Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-05 00:00:00

24.01.2024 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю із Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач зазначила, що з 14.02.2018 вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Сторони мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Наразі позивачем подано позов про розірвання шлюбу. Сторони проживають окремо один від одного; діти залишились проживати з позивачем. Батько дітей починаючи з травня 2022 року фактично перестав брати участь у вихованні та забезпеченні їхніх спільних дітей, через що позивач змушена звернутися до суду із даним позовом. Відповідач працездатний та працевлаштований. Інших утриманців не має. За наведеного позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але сумарно не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття. Не заперечує проти заочного розгляду даної справи. З урахуванням положень ч. 3 ст. 14 ЦПК України справа передана для розгляду головуючому судді Караулу О.А. 29.01.2024 ухвалено прийняти до розгляду та відкрити провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] ; клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, задовольнити частково; Призначити відкрите судове засідання у справі, про час та місце судового засідання повідомити осіб, які беруть участь у справі. Відповідача викликати до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідачу було роз`яснено, що у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, до початку розгляду справи по суті, він має право надіслати відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову до суду з підтвердженням направлення позивачу, іншому відповідачу та третій особі у справі копії відзиву та доданих до нього документів. Копію зазначеної ухвали та позовну заяву з додатками надіслано на адресу відповідача 30.01.2024 Відправлення повернуто до суду 14.02.2024. Позивач до суду не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надав. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України) Згідно ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Ухвалою суду від 06.03.2024 року постановлено заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 14 грудня 2018 року про що Царицинським відділом ЗАЦС Управління ЗАЦС Москви зроблено запис акту про укладення шлюбу № 120189770003002312005 та видано свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] . [PERSON] народився [INFO] про що 97750114 Органом ЗАГС Москви № 114 Багатофункціональний центр надання державних послуг району Головинський складено запис акту про народження № 110199775011400505001 та видано свідоцтво про народження [NUMBER] . Батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] народився [INFO] про що Лівобережним відділом ЗАЦС Управління ЗАЦС Москви зроблено запис акту про народження № 110199680000500300003 та видано свідоцтво про народження [NUMBER] . Батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] . Додано копії перекладу з російської мови на українську зазначених вище документів. [PERSON] [INFO] народився в Україні у Дніпропетровській області що підтверджено копією паспорту № [NUMBER] виданого органом 1219 від 06.10.2014. [PERSON] , [INFO] набув громадянства України на підставі ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про громадянство України» тож є громадянином України з народження, про що додано копію довідки № 654/21 про реєстрацію особи громадянином України виданої від 05.07.2021. [PERSON] , [INFO] набув громадянства України на підставі ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про громадянство України» тож є громадянином України з народження, про що додано копію довідки № 1222-000012014 про реєстрацію особи громадянином України виданої від 22.09.2022. Позивачем додано експертний висновок кандидата філологічних наук від 12.10.2023 № 056/1171-m, з якого вбачається, що прізвища [PERSON] та [PERSON] попри розбіжності у документах, наданих для експертизи також у інших документах зазначених осіб є ідентичними. Окрім того, позивачем додано копію Акту № 536 проживання без реєстрації осіб: [PERSON] та дітей [PERSON] , [INFO]. та [PERSON] , [INFO]. за адресою: [ADDRESS] . Розглядаючи дані позовні вимоги суд виходить із наступного. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Обов`язковість батьків утримувати дітей до їх повноліття передбачена ст. 51 Конституції України, де зазначено, що сім`я, дитинство, материнство охороняються державою. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно до ст.191ч.1СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За наведеного вище, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до п.1 ч. 1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про судовий збір, суд зауважує на тому, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору, з огляду на що, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави у сумі 1 073.60 грн.

Outcome: approved