Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з батьком. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 01 червня 2011 року перебував у шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який після розлучення за їх домовленістю проживає разом з ним. Відповідач нині не проживає разом із своїм сином, виїхала сама, без сина в інше місце проживання. Внаслідок війни в Україні, задля виконання безперешкодно своїх батьківських обов?язків, вимушений звернутись до суду. З сином вкрай прив`язані один до одного, з ним дитина перебуває у безпеці, отримує необхідний догляд та виховання. Ухвалою від 27 квітня 2023 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі. Ухвалою від 19 липня 2023 року суд залучив до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району. Ухвалою від 22 лютого 2024 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що після початку війни позивач з сином виїхали до м.Запоріжжя. Відповідач була зареєстрована як ВПО в м.Рівне, з дитиною спілкувалася по телефону. Надалі позивач з сином виїхали в м.Приморськ, але планували повернутися в м.Запоріжжя. Але так склалися обставини, що нині вони не можуть виїхати з окупованої території. Позивач без участі матері виховує дитину і рішення суду допоможе йому безперешкодно виконувати обов`язки батька, він з сином зможуть виїхати з окупованої території. Наразі там має проблеми з навчанням дитини, тому що не отримував паспорта країни-агресора, дитина навчається онлайн в українській школі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Про місце, дату та час судового засідання вважається повідомленою своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Представник третьої особи Служби у справах дітей Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області в судове засідання не з`явився. Представник третьої особи органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району у листі від 18 січня 2024 року просить розгляд справи проводити без участі представника органу опіки та піклування. За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] з 01 червня 2011 року перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 22 листопада 2022 року у справі № 333/4537/22. Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 25 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції Запорізької області. Згідно з актом від 05 лютого 2023 року, складеним та підписаним мешканцями будинку [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в будинку [ADDRESS] мешкає [PERSON] разом зі своїм малолітнім сином [PERSON] , [INFO] . мати дитини [PERSON] з ними не мешкає у зв`язку з розірванням шлюбу та виїздом до іншого міста проживання. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч.2 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.161 СК України). Відповідно до ч.4, 6 ст.19 СК України, при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. За інформацією органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 18 січня 2024 року, в телефонній розмові в липні 2023 року позивач [PERSON] повідомив, що на даний час фактично проживає разом з сином [PERSON] за адресою [ADDRESS] , що наразі є тимчасово окупованою територією. Згідно з довідко внутрішньо переміщеної особи фактичне місце проживання відповідача [PERSON] зазначено [ADDRESS] . Згідно з відповіддю служби у справах дітей Рівненської міської ради спеціалістами був здійснений вихід за вказаною адресою, двері помешкання ніхто не відчинив, за інформацією мешканців сусідніх квартир жінку вони не знають, вказаний номер телефону знаходиться поза межами досяжності. На залишене повідомлення-виклик [PERSON] не з`явилася. Враховуючи, що позивач з сином проживають на окупованій території, орган опіки та піклування не зміг надати суду висновок щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] . З цих же причин суд позбавлений можливості заслухати думку дитини. Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Здійснення правосуддя, захист прав та інтересів дітей не може ставитися у залежність від можливості здійснення владними органами своїх повноважень, зокрема у залежність від наявності чи відсутності висновку органу опіки та піклування. В судовому засіданні представник позивача пояснила, що визначення місця проживання дитини з позивачем, з яким син і так фактично проживає, необхідне, в першу чергу, для захисту прав дитини, оскільки окупаційна влада погрожує позивачу відібрати дитину. В контексті першочергового урахування інтересів дитини, враховуючи що дитина після припинення сімейних відносин проживає разом із батьком та беручи до уваги відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з батьком, чи негативно впливали на її виховання та розвиток, суд дійшов висновку про можливість визначення місця проживання дитини з батьком. При цьому, суд також враховує, що відповідач не з`явилася ні на виклики суду, ні на виклик органу опіки та піклування, відсутня за місцем фактичного проживання, про що свідчать поштові повідомлення про відсутність адресата за вказаною адресою. 15 грудня 2023 року суд отримав заяву від імені відповідача про визнання позовних вимог, однак за вказаним у заяві номером телефону абонент не відповідає. За таких обставин позов належить задовольнити. За правилами ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved