Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

13 вересня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня», в якому просить: визнати протиправним та скасувати наказ КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» № 281-к від 12 серпня 2022 року «Про звільнення», зобов`язати КНП КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» поновити її на посаді кухонної працівниці КНП КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня»; стягнути з КНП КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення до дня винесення рішення суду, стягнути з відповідача судові витрати. На обґрунтування позову покликається на те, що 01 квітня 2002 року вона була прийнята на посаду кухонної працівниці Яворівської районної центральної лікарні, яка реорганізована шляхом перетворення у КНП КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня». Наказом КНП КНП ЯМР ЛО № 281-к від 12 серпня 2022 року її було звільнено із займаної посади у зв`язку із скороченням штатів та чисельності працівників, на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, з 12 серпня 2022 року. Даний наказ винесено на підставі наказу КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» № 64 від 11 травня 2022 року «Про затвердження штатного розпису та скорочення штату і чисельності працюючого». Зазначає, що 31 травня 2022 року її повідомлено про можливе вивільнення відповідно до вимог ст. 49-2 К3пП України. Одночасно, всупереч вимогам ст. 49-2 КЗпП України відповідач не запропонував їй вакантні посади в КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня», хоча повинен був це зробити. У попередженні про наступне вивільнення від 31 травня 2022 року її повідомлено, що станом на даний момент вільних вакантних посад, які відповідають її кваліфікації, немає. Хоча на день видачі наказу КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» № 281-к від 12 серпня 2022 року «Про звільнення» у новому штатному розписі була наявна вільна вакантна посада, яка відповідала її спеціальності та кваліфікації, зокрема, посада кухонної працівниці, яку вона обіймала до звільнення. На день видачі оскаржуваного наказу на посаду кухонного працівника, яку вона обіймала була прийнята нова працівниця [PERSON] . Крім того, наказом КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» «Про затвердження штатного розпису та скорочення штату і чисельності працюючого» № 64 від 11 травня 2022 року введено в дію новий штатний розпис з 01 серпня 2012 року, а її звільнено з роботи 12 серпня 2022 року, отже, останнім робочим днем є 12 серпня 2022 року. Також її фактично було допущено до роботи на посаді кухонної працівниці 12 серпня 2022 року, тобто після введення в дію нового штатного розпису. Відповідно, на день звільнення фактично скорочення штатів та чисельності на підприємстві закінчилось. Отже, її звільнення є незаконним, тому просить скасувати оскаржуваний наказ, поновити її на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 16 вересня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 06\~жовтня 2022\~року КНП\~ ЯМР\~ЛО «Яворівська\~центральна районна\~лікарня» подало\~відзив на\~позовну заяву\~ [PERSON] ,\~в якому\~просило відмовити\~у задоволенні\~позову з\~таких підстав.\~12\~серпня 2022\~року КНП\~ ЯМР\~ЛО «Яворівська\~центральна районна\~лікарня» видало\~наказ №\~281-к,\~яким з\~цього дня\~звільнено кухонного\~працівника [PERSON] \~із займаної\~посади у\~зв?язку із\~скороченням штатів\~та чисельності\~працівників.\~При звільнені\~ [PERSON] \~була виплачена\~компенсація за\~невикористану відпустку\~у розмірі\~34\~календарних днів,\~виплачено вихідну\~допомогу у\~розмірі середньомісячного\~заробітку.Згідно із\~ч.\~1\~ст.\~492\~К3пП\~України про\~наступне вивільнення\~працівників персонально\~попереджають не\~пізніше,\~ніж за\~два місяці.\~Інших обмежень\~щодо часу\~звільнення законодавець\~не встановлює,\~тому відповідач\~міг реалізувати\~своє право\~та розірвати\~трудовий договір\~з [PERSON] \~як з\~01\~серпня 2022\~року так\~і з\~12\~серпня 2022\~року.\~Повідомленнями про\~можливе вивільнення\~№ 133\~від 12\~травня 2022\~року та\~№ 149\~від 31\~травня 2022\~року [PERSON] \~була сповіщена\~про можливість\~звільнення з\~посади та\~відсутність вакантних\~посад у\~КНП КНП\~ЯМР ЛО\~«Яворівська центральна\~районна лікарня»,\~які вона\~була спроможна\~зайняти відповідно\~до своєї\~кваліфікації,\~у тому\~числі посади\~кухонного працівника.Профілем діяльності відповідача є діяльність закладів охорони здоров`я, що унеможливлює фінансову спроможність утримувати за свій рахунок необґрунтовану кількість кухонних працівників. Відповідач не має змоги утримувати за рахунок власних коштів посади, які не є економічно доцільними для забезпечення діяльності підприємства. Порядок попередження про можливе вивільнення [PERSON] не оскаржується. Щодо тверджень позивача про те, що в день звільнення на її посаду прийнята [PERSON] , варто зазначити таке. 29 квітня 2022 року наказом № 135-к молодшу медичну сестру-буфетницю [PERSON] переведено з цієї дати на посаду кухонного працівника. Повідомленнями про можливе вивільнення № 128 від 12 травня 2022 року та № 143 від 31 травня 2022 року [PERSON] була сповіщена про можливість звільнення з посади та відсутність вакантних посад у КНП КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня». Відповідач комісією визначив критерії оцінки продуктивності праці та наявність переважного права залишення на роботі працівників КНІ ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» та з`ясував, що при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації, безперервний стаж роботи позивача на підприємстві складає 20 років, тоді як безперервний стаж роботи [PERSON] складає 29 років. За вищевказаних підстав, переважне право залишитися на роботі порівняно з позивачем виникло у [PERSON] , яка має більш тривалий безперервний стаж роботи. Також зазначає, що не погоджується із судовими витратами на правничу допомогу, оскільки такі не підтверджені належними доказами. Таким чином, позовні вимоги про незаконне звільнення та скасування наказу є необґрунтованими, та такими що не підлягають до задоволення, відповідно похідні вимоги про поновлення та стягнення середнього заробітку також не підлягають до задоволення. Ухвало суду від 22 травня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 17 січня 2023 року представник позивача [PERSON] адвокат Поставитюк В.В. подав письмові пояснення, в яких вказав таке. Відповідно до Штатного розпису КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» від 01 грудня 2021 року, який діяв до нібито скорочення штатів та чисельності, було передбачено 4 посади кухонних працівників. У штатних розписах, затверджених наказом № 64 від 11 травня 2022 ркоу «Про затвердження штатного розпису та скорочення штату» та затверджений ним штатний розпис КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня», наказом № 72 від 27 травня 2022 року внесення змін до наказом № 64 від 11 травня 2022 року» та наказом № 90 від 28 червня 2022 року «Про внесення змін до штатного розпису» та штатний розпис КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня», теж є 4 посади кухонних працівників, що дає підстави стверджувати, що штатна посада кухонного працівника не скорочувалась, як не скорочувалась чисельність штатних одиниць кухонних працівників. Отже, підстав для звільнення позивачки у зв?язку із скороченням штатів та чисельності працівників не було. Ознайомившись з Штатним розписом КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» в його остаточній редакції затвердженим наказом № 90 від 28 червня 2022 року, можна встановити, що позивачці не були запропоновані чотири посади кухонного працівника, які станом на 28 червня 2022 року були вакантними. Враховуючи наведене, відповідач не запропонував позивачці вакантні посади в КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня», хоча повинен був це зробити. Також звертає увагу суду на такі обставини. Так, відповідач у відзиві стверджує, що наказом № 135-к від 29 квітня 2022 року було переведено молодшу медичну сестру-буфетницю [PERSON] на посаду кухонного працівника з цієї дати, однак позивачка на цей час працювала кухонним працівником, тому [PERSON] переведено на іншу посаду кухонного працівника. При цьому, наказ № 135-к від 29 квітня 2022 року підписаний начальником відділу кадрів Конанець О.М., яка не уповноважена підписувати накази КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня». Крім того, у повідомленнях від 12 травня 2022 року № 128, та від 31 травня 2022 року № 128 доданих до відзиву, які видані після підписання наказу № 135-к, [PERSON] в якості молодшої медичної сестри повідомлена про можливе звільнення. Наведені факти ставлять під сумнів легітимність наказу № 135-к від 29 квітня 2022 року. 30 січня 2023 року представник відповідача КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» Бережнов Є.В. подав клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме: копії наказу № 61 від 29 квітня 2022 року «Про зміни у штатному розписі КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня», витяг з наказу № 135-к від 29 квітня 2022 року, оскільки наказом № 61 від 29 квітня 2022 року «Про зміни у штатному розписі КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» [PERSON] вивільнена з 29 квітня 2022 року 1.0 ставки молодшої медсестри - буфетниці та введена 1.0 ставки кухонного робітника. Тобто, на час видання наказу № 135-к від 29 квітня 2022 року відносно [PERSON] , в штатному розписі існувало 5 посад кухонного робітника. Також представник відповідача КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» Бережнов Є.В. подав письмові заперечення проти дій із зловживанням процесуальними правами позивача, у яких зазначив таке. Відповідно до фактичних та підтверджених доказами обставин, які намагається перекрутити позивач, те, що 12 серпня 2022 року на здійснення свого права за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України відповідач видав наказ № 281-к, яким з цього дня звільнив кухонного працівника [PERSON] із займаної посади у зв?язку із скороченням штатів та чисельності працівників. Повідомленнями про можливе вивільнення № 133 від 12 травня 2022 року та № 149 від 31 травня 2022 року [PERSON] була сповіщена про можливість звільнення з посади та відсутність вакантних посад у КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня», які вона була спроможна зайняти відповідно до своєї кваліфікації, у тому числі - посад кухонного працівника. Профілем діяльності відповідача є діяльність закладів охорони здоров`я, що унеможливлює фінансову спроможність відповідача утримувати за свій рахунок необґрунтовану кількість кухонних працівників. Відповідач не має змоги утримувати за рахунок власних коштів посади, які не є економічно доцільними для забезпечення діяльності підприємства. Бездоказово та з порушенням принципу обов`язковості доведення своїх вимог, представник позивача адвокат Поставитюк В.В. зазначає, що на час звільнення позивача існувало 4 вакантних посади кухонного працівника, визначених наказами відповідача № 64 від 11 травня 2022 року, № 72 від 27 травня 2022 року, № 90 від 28 червня 2022 року, але не зазначає чим це підтверджується. В судових\~засіданнях 27\~червня 2023\~року,\~20\~листопада 2023\~року,\~11\~березня 2024\~року позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що посада, яку вона займала, не скорочена. За час роботи відносно неї не було жодних стягнень, вона не порушувала трудовий розпорядок. Зазначила, що фактично було 2 кухонні працівника, вона та [PERSON] , які працювали через день. [PERSON] працювала на роздачі в їдальні, вона довше працювала на роботі. В судових\~засіданнях 27\~червня 2023\~року,\~20\~листопада 2023\~року,\~11\~березня 2024\~року, представник позивача [PERSON] адвокат Поставитюк В.В. позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Додатково зазначив, що скорочення штатів відбулося 01 серпня 2022 року, а позивач звільнена 12 серпня 2022 року, коли скорочення вже відбулося. [PERSON] мала переважне право залишитися на роботі, оскільки на час звільнення мала 20 років трудового стажу, однак надали перевагу іншому працівнику [PERSON] . Хоча долучений до матеріалів справи протокол № 6 не містить результату голосування, не вирішувалося питання про наявність переважного права залишення на посаді. Щодо переведення [PERSON] варто вказати, що два накази підписані різними особами, що ставлять переведення під сумнів. Є повідомлення про попередження [PERSON] про звільнення з посади молодшої медсестри, хоча ніби перевели на посаду кухонної працівниці в квітні 2022 року. Крім того, позивачу не запропонували жодної посади. Позивач мала залишитися на посаді кухонного працівника, оскільки 4 посади не скоротилися, відповідно фактичного скорочення посад не відбулося. Крім того, позивача допущено до роботи після введення нового штату. В судових засіданнях 27 червня 2023 року, 20 листопада 2023 року, представник відповідача КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» Бережнов Є.В. заперечив позовні вимоги з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Додатково зазначив, що [PERSON] у встановленому законом порядку повідомлено про звільнення. Комісія визначила, що позивач підлягає скороченню. Щодо [PERSON] є чинні накази про переведення на посаду кухонного працівника. Щодо копій наказу про переведення [PERSON] начальник відділу кадрів порішила вимоги щодо завірення копії. Крім того, в повідомленні про звільнення [PERSON] допущено помилку в написанні посади. Кухонних працівників було 5 посад, а не 4, як стверджує представник позивача, п`ята посада була введена перед переведенням [PERSON] , а в травні одна посада була скорочена. [PERSON] не мала переважного права на залишення на роботі, оскільки стаж [PERSON] 29 років. Оцінка продуктивності праці була здійснена та затверджена протоколом від 19 червня 2022 року. Протокол є колегіальним рішенням комісії, дійсний, не скасований. Чому в критеріях оцінки [PERSON] зазначено посаду буфетниця це помилка некомпетентних осіб, які оформляли ці документи. З 02 серпня 2022 року позивач повторно пішла на лікарняне. Скорочення штатів було 01 серпня 2023 року. [PERSON] перебувала на лікарняному з 28 липня 2022 року до 01 серпня 2022 року, а також з 02 серпня 2022 року до 12 серпня 2022 року. Станом до 11 серпня 2022 року позивач перебувала на лікарняному. В судове засідання представник відповідача КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» Бережнов Є.В. повторно не прибув, однак подав клопотання про відкладення розгляду справи, зважаючи на те, що він перебуває на лікарняному. Дослідивши подане клопотання, суд не вбачає підстав для його задоволення, зважаючи на те, що справа перебуває на розгляді вже тривалий час, відповідач висловив свою позицію у відзиві, а також надав пояснення у судових засіданнях. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України не встановлено, нез`явлення сторони відповідача не перешкоджає вирішенню спору. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача. Оцінивши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке. Суд встановив, що [PERSON] була прийнята на посаду кухонної працівниці Яворівської центральної районної лікарні з 01 квітня 2002 року, що підтверджується записом у трудовій книжці [PERSON] . Відповідно до рішення Яворівської районної ради Львівської області № 369 від 24 травня 2018 року Яворівська центральна районна лікарня реорганізована шляхом перетворення у Комунальне некомерційне підприємство Яворівської районної ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня», а в подальшому у Комунальне некомерційне підприємство Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня». 12 травня 2022 року [PERSON] повідомлено про можливе вивільнення у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня», яке відбудеться з 15 липня 2022 року, на підставі п. 1 ст. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, (наказ № 64 від 11 травня 2022 року), станом на даний момент вільних вакантних посад, які відповідають кваліфікації немає, що підтверджується повідомленням КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» № 133 від 12 травня 2022 року. Також 31 травня [PERSON] повідомлено про можливе вивільнення у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня», яке відбудеться з 31 липня 2022 року, на підставі п. 1 ст. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, (наказ № 64 від 11 травня 2022 року, в редакції наказу № 72 від 27 травня 2022 року), станом на даний момент вільних вакантних посад, які відповідають кваліфікації немає, що підтверджується повідомленням КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» № 149 від 31 травня 2022 року. Підпис [PERSON] в графі повідомлення отримала відсутній. Актом КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» про відмову від отримання повідомлення про можливе звільнення від 31 травня 2022 року зафіксовано відмову [PERSON] отримати повідомлення про можливе звільнення у зв`язку із скороченням штату і чисельності працюючих. Наказом КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» № 281-к від 12 серпня 2022 року «Про звільнення» кухонну працівницю [PERSON] звільнено від займаної посади у зв`язку із скороченням штатів та чисельності працівників, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, з 12 серпня 2022 року. Підставою для винесення цього наказу є наказ «Про затвердження штатного розпису та скорочення штату і чисельності працюючих» № 64 від 11 травня 2022 року. [PERSON] з даним наказом була ознайомлена та його копію отримала, що підтверджується її підписом. Молодшу медсестру буфетницю [PERSON] переведено на посаду кухонного робітника з 29 квітня 2022 року, що підтверджується копією наказу КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» № 135-к від 29 квітня 2022 року «Про перевід». Наказом КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» № 61 від 29 червня 2022 року «Про зміни в штатному розписі КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня», вирішено вивільнити з 29 квітня 2022 року, зокрема, 1,0 ставки молодшої медсестри буфетниці, та ввести з 29 квітня 2022 року, 1,0 ставки кухонного робітника. Відповідно до витягу з Критеріїв оцінки праці та переважного залишення на роботі працівників КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» встановлено, що [PERSON] займає посаду кухонної працівниці, стаж роботи 20 років, а [PERSON] займає посаду буфетниці, стаж роботи 29 років. Також протоколом засідання комісії для визначення осіб, які мають переважне право на залишення на роботі КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» № 6 від 19 липня 2022 року, встановлено, що кухонного працівника [PERSON] рекомендованого до скорочення. Наказом КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» № 64 від 11 травня 2022 року «Про затвердження штатного розпису та скорочення штату і чисельності працюючих», у зв`язку із необхідністю скорочення витрат на утримання підприємства та необхідністю проведення змін в організації виробництва та праці, затверджено і внесено в дію з 15 липня 2022 року штатний розпис у кількості 329 штатних одиниць. Наказом КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» № 72 від 27 травня 2022 року «Про внесення змін до наказу № 64 від 11 травня 2022 року», у зв`язку із необхідністю продовження термінів повідомлення працівників про скорочення штату і чисельності працюючих, внесено зміни до наказу № 64 від 11 травня 2022 року, а саме вказати, що затвердити штатний розпис КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» у кількості 355, 75 штатних одиниць, ввести в дію даний штатний розпис з 31 липня 2022 року. Наказом КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» № 90 від 22 червня 2022 року «Про внесення змін до штатного розпису на 2022 рік», внесено зміни до штатного розпису, який вступає в дію з 31 липня 2022 року, і затверджено його новій редакції в кількості 390,15 штатних одиниць. Крім того, відповідачем було надано штатний розпис медичного персоналу КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня», штатний розпис медичного обслуговуючого персоналу медичної допомоги КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня», штатні розписи медичного персоналу амбулаторій загальної практики сімейної медицини КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня», штатний розпис Фельдшерсько-акушерських пунктів, однак такі не містили відомостей щодо предмета доказування, а саме відомостей про спірну посаду кухонного працівника. Так ухвалою суду від 12 грудня 2022 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, ухвалено витребувати у КНП ЯМР ЛО «Яворівська районна центральна лікарня»: штатний розпис КНП ЯМР ЛО «Яворівська районна центральна лікарня» від 11 травня 2022 року № 64 «Про затвердження штатного розпису та скорочення штату та чисельності працюючих»; штатний розпис, затверджений наказом директора від 27 травня 2022 року «Про внесення змін до наказу № 64 від 11 травня 2022 року; штатний розпис, затверджений наказом директора КНП ЯМР ЛО «Яворівська районна центральна лікарня» від 28 червня 2022 року № 90 «Про внесення змін до штатного розпису на 2022 рік»; штатний розпис, затверджений наказом директора КНП ЯМР ЛО «Яворівська районна центральна лікарня», що діяв до 31 липня 2022 року та наказ, яким затверджено цей штатний розпис; пропозиції КНП ЯМР ЛО «Яворівська районна центральна лікарня» [PERSON] іншої роботи на тому самому підприємстві; накази про прийняття на роботу працівників, на посаду кухонний працівник з 25 липня 2022 року. З витребуваного штатного розпису КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня», який вводиться в дію з 01 грудня 2021 року, встановлено, що за посадою молодша медична сестра - буфетниця передбачено 2 штатні одиниці. Також на виконання ухвали відповідач повідомив, що наказ, яким було затверджено штатний розпис КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» з 01 грудня 2021 року, не видавався. Наказом КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» № 64 від 11 травня 2022 року «Про затвердження штатного розпису та скорочення штату і чисельності працюючих» затверджено штатний розпис, який водиться в дію з 15 липня 2022 року. Відповідно до штатного розпису адміністративного персоналу КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня», який вводиться в дію з 15 липня 2022 року, встановлено, що кількість штатних одиниць за посадою кухонний робітник 4. Також наказом КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» № 72 від 27 травня 2022 року «Про внесення змін до наказу № 64 від 11 травня 2022 року» затверджено штатний розпис, який водиться в дію з 31 липня 2022 року. Відповідно до штатного розпису адміністративного персоналу КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня», який вводиться в дію з 31 липня 2022 року, встановлено, що кількість штатних одиниць за посадою кухонний робітник 4. Наказом КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» № 90 від 28 червня 2022 року «Про внесення змін до штатного розпису на 2022 рік», затверджено зміни до штатного розпису, який вступає в дію з 31 липня 2022 року. Відповідно до штатного розпису адміністративного персоналу КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня», який вводиться в дію з 31 липня 2022 року, встановлено, що кількість штатних одиниць за посадою кухонний робітник 4. Крім того, відповідач повідомив, що пропозиції КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» для [PERSON] щодо зайняття іншої роботи на підприємстві не можуть бути надані, оскільки такі відсутні. Також відсутні накази про прийняття працівників на посаду кухонного працівника з 25 липня 2022 року, оскільки такі працівники не приймалися. Також суд встановив, що [PERSON] у період з 02 серпня 2022 року до 12 серпня 2022 року перебувала у стаціонарі КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня», що підтверджується листком непрацездатності серії АЛБ № 624435. Частиною 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України встановлено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. [PERSON] звільнено 12 серпня 2022 року, а з позовом до суду вона звернулася 13 вересня 2022 року, у зв`язку з чим суд приходить висновку, що передбачений ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України строк позивачем не пропущено. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 5-1 Кодексу законів про працю України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Право громадян на працю забезпечується державою, а трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбачених трудовим законодавством (статті 2, 36, 40, 41 Кодексу законів про працю України). Аналіз вказаних норм трудового права дає підстави для висновку, що у справах, в яких оспорюється незаконне звільнення, саме роботодавець повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, установі, організації, отже трудовий договір є основною базовою формою виникнення трудових правовідносин. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Згідно з ч. 2 ст. 40 Кодексу законів про працю України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2, 6 цієї статті допускається якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Відповідно до ст. 49-2 Кодексу законів про працю України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці. Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. При вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги статті 49-2 Кодексу законів про працю України про надання роботи працівникові, який вивільняється у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, суд має виходити з того, що за змістом цієї норми працівнику має бути запропонована наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю і лише при відсутності такої роботи інша наявна робота. Власник вважається таким, що виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 Кодексу законів про працю України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, які працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільняється, працював. Таким чином, однією з гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17. Із матеріалів справи встановлено, що в КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» відбувалися зміна в організації виробництва і праці, зокрема скорочення чисельності та штату працівників. За вимогами ч. 3 ст. 64 Господарського кодексу України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Відтак, нормами трудового законодавства не передбачено здійснення судом перевірки доцільності скорочення працівників, ці питання стосуються суто внутрішньої господарської діяльності окремого суб`єкта господарювання та не є предметом доказування у судових спорах. Як свідчать матеріали справи, позивач була своєчасно попереджена про зміни в організації праці та про можливе майбутнє вивільнення. Нова штатна чисельність працівників була затверджена наказом КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» № 64 від 11 травня 2022 року «Про затвердження штатного розпису та скорочення штату і чисельності працюючих», який в подальшому було змінено наказом КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» № 72 від 27 травня 2022 року, а також наказом КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» № 90 від 28 червня 2022 року «Про внесення змін до штатного розпису на 2022 рік». Із штатного розпису, який був затверджений КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» в останній редакції та введений в дію з 31 липня 2022 року, встановлено, що на момент звільнення позивача [PERSON] було 4 вакантних посади кухонного працівника. В той час, як у штатному розписі КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня», який діяв з 01 грудня 2021 року (до початку скорочення штату і чисельності працівників), було передбачено 2 штатні посади кухонного працівника. Отже, на момент звільнення позивача, з підстав скорочення штатів та чисельності працівників, фактичного скорочення чисельності штату та кількості кухонних працівників не відбулося, штатна посада кухонного працівника не скорочувалася, більше того, можна вважати, що штатним розписом, який введено в дію з 31 липня 2022 року, збільшено кількість кухонних працівників. При цьому суд зазначає, що скорочення кількості штатних посад загалом у КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» не може свідчити про те, що було скорочено саме посаду позивача [PERSON] . Доказів протилежного представник відповідача КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» суду не надав. Також суд зазначає, що не підлягають дослідженню обставини щодо прийняття на роботу за період звільнення [PERSON] нового кухонного працівника [PERSON] . Зважаючи на встановлені обставини, суд не може погодитись із висновками відповідача щодо віднесення [PERSON] до працівників, які підлягають звільненню у зв`язку із скороченням чисельності та штату, а тому звільнення позивача у зв`язку із скороченням чисельності та штату згідно з п.1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, є незаконним. Відповідно до ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України в разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Таким чином, позовні вимоги про скасування наказу та поновлення на роботі підлягають задоволенню. День звільнення - це останній день, коли працівник перебуває у трудових відносинах з роботодавцем, що підтверджується положеннями ст. 241-1 Кодексу законів про працю України й п. 2.26 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом від 29 липня 1993 року № 58, де прямо зазначається, що «днем звільнення вважається останній день роботи». Враховуючи, що позивача звільнено 12 серпня 2022 року (останній день роботи), тому вона підлягає поновленню з 13 серпня 2022 року. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Судом встановлено, що справа перебуває на розгляді з 13 вересня 2022 року, тобто більше як один рік, однак як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи відкладався з метою витребування доказів, за клопотанням відповідача, тобто не з вини працівника. Отже, виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу, відповідно з відповідача слід стягнути на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13 серпня 2022 року до 11 березня 2024 року. При цьому розмір середнього заробітку необхідно розраховувати відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року. Згідно з пунктів 2, 5, 8 цього Порядку середня заробітна плата обчислюється виходячи із його заробітної плати за два останніх відпрацьованих місяця, які передували звільненню, а нарахування середньої заробітної плати проводиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. Згідно з довідки про доходи позивачки від 06 вересня 2022 року № 45, яка долучена до матеріалів справи розмір заробітної плати за два місяці які передували звільненню [PERSON] становить: травень 2022 року - 6500,00 грн за 20 робочих днів; червень 2022 року - 6500, 00 грн за 22 робочих днів. Таким чином, середньоденна заробітна плата становить, 154, 76 грн. Отже розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 13 серпня 2022 року до 11 березня 2024 року становить 63\~606, 36 грн (154, 76 х 411 днів вимушеного прогулу = 63 606,36 грн). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. З урахуванням викладеного вище, податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу має бути зменшена на суму податків і зборів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 63\~606, 36 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Частиною 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, такі судові витрати стягуються з другої сторони. Отже, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 992,40 гривень, як за позовну вимогу немайнового характеру, у розмірі, який був встановлений на момент звернення позивача до суду. На підставі наведеного та

Outcome: approved