697 від 25.07.2023 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , Старосамбірської державної нотаріальною конторою 28.10.2003 була заведена спадкова справа №229/2003. 12 грудня 2023 року дружина померлого [PERSON] [PERSON] , та його сини [PERSON] та [PERSON] звернулися до Старосамбірської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після його смерті.\~ До спадкового майна належить житловий будинок [ADDRESS] , що належав його колишній дружині [PERSON] , яка померла [INFO] , після смерті якої її чоловік, [PERSON] , спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з тим, що [PERSON] померла [INFO] , а Свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS] , видане Добромильською міською радою Старосамбірського району Львівської області «17» листопада 1977 року, тобто, після смерті спадкодавця.\~Крім того, правовстановлюючий документ неналежним чином оформлений, оскільки немає підпису та печатки органу, що видав правовстановлюючий документ. Тому за захистом своїх прав як спадкоємців [PERSON] , який помер [INFO] , щодо даного майна рекомендовано звернутися до суду. Також, [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі рішення виконкому Добромильської міської Ради народних депутатів №113 від 17.09.1996, була передана у приватну власність земельна ділянка, розташована на території Добромильської міської Ради народних депутатів площею 0,219 гектарів в межах згідно з планом, державний акт серії ІV-ЛВ №043457 від 03.10.1996. Згідно Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0500665222023 та НВ-2600468862023 від 08.08.2023 даній земельній ділянці були присвоєні кадастрові номери: 4625110300:03:003:0605 землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, та 4625110300:03:003:0604 землі житлової та громадської забудови\~ для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відтак, дані земельні ділянки також належать до спадкового майна. Оскільки, відсутні будь-які законні способи оформлення права власності на житловий будинок та земельні ділянки, позивачі просять суд визнати за ними право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Таким чином, через відсутність належних правовстановлюючих документів позивачі не в змозі в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв`язку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно із частиною 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно статті 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Так, відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (частина 1 статті 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (пункт 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що після смерті спадкодавця належні останньому майнові права, перейшли за загальними правилами спадкування до спадкоємців. Однак, оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачами у порядку спадкування. Отже, визнання відповідачами пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved