Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

15 вересня 2023 року Служба у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради, як орган опіки та піклування, в особі начальника Служби Лободи Т.О., звернулася до суду із зазначеним вище позовом, в якому просить позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON] та передати малолітнього органу опіки та піклування для подальшого влаштування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини, сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідачка є одинокою матір"ю, батько дитини записаний відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідачка разом із своїм співмешканцем [PERSON] проживає в приватному житловому будинку. За місцем проживання не створені належні умови для проживання новонародженої дитини, в помешканні брудно, повітря важке, відсутні дитячі речі та меблі, одяг, засоби гігієни, постільна білизна. Опалення та водопостачання в будинку відсутні. Перебування новонародженої дитини в такому будинку загрожує її життю та здоров`ю. Відповідачка неодноразово залишала сина самого та зникала у невідомому напрямку, не піклувалась про дитину. З огляду на це, малолітній [PERSON] був вилучений з сім`ї матері. Відповідачка без поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина, не цікавиться його життям та здоров`ям, матеріальної допомоги не надає, все це є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав. Ухвалою суду від 03 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Сторонам встановлено строки для подачі заяв по суті. Ухвалою суду від 18 грудня 2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. Відповідачка [PERSON] до суду відзив у відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України не подала, хоча судом їй було роз`яснено право на подачу відзиву в ухвалі про відкриття провадження. Згідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача Олійник В.П. подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала повністю. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомила. Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без поважних причин, відзиву до суду не подала та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , відносно якого вона є одинокою матір"ю (а.с. 15- копія свідоцтва про народження, а.с. 16 - копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України). Відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Будинок за вказаною адресою повністю зруйнований та непридатний для проживання (а.с. 31-32 - копія інформації та фото світлина). Відповідачка [PERSON] фактично проживає по [ADDRESS] . За місцем проживання не створені належні умови для проживання малолітньої дитини. В будинку брудно, потрібен ремонт, відсутні необхідні речі. Опалення відсутнє, пічне опалення знаходиться в аварійному стані. Водопостачання та водовідведення відсутнє (а.с. 29, 30 - копії актів обстеження житлово-побутових умов проживання). За місцем проживання відповідачка [PERSON] характеризується негативно, як така, що веде аморальний спосіб життя, ніде не працює, господарством не займається, жебракує, проявляє агресію (а.с. 26 - копія характеристики). З відповідачкою проводились бесіди щодо неналежного виконання батьківських обов"язків щодо новонародженої дитини, вона попереджалась про можливість позбавлення батьківських прав щодо сина (а.с. 27-28 - копія висновку). Малолітній [PERSON] має задовільний стан здоров`я (а.с. 22 - копія висновку про стан здоров"я, фізичний та розумовий розвиток). 15.08.2023 року малолітнього [PERSON] було вилучено із сім`ї матері [PERSON] , у зв"язку із неналежним виконанням нею батьківських обов"язків, що призвело до загрози життю та здоров`ю дитини. Малолітній переданий до КЗ КОР «Спеціалізований Обласний будинок дитини м. Біла Церква» (а.с. 17 - копія рішення Виконавчого комітету Згурівської селищної ради від 11 серпня 2023 року № 246 про вилучення малолітньої дитини [PERSON] із сім"ї матері, а.с. 18 - копія наказу ССДС Згурівської селищної ради від 11 серпня 2023 року № 04-23 про взяття малолітнього [PERSON] на первинний облік, як такого, що залишився без батьківського піклування, а.с. 23 - копія направлення в обласний будинок дитини, а.с. 24 - копія акту про передачу дитини, а.с. 25 - копія наказу про зарахування дитини до закладу). Згідно з рішенням Виконавчого комітету Згурівської селищної ради від 30 серпня 2023 року № 258 затверджено Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . В обґрунтуванні даного висновку зазначено, що відповідачка без поважних причин ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не забезпечила свою новонароджену дитину належними умовами утримання та виховання, не цікавиться його життям та здоров`ям (а.с. 19 - рішення, а.с. 20-21 - висновок). Таким чином, відповідачка [PERSON] без поважних причин ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина [PERSON] , участі в його житті не приймає, вихованням та утриманням не займається, все це є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав по відношенню до її новонародженого сина. Згідно з ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В силу положень п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Верховний Суд у своїх постановах неодноразово підкреслював, що тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках у разі доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Приймаючи рішення про позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав, суд виходить з того, що позбавлення відповідачки батьківських прав відповідає інтересам її малолітнього сина [PERSON] . Відповідачка [PERSON] про сина не дбає, одразу після народження залишала його самого без догляду та зникала, умови для проживання малолітньої дитини нею не створені, утриманням сина та вихованням відповідачка не займається, його життям та здоров`ям не цікавиться. Після вилучення сина, ставлення відповідачки до виконання батьківських обов`язків не змінилось. Все це свідчить про повну байдужість відповідачки до долі свого новонародженого сина. Судом не встановлені поважні причини невиконання батьківських обов`язків відповідачкою. За даних обставин суд не вбачає іншого шляху забезпечення інтересів дитини, окрім як розірвання його сімейних зв`язків з матір`ю. Суд вважає за необхідне позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В силу ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум на 2023 рік затверджений Законом «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 № 2710-IX. Так, прожитковий мінімум на 2023 рік для дитини віком до 6 років становить 2272 грн, для дитини віком 6-18 років - 2833 грн. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. Позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , не позбавляє її від обов`язку щодо його утримання. Оскільки відповідачка добровільно кошти на утримання сина не надає, з неї мають бути присуджені аліменти у твердій грошовій сумі на його утримання в розмірі достатньому для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] аліменти на користь малолітнього [PERSON] у твердій грошовій сумі 1136 (одна тисяча сто тридцять шість) гривень 00 копійок, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідно до чинного законодавства. Рішення суду в частині присудження аліментів у межах суми платежу за один місяць на кожну дитину підлягає негайному виконанню. У позовній заяві заявлена вимога щодо передання малолітнього [PERSON] . Службі у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради, як органу опіки та піклування, для подальшого влаштування. Згідно з ч.ч. 3- 5 ст. 167 СК України дитина за бажанням другого з батьків може бути передана йому. Якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим . Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Після позбавлення батьківських прав відповідачки, з метою забезпечення інтересів малолітнього, суд вважає за необхідне передати малолітнього [PERSON] для опікування органу опіки та піклування для його подальшого влаштування. Враховуючи те, що на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору,

Outcome: approved