Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

04.10.2023 позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в сумі 743 925 грн., з яких: основний борг в сумі 18200 доларів США, що еквівалентна 682500 грн.; 3% річних - 1638 доларів США, що еквівалентна 61425 грн., судовий збір в розмірі 7439,25 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачкою склалися тривалі стосунки в сфері бізнесу, для ведення якого неодноразово зверталася до нього з приводу позики грошових коштів, які завжди повертала. Черговий раз 05.08.2020 уклав з нею договір позики, за яким в цей же день передав їй обумовлені грошові кошти в сумі 18200 доларів США, на підтвердження чого відповідач склала відповідну розписку, при цьому зобов`язалась повернути всю суму боргу до 05.10.2020. Зауважив, що спочатку відмовив відповідачу у наданні коштів, оскільки у неї на той час були проблеми з бізнесом, але в подальшому вона вмовила. На підтвердження укладеного між сторонами договору та намірів повернути грошові кошти, відповідач передала йому власний автомобіль та коштовності, які позивач зберігає у належному стані та готовий повернути, так як несе значні витрати на його утримання та зберігання. Змушений звернутися до суду, оскільки з початку повномасштабного вторгнення відповідач виїхала за кордон, зі слів її сина, проживає в Італії, по телефону з позивачем не спілкується. Станом на 01.10.2023 суму боргу відповідач не повернула. Син відповідача запевнив, що вона обов`язково поверне грошові кошти, однак на даний час спливає трирічний термін позовної давності, розуміє, що в подальшому можуть виникнути ускладнення при поновленні пропущеного строку. Вказав, що офіційний курс гривні до долара США станом на 02.10.2023, тобто на час розрахунку, згідно сайту НБУ, становить 37,50 грн. за 1 долар США, отже сума 18200 доларів США еквівалентна 682 500 грн., нарахування 3% річних за 3 роки становить 1638 доларів США або 61425 грн. Після виконання вимог ст.187 ЦПК на підставі ухвали суду від 13.10.2023 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Копію позовної заяви та доданих до неї документів направлено відповідачу рекомендованим повідомленням, але відправлення повернуто до суду через відсутність адресата за вказаною адресою, про що свідчить відмітка Укрпошти від 26.10.2023. Судові повістки згідно відміток Укрпошти від 6.12.2023, 14.02.2024 повернуто до суду з цих же причин. У випадку, якщо судову повістку не вручено та зазначено, що «адресат відсутній за вказаною адресою», відповідно до положень п.3,4 ч.8 ст.128 ЦПК судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою. За висновком Верховного Суду у постанові від 18.01.2023 у справі №947/15524/20, відповідно до ст.131 ЦПК учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Крім того, у відповідності до ч.10 ст.187 ЦПК виклик [PERSON] , як відповідача у справі, здійснено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленою про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подала, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.279,280 ЦПК. Ухвалою суду від 22.12.2023 заяву [PERSON] про забезпечення позову повернуто позивачу, як подану без додержання вимог ст.151 ЦПК. Ухвала не оскаржена та набрала законної сили. Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив задовольнити. Вказав, що знає відповідача протягом 7 років, більше знайомий з її чоловіком, який помер півтора року назад. Неодноразово позичав гроші відповідачу за усним договором в таких же сумах, завжди повертала, хоча ще за життя чоловіка. У них був цех з пошиття одягу, брали гроші, щоб збільшити об`єм сировини. 05.08.2020 усно уклали договір позики, зобов`язались повернути всю суму до 05.10.2020, що відповідач засвідчила розпискою. Але не повернули, посилаючись на проблеми, продовжували строки повернення. Останній раз зустрілися в січні 2022, повідомила, що через місяць віддасть весь борг з надлишком в якості подяки, але 24.012.2024 почалося повномасштабне вторгнення, в зв`язку з чим виїхала за кордон, за 2 роки нір азу не спілкувалася, син обіцяв продати належний їй будинок та повернути позику. Підтвердив, що автомобіль і золоті вироби перебувають у нього на зберіганні. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст.223 ЦПК). Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.08.2020 [PERSON] склала розписку, відповідно до якої взяла у [PERSON] в борг 18200 доларів США, при цьому залишила в задаток автомобіль Rav4, 2014 р.в., д.н.з. [NUMBER] , він-код [NUMBER] , та набір ювелірних виробів - 2 сережки та каблучку з діамантом. Борг зобов`язалася повернути до 05.10.2020. Згідно свідоцтва про реєстрацію т/з серії [NUMBER] автомобіль Toyota Rav4, 2014 р.в., д.н.з. [NUMBER] , він-код [NUMBER] , належить [PERSON] . Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні обов`язки згідно з вимогами ч.1 ст.14 ЦК виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Ст.626 ЦК встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 ст.627 ЦК відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Положеннями ст.638,639 ЦК передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Якщо сторони домовилися укласти договір в певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК). Зміна або розірвання договору відповідно до ст.651 ЦК допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК). Відповідно до ст.1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК). У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому, згідно ч.1 ст.530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання за ст.599 ЦК України припиняється виконанням, проведеним належним чином. Ст.99 Конституції України визначено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому не встановлено заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ст.192 ЦК). Зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті (ст.524 ЦК). Відповідно до ч.1 ст.533 ЦК грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим ч.2 ст.533 ЦК допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ст.625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У ч.2 ст.625 ЦК прямо зазначено, що три проценти річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення, а тому при обрахунку трьох процентів річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі N 373/2054/16-ц (провадження N 14-446цс18). Таким чином, розмір 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК розраховується за формулою: РозрахунокКількість днівПроценти Період розрахунку: з 06.10.2020 року по 31.12.2020 року - 87 днів [Проценти] = 689 643,00 грн. (сума боргу) * 3,000% (процентна ставка) /100% * 87 (кількість днів) / 366 (днів у році) = 4 917,95 грн.874 917,95 Період розрахунку: з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року - 365 днів [Проценти] = 689 643,00 грн. (сума боргу) * 3,000% (процентна ставка) /100% * 365 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 20 689,29 грн.36520 689,29 Період розрахунку: з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року - 365 днів [Проценти] = 689 643,00 грн. (сума боргу) * 3,000% (процентна ставка) /100% * 365 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 20 689,29 грн.36520 689,29 Період розрахунку: з 01.01.2023 року по 04.10.2023 року - 277 днів [Проценти] = 689 643,00 грн. (сума боргу) * 3,000% (процентна ставка) /100% * 277 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 15 701,19 грн.27715 701,19 Таблиця результату: Період розрахункуКількість днівСума боргуПроцентна ставкаПроценти 06.10.2020 - 31.12.202087689 643,003,000%4 917,95 01.01.2021 - 31.12.2021 іі365689 643,003,000%20 689,29 01.01.2022 - 31.12.2022365689 643,00» 3,000%20 689,29 01.01.2023-04.10.2023277689 643,003,000%15 701,19 Разом1094 61 997,72 Станом на 04.10.2023 року загальна сума вимог дорівнює 751 640,72 грн. та складається з: заборгованість за зобов`язаннями: 689 643 грн. Застосовані санкції: 61 997,72 грн. (проценти) = 61 997,72 грн. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки докази свідчать про те, що відповідач через неналежне виконання умов договору позики має заборгованість, яка до теперішнього часу не погашена. Оскільки у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума заборгованості, що підлягає сплаті у гривнях, слід визначати за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Окрім того, в зв`язку з простроченим грошовим зобов`язанням відповідач має сплатити 3% річних за період з 06.10.2020 по 04.10.2023. Отже, позивач правомірно пред`явив обґрунтовану вимогу відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства України. Оскільки понесені позивачем судові витрати у справі документально підтверджені, відповідно до вимог ст.141 ЦПК підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial