Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

[PERSON] , в особі свого представника адвоката Пономаренко А.Є. звернулася до суду з позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів, до повноліття, щомісячно. На обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що з відповідачем вони перебували у шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30.04.2020 шлюб між сторонами розірвано, визначено місце проживання дитини з матір`ю за місцем її реєстрації за адресою: [ADDRESS] , та стягнуто з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1779 грн. щомісячно, починаючи з 05.11.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що рішення про стягнення аліментів було прийнято 30.04.2020, та з цього часу вартість життя та рівень цін суттєво збільшився, кошти на утримання дитини також зросли. Оскільки офіційно відповідач не працює, та право позивачки обирати спосіб стягнення аліментів, просить змінити порядок отримання аліментів в частці від доходів відповідача. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.09.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Від представника позивачки адвоката Пономаренко А.Є. надійшла заява, в якій просила проводити судове засідання без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити та не заперечувала в разі неявки повторної відповідача проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України. Причини неявки відповідач суду не повідомив, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані стороною позивача докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30.04.2020 року по справі № 643/18182/19 шлюб, зареєстрований 15.11.2014 між [PERSON] та [PERSON] розірвано; стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1779.00 грн. щомісячно, починаючи з 05.11.2019 до досягнення дитиною повноліття; визначено місце проживання дитини з матір`ю за місцем її реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Вказаним рішенням встановлено, що сторони по справі мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . У відповідності дост.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Положеннями\~ст.192 СК України\~визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому, виходячи з положень ч.3.ст.181 СК України, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо покращення права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 р., за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Тобто право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року, винесеній за результатами розгляду справи №6-143цс13 за заявою про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. Згідно ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Положеннями ч.2\~ст.182 СК України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Зі змісту\~ст.183 СК України\~випливає, що за загальним правилом аліменти визначаються судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан сторін, стан здоров`я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім`ї. Відповідач є працездатним, відомостей про наявність на утриманні відповідача непрацездатних членів сім`ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину останнім не надано. В той же час розмір аліментів, що присуджений рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30.04.2020, у твердій грошовій сумі в розмірі 1779,00 грн. щомісячно, є меншим мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, значно не відповідає рекомендованому розміру аліментів на одну дитину, що повинен становити на рівні прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (з 01.01.2023 2833 грн.). В той же час через зростання та дорослення дитини не зменшуються потреби у забезпеченні її коштовним взуттям та одягом, продуктами харчування, оплати проїзду в міському транспорті, забезпечення іншим необхідним в зв`язку із навчанням у школі. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає підставними позовні вимоги [PERSON] про зміну способу стягнення визначених раніше судом аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а саме з твердої грошової суми у розмірі 1779,00 грн. щомісячно, на стягнення з [PERSON] користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів, до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. У відповідності дост.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн., від сплати якого позивачка звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved