Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

28.02.2023 представник ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» Усенко А.М. звернувся до Золочівського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] , в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 259982 грн. 20 коп. та судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що між ПАТ «СК«ПЗУ Україна» і ТзОВ " Снєжка України" було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ 152999 від 31.08.2020, згідно якого страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля марки «MAN», р.н. [NUMBER] . 07.11.2020 року у с. Словіта Золочівського району Львівській обл. трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «MAN», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «ВА3-2103», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобіль марки «MAN», р.н. [NUMBER] , було пошкоджено. Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 16.03.2021 року, у справі No445/278/21, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. 07.11.2020 року до позивача звернувся потерпілий з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. Позивач, на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 259982,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1560 від 02.03.2021 р. Крім цього зазначає, що на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 259982,20 грн, яку тепер в порядку суброгації просить стягнути з відповідача. Вказує, що після виплати страхового відшкодування у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 259982,20 грн. Окрім того, як вбачається з витягу ЄЦБД МТСБУ на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідач був неповнолітнім та не був забезпечений полісом. Крім цього вказує, що 22.07.2021 року та 09.11.2022 року до відповідача було направлено вимогу компенсації суми виплаченого страхового відшкодування. Зазначену вимогу було повністю проігноровано та жодних дій, спрямованих на врегулювання даного питання в досудовому порядку, з боку відповідача не було здійснено. Станом на 17.02.2023 р. суму страхового відшкодування відповідачем не погашено. Станом на 21.03.2023 року загальна сума страхового відшкодування становить 259982,20 грн. Представник відповідача адвокат Черевко Н.О. подала відзив на позовну заяву, в якій проти задоволення позовних вимог заперечила, зазначила, що станом на дату ДТП [PERSON] був неповнолітнім, покликається зазначене позивачем посилання на положення ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та зазначила, що виплата страхового відшкодування здійснена страховиком ПрАТ "СК ПЗУ Україна" на підставі заяви страхувальника - [PERSON] про настання страхового випадку та страхових актів. Тобто, виплата страхового відшкодування здійснена на підставі заяви страхувальника в сумі, погодженій між сторонами договору і в межах страхової суми. А тому, вимога ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" від 21.02.2020 про відшкодування завданої майнової шкоди внаслідок страхового випадку, що мало місце 07.11.2020, не може вважати об`єктивною, оскільки саме звіт про оцінку є належним та допустимим доказом визначення вартості відновлювального ремонту. Розрахунок - фактура № ТС-00002207 від 09.12.2020 не є допустимим доказом реальної оціненої вартості відновлювального ремонту і такою, що виходить за межі повноважень страховика та не підлягає до задоволення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутності його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду відзив на позовну заяву та заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності. Позовні вимоги не визнає у повному обсязі з підстав визначених у відзиві на позовну заяву. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 31.08.2020 між ПАТ «СК«ПЗУ Україна» і ТзОВ " Снєжка Україна" було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ 152999, згідно якого страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля марки «MAN», р.н. [NUMBER] .». Із матеріалів справи вбачається, що 07.11.2020 року у с. Словіта Золочівського району Львівської обл., трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «MAN», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «ВА3-2103», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобіль марки «MAN», р.н. [NUMBER] , було пошкоджено. Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 16.03.2021 року, у справі № 445/278/21, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. передбаченого ст.124, ч.2 ст.126 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Вказана постанова сторонами не оскаржувалась. На підставі заяви страхувальника про настання страхового випадку за договором страхування від 19.02.2021, заяви про виплату страхового відшкодування позивачем було складено страховий акт № UA2020110700011/L04/03 від 19.02.2021 та проведено розрахунок суми страхового відшкодування належного до виплати, яка складає 259982 грн. 20 коп. Із копії платіжного доручення № 1560 від 02.03.2021 видно, що ПАТ «СК«ПЗУ Україна» виплатило власнику транспортного засобу вказану суму. Згідно із рахунком-фактурою № ТС - 00002207 від 09.12.2020 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 259982 грн. 20 коп. Відповідно до звіту № SOS -201111-209936 від 30.12.2020 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки MAN TGS 19.430, становить 134752 грн. 89 коп. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до статті 1 Закону України, «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За положеннями ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. На підставі заяви страхувальника про настання страхового випадку за договором страхування від 07.11.2020, заяви про виплату страхового відшкодування позивачем було складено страховий акт № UA2020110700011/L04/03 від 19.02.2021 та проведено розрахунок суми страхового відшкодування належного до виплати, яка складає 259982 грн. 20 коп. Із копії платіжного доручення № 1560 від 02.03.2021 видно, що ПАТ «СК«ПЗУ Україна» виплатило власнику транспортного засобу вказану суму. Згідно із рахунком-фактурою № ТС - 00002207 від 09.12.2020 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 259982 грн. 20 коп. Відповідно до звіту № SOS -201111-209936 від 30.12.2020 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки MAN TGS 19.430, становить 134752 грн. 89 коп. Відповідно до ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За положенням ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 1166ЦК України встановлено, що шкода завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, тощо) володіє транспортним засобом. Так, 22.07.2021 та 09.11.2022 року ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» відповідачу було надіслано вимогу про добровільне відшкодування завданої ним шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Належним доказом вартості збитків, завданих пошкодження транспортного засобу у ДТП, є акт автотоварознавчого дослідження (звіт, висновок), складений особою, що має відповідну кваліфікацію, спеціальні знання у галузі автотоварознавства та відповідний сертифікат оцінювача або статус судового експерта. Згідно з абз. 10 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна є обов`язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Розрахунок завданих збитків здійснюється суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, та зареєстрованого в Міністерства юстиції України 24 листопада 2003 р. За № 1074/8395. Відповідно до частини першої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. ч. 1-3 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. В даному випадку, визначений розмір матеріальної шкоди не може вважатись об`єктивним, оскільки саме звіт про оцінку є належним та допустимим доказом визначення вартості відновлювального ремонту. Рахунок-фактура № ТС-00002207 від 09.12.2020 не є допустимим доказом реальної оціненої вартості відновлювального ремонту. Аналогічної думки притримується, зокрема, Верховний Суду у постанові від 13 листопада 2019 року у справі № 520/8867/15-ц, зазначаючи: "Виходячи з результатів аналізу зазначених норм, визначення розміру страхового відшкодування при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" і Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 2 4листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395. Відповідно до постанови Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі N 915/641/19 зазначено, що "за своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер". Отже, виставлений позивачем рахунок за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, оскільки ним не фіксується жодна господарська операція, він, по суті, є пропозицією оплати за роботи. У зв`язку з вищенаведеним, слід прийти до висновку, що оцінка проведена уповноваженою на те особою, відповідно звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № SOS_-201111-209936 від 30.12.2020 є належним документом, що підтверджує та встановлює розмір завданих збитків. Таким чином, враховуючи, що вину відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.2 ст.126 КУпАП, встановлено постановою Золочівського районного суду Львівської області від 16.03.2021, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, однак підлягають до задоволення частково.

Outcome: partial