Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 вересня 2021 року у Рівненському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 1723, так як спільне життя з відповідачем не склалося, вони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи у спрощеному провадженні без участі сторін. Ухвалою суду від 07 листопада 2023 р позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду та у справі відкрите провадження і справа призначена до розгляду у спрощеному провадженні ьбез участі сторін. Ухвалою суду від 07 грудня 2023 р провадження у справі зупинене за клопотанням представника відповідача та сторонам наданий строк для примирення на три місяці. 29 лютого 2024 р провадження у справі відновлене у зв`язку із закінченням строку для примирення та справа призначена до розгляду у спрощеному провадженні без участі сторін. 04.03.2024 р до суду надійшла заява представника відповідача про те, що протягом наданого судом строку сторони не помирилися, тому відповідач не заперечує проти задоволення позову про розірвання шлюбу з [PERSON] . Ознайомившись з позовною заявою, дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 вересня 2021 року у Рівненському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 1723, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 10 вересня 2021 року (а.с.7); мають дочку - [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, відносини як чоловік і дружина не підтримують, втратили почуття любові і поваги один до одного, протягом наданого судом строку для примирення сімейні відносини не відновили. Заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті немайнові та майнові права сторін і дитини. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, обставини життя подружжя, суд знаходить, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved