Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

14.02.2024 [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Позивач навчається на другому курсі на денній формі навчання в Університеті митної справи та фінансів. Вона немає можливості працювати, потребує коштів для оплати навчання та інших витрат, які пов`язані з проживанням та навчанням, у зв`язку з чим позивач просила суд стягувати з відповідача щомісячно аліменти на її утримання до закінчення нею навчання у розмірі 50% з усіх видів заробітку (доходу) відповідача або фіксований розмір у сумі 10\~000 грн. але не більше ніж до 23 років. Ухвалою судді Батманової В.В. від 19 лютого 2024 року було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в спрощеному провадженні з повідомленням сторін (а.с. № 24). В наданій суду заяві позивач позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, справу просила розглядати за її відсутністю. Відповідач в судове засідання також надала заяву в якій заперечувала проти розміру аліментів які підлягають стягненню, просила справу розглядати за її відсутністю. Третя особа в судове засідання надав заяву в якій не заперечував проти задоволення позову, просив справу розглядати за його відсутністю. Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази за принципами ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач по справі є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки № 12.2-35/70 від 30.01.2024 [PERSON] є студенткою другого курсу, денної форми навчання факультету інноваційних технологій в Університеті митної\~справи та\~фінансів (а.с. № 23). Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 191, ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, починаючи від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України (в редакції Закону України від 17.05.2017р.) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі пред`явлення позову одним із батьків, суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких, у зв`язку з цим стягуються аліменти. З огляду на те, що відповідно до ст. 199 СК України утримання повнолітніх сина (або доньки) під час навчання є обов`язком батьків та відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню дитини, яка продовжує навчання, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та стягнути щомісячно на період навчання [PERSON] , [INFO] в Університеті митної справи та фінансів, але не більше, ніж до досягнення нею\~двадцяти трьох\~років аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, здійснюючи стягнення аліментів на користь [PERSON] . При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує також й обов`язок батька [PERSON] по утриманню дитини на період її навчання у навчальному закладі. При прийнятті такого рішення судом також враховано, що відповідач офіційно працевлаштована та отримує заробітну платню, а відтак стягнення аліментів на навчання у вигляді фіксованої суми не відповідатиме діючому законодавству та може порушувати права відповідача. Разом з цим, розглядаючи вимоги відповідача про звільнення від сплати судового збору. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше, як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. Відповідно \~до п.\~1-3\~ч.\~1\~ст.\~8\~Закону \~України «Про\~судовий збір»\~враховуючи майновий\~стан сторони,\~суд може\~своєю ухвалою\~за її\~клопотанням відстрочити\~сплату судового\~збору на\~певний строк,\~але не\~довше ніж\~до ухвалення\~судового рішення\~у справі\~за умови,\~що розмір\~судового збору\~перевищує 5\~відсотків розміру\~річного доходу\~позивача -\~фізичної особи\~за попередній\~календарний рік,\~або позивачами\~є: військовослужбовці; батьки,\~які мають\~дитину віком\~до чотирнадцяти\~років або\~дитину з\~інвалідністю,\~якщо інший\~з батьків\~ухиляється від\~сплати аліментів; одинокі\~матері (батьки),\~які мають\~дитину віком\~до чотирнадцяти\~років або\~дитину з\~інвалідністю; члени\~малозабезпеченої чи\~багатодітної сім`ї; особа,\~яка діє\~в інтересах\~малолітніх чи\~неповнолітніх осіб\~та осіб,\~які визнані\~судом недієздатними\~чи дієздатність\~яких обмежена;\~або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. В пункті 29 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» з посиланням на ст. 8 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що єдиною підставою для відстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану фізичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Відповідач є особою працездатного віку, жодних належних та достатніх доказів наявності в неї підстав для звільнення від сплати судового збору передбачених п. 1-3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суду не надано та судом не встановлено. Таким чином, в задоволенні клопотання [PERSON] про звільнення від сплати судового збору слід відмовити. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 2 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211 грн. 20 коп., що є мінімальною ставкою судового збору на 2024 рік за майновими вимогами. На підставі викладеного,

Outcome: partial