Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

Представник ТОВ «Кредитсервіс» звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.07.2021 року між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] укладено кредитний договір №210707-003, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 15 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором. На виконання умов вищевказаного договору позивач свої зобов`язання з видачі відповідних сум кредиту виконав повністю, а відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. Згідно розрахунку кредитної заборгованості за кредитним договором, станом на 12 жовтня 2023 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Кредитсервіс» становить 34,875,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 11 250,00 грн.; простроченої заборгованості за процентами 23 625,00 грн. Представник позивача просить стягнути вказані суми з відповідача на користь ТОВ «Кредитсервіс», а також судові витрати у виді судового збору в розмірі 2 684 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом оприлюднення оголошення на офіційному веб-сайті Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, відзиву на позов не надала, а тому, суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 07 липня 2021 року між [PERSON] та ТОВ «Кредитсервіс» було укладено договір про надання кредиту №210707-003, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 15 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі вказаному у договорі на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором. Пунктом 2.2. кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит та здійснити плазу за його користуванням до закінчення строку дії договору згідно графіку, передбаченого Договором, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань. Відповідно до п. 9.3. кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є внутрішні правила надання фінансових послуг ТОВ «Кредитсервіс». Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил. Відповідно до п. 7.2 кредитного договору, сторони домовились, що кредитодавець при підписанні цього договору та при укладенні додаткових угод до нього може використовувати факсимільне відтворення підпису (факсиміле), аналоги власноручних підписів їх уповноважених осіб за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного - числового підпису або іншого аналогу власноручного підпису. Кредитний договір № 210603-006 від 03.06,2021 року було підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Р38182 (07.07.2021 10:57:00). Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до довідки про укладення договору за №12/10/-8 від 12 жовтня 2023 року ТОВ «Кредитсервіс» підтверджує, що клієнт [PERSON] уклала договір №210707-003 від 07 липня 2021 року; сума кредиту: 15 000 грн.; строк кредитування: 365 днів; процентна ставка: 0,25% за кожен день користування кредитом. Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №210707-003 від 07.07.2021 року, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Кредитсервіс» за вказаним кредитним договором, станом на 12 жовтня 2023 року становить 34,875,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 11 250,00 грн. та простроченої заборгованості за процентами в сумі 23 625,00 грн. За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із частиною 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Судом встановлено, що існування заборгованості відповідача за кредитним договором №210707-003 від 07.07.2021 року, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а відповідачем, в свою чергу, не було надано до суду власного розрахунку з метою спростування заявлених позовних вимог. Таким чином, судом встановлено факт укладення між ТОВ «Кредитсервіс» та відповідачем кредитного договору та факт отримання відповідачем коштів за умовами кредитного договору, у зв`язку з чим, беручи до уваги факт непогашення відповідачем заборгованості за укладеним кредитним договором, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом. Враховуючи викладене та оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Кредитсервіс» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2 684 грн. Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Пунктом 2 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Задовольняючи позовні вимоги, суд у відповідності до ст.141 ЦПК України, вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача також понесених позивачем витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 7 000 грн., що підтверджуються договором №25-01/2023 про надання правової допомоги від 25 січня 2023 року, який укладений між АО «Правовий діалог» та ТОВ «Кредитсервіс» та актом приймання-передачі наданої правової допомоги від 11 квітня 2023 року за договором про надання правової допомоги №25-01/2023 від 25 січня 2023 року на суму 7 000 грн. Проаналізувавши матеріали справи і вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, також враховує, що співмірність цих витрат відповідачем не спростовано, а тому вважає, обґрунтованим стягнення витрат за надання правничої допомоги, які поніс позивач, у зв`язку з чим, дійшов висновку про необхідність стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. з відповідача на користь ТОВ «Кредитсервіс». На підставі ст.ст.626,628,638,526,633 ЦК України, ст.ст.12,13,141,265,280-284 ЦПК України, суд,

Outcome: approved