Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

До Збаразького районного суду звернулося ТзаОВ «ЛАКІ КРЕДИТ» із позовною заявою, зареєстрованою через канцелярію суду 28.07.2023, до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач просить: 1. Прийняти заяву до розгляду, відкрити провадження та розглянути її за аправилами загального позовного провадження з викликом сторін. 2. Стягнути з [PERSON] , [INFO] РНОКПП: [NUMBER] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАКІ КРЕДИТ», ідентифікаційний код: 43968299, адреса місцезнаходження та листування: Україна, 04116, м.Київ, вул.Митрофана Довнар-Запольського, 5, офіс 219, заборгованість за кредитним договором №84 від 18.10.2021 року у розмірі 105 988,29 грн. 3.Вирішити питання про розподіл судових витрат В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18 жовтня 2021 року між ТзОВ «ЛАКІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір №84. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору відповідачем, на його адресу ТзОВ «ЛАКІ КРЕДИТ» направлялась вимога про усунення порушення кредитних зобов`язань шляхом сплати повної суми заборгованості, яка лишилася без виконання. Згідної даної вимоги ТзОВ «ЛАКІ КРЕДИТ» вимагало протягом 30 календарних днів, з дня направлення цієї вимоги, виконати зобов`язання по кредитному договору, також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором, згідно цієї вимоги, ТзОВ «ЛАКІ КРЕДИТ» буде вимушено вжити заходи захисту порушеного права. Враховуючи сплив строку у 30 календарних днів від дня направлення вимоги, заборгованість відповідачем не сплачена, а тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Дана позовна заява зареєстрована в суді і справі присвоєно єдиний унікальний номер 598/1724/23. 07 серпня 2023 року ухвалою Збаразького районного суду прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін і призначено судове засідання (а.с.38). 21 вересня 2023 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Пушкарьова О.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що позовна не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано детального розрахунку заборгованості, в тому числі за відсотками і таким чином не можливо встановити обґрунтований розмір заявлених позовних вимог, на підставі лише загальної вартості несплаченого кредиту та відсотків, без зазначення детального розрахунку, який включав би суми щомісячного платежу, суми погашення позичальником тіла кредиту та відсотків (а.с.52). 17 листопада 2023 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Алексенко С.Л. надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач визнає позов та, посилаючись на відсутність можливості у відповідача одноразово виплатити всю заборгованість, просить надати розстрочення виконання рішення суду, встановивши спосіб виконання шляхом сплати 15988,29 грн до 31.12.2023 та щомісячними платежами у розмірі 10000 грн до 30.09.2024. 04 березня 2024 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Алексенко С.Л. надійшла заява, згідно якої відповідач визнає позов та, посилаючись на відсутність можливості у відповідача одноразово виплатити всю заборгованість, просить надати розстрочення виконання рішення суду, встановивши спосіб виконання шляхом сплати 15988,29 грн до 31.03.2024 та щомісячними платежами у розмірі 10000 грн до 31.12.2024. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак, звернувся до суду з клопотання, в якому Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАКІ КРЕДИТ» просить справу слухати у відсутності його представника, позовні вимоги підтримує повністю, посилаючись на ті ж обставини, заперечує проти розстрочення виконання судового рішення у справі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Алексенко С.Л. у судове засідання не з`явились, однак від останнього надійшла заява, в якій він просить цивільну справу слухати у відсутності сторони відповідача позов визнає та просить надати розстрочення виконання рішення суду до 31.12.2024. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 18 жовтня 2021 року між ТзОВ «ЛАКІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір №84, згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 70588,24 грн, строком на 24 місяці, зі сплатою відсотків за користування кредитом 15,00% за перший день, 3,5% в місяць, тобто 42% річних, за всі наступні дні користування кредитом (а.с.10-12). Позивач виконав свої зобов`язання по кредитному договору, надавши відповідачу кредит у розмірі 60000 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №458 від 18.10.2021 (а.с.15). Решту кредиту у сумі 10588,24 грн позивач зарахував у рахунок виконання зобов`язань з оплати першого проценту відповідно до п.3.3 умов договору. Свої зобов`язання за кредитним договором [PERSON] не виконав, у зв`язку з чим станом на 18.07.2023 утворилась заборгованість у розмірі 105988,29 грн, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків за період 01.10.2021-18.07.2023 (а.с.19). 09 червня 2023 року позивач направив позичальнику вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, яка залишена без реагування (а.с.20). У відповідності до п.4.4 договору позичальник зобов`язаний належним чином виконувати всі умови Договору та взяті на себе цим Договором зобов`язання; у встановлений Договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності та інші платежі передбачені Договором. Згідно п.4.1 договору кредитор має право вимагати від позичальника повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання інших зобов`язань, встановлених договором. Згідно ст.509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, перерахованих в ст.11 ЦК України і повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до закону, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд приходить до висновку, що зобов`язання, які взяв на себе відповідач при укладені вищевказаного кредитного договору не виконано. Оскільки відповідач позов визнав, не належним чином виконує взяті на себе зобов`язання, а тому позовні вимоги позивача підлягають захисту шляхом стягнення в користь ТОВ «ЛАКІ КРЕДИТ» із відповідача заборгованості за кредитом. При цьому, суд враховує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує законних прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАКІ КРЕДИТ» заборгованість за кредитним договором №84 від 18 жовтня 2021 року в сумі 105988,29 грн. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявами та відзивом на позовну заяву, в яких посилаючись на відсутність можливості у відповідача одноразово виплатити всю заборгованість, оголошення в Україні воєнного стану, відсутністю у відповідача фінансового заробітку, наявність на утриманні двоє неповнолітніх дітей 2011 року народження та 2012 року народження його дружини у другому шлюбі, які проживають разом з ним, а також стягнення з нього 2000 грн щомісячно аліментів на утримання його неповнолітньої дочки від першого шлюбу, а тому остаточно просив надати розстрочення виконання судового рішення у даній справі до 31.12.2024. Представник позивача заперечив щодо розстрочення виконання судового рішення у даній справі. Вирішуючи питання про розстрочення виконання судового рішення у даній справі суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно з положеннями ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Як передбачено ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. За заявою стягувача виконавець може відстрочити або розстрочити виконання рішення (крім судового рішення), за наявності обставин, передбачених частиною першою цієї статті, про що виносить відповідну постанову. За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення. Законом можуть встановлюватися особливості щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення. Крім того, пунктом 10 постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 №14, визначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст.351 ЦПК і ст.121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Розстрочення означає виконання рішення частками, встановленими судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо). Питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача. Схожого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 14 липня 2020 року у справі №908/1884/19. Разом з тим, відповідно до вимог ч.5 ст.435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Судом встановлено, що 17 листопада 2023 року у відзиві на позовну заяву відповідач, визнавши позов, просив надати розстрочення виконання рішення суду у даній справі, встановивши спосіб виконання шляхом сплати 15988,29 грн до 31.12.2023 та щомісячними платежами у розмірі 10000 грн до 30.09.2024. Однак, на час розгляду даної справи, відповідач навіть частково не погасив заборгованості за вказаним кредитним договором, а 04 березня 2024 року повторно звернувся до суду із заявою, в якій просив надати розстрочення виконання рішення суду, але вже встановивши спосіб виконання шляхом сплати 15988,29 грн до 31.03.2024 та щомісячними платежами у розмірі 10000 грн до 31.12.2024. Враховуючи все вищенаведене, суд, беручи до уваги те, що позивач заперечує щодо розстрочення виконання рішення суду у даній справі, наведенні відповідачем обставини для розстрочення виконання рішення суду не є обставинами, що відповідно до чинного законодавства істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а тому у задоволенні заяв відповідача про розстрочку виконання рішення суду необхідно відмовити. При цьому, суд, дотримуючись балансу інтересів сторін, враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору, який з часу звернення позивача до суду навіть частково не погасив заборгованості за кредитним договором, матеріальний стан відповідача, дію воєнного стану в Україні, який впливає на обидві сторони у справі. Разом з тим, суд враховує, що відповідно до ст.435 ЦПК України, ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» [PERSON] може звернутися із відповідною заявою про розстрочення виконання рішення суду у даній справі і на стадії виконання рішення суду за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи. Також відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 2684 грн сплаченого судового збору. При цьому, суд бере до уваги платіжне інструкцію №5400 від 19.07.2023 про сплату позивачем судового збору (а.с.28). На підставі наведеного та

Outcome: approved