Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є батьком її повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . На даний час донька навчається на першому курсі Київського національного університету імені Тараса Шевченка за спеціальністю 081 Право, на денній формі навчання із строком закінчення навчання - 01.07.2028. Навчаючись на денній формі навчання донька перебуває на утриманні матері, немає змоги самостійно себе утримувати і оплачувати витрати, необхідні для продовження навчання: харчування, придбання одягу, оплачувати періодичний проїзд з дому до місця навчання та інші витрати, пов`язані з навчанням, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. А тому звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі однієї чверті його заробітку (доходу) щомісячно у зв`язку із продовженням навчання і до його завершення, однак не довше, як до досягнення донькою двадцятитрьохрічного віку. У судове засідання позивач не з`явилася, попередньо подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином поштовим повідомленням за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає причини неявки відповідача в судове засідання неповажними. Відповідно до ч.3ст. 211, ч.1ст.223, ч.1ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що подружжя [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.01.2006, від спільного проживання у них [INFO] народилася донька [PERSON] . Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області шлюб між ним розірвано. [INFO] їх донька [PERSON] досягла повноліття. Згідно договору №2426 ІП вбачається, що [PERSON] є студенткою денної форми навчання першого курсу Київського національного університету імені Тараса Шевченка за спеціальністю 081 Право, ступінь вищої освіти бакалавр, фінансування навчання здійснюється за рахунок видатків державного бюджету із строком закінчення навчання - 01.07.2028. Згідно договору №332028 від 01.09.2023 про надання в тимчасове користування ліжко-місця в житловій кімнаті №505/3, місць загального користування, меблів, сантехнічного та електричного обладнання в студентському гуртожитку №5 та збереження майна Київського національного університету імені Тараса Шевченка встановлено, що [PERSON] мешкає в гуртожитку. Форма оплати безготівкова через відділення банку. Суд, після встановлення фактичних обставин, дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини щодо обов`язків батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 СК України). Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Як слідує з ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Приписами ч.3 ст.199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Із системного аналізу положень ст.199 СК України слідує, що істотними правовими передумовами для виникнення у батька (матері) обов`язку по утриманню повнолітніх сина (доньки) є сукупність таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання за будь-якою із форм;3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі з боку батьків; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). На цьому також акцентована увага в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та Верховним Судом у постанові від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17. Таким чином, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів,у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Верховний Суд в постанові від 13 квітня 2021 року по справі № 308/4214/18 при вирішенні спору про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, зауважив про дію рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання,вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При вирішенні спору, суд враховує, що [PERSON] є повнолітньою, навчається на денній формі навчання на державній основі, що унеможливлює її трудову діяльність поза часом навчання, і те, що батьки мають змогу утримувати її в період навчання, оскільки обоє є працездатними особами. Предмет спірних правовідносин направлений в першу чергу на забезпечення інтересів повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, так як обов`язок по її утриманню покладається на обох батьків. Відомості про наявність у неї інших джерел доходів відсутні. Згідно зі ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З аналізу вказаної матеріальної норми слідує, що законом не встановлено мінімальної межі визначення судом аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи без визначення мінімальної межі. В силу ч.1 ст. 191 СК України стягнення аліментів присуджуються від дня пред`явлення позову - з 27.10.2023. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі однієї чверті його заробітку (доходу) щомісячно у зв`язку із продовженням донькою навчання, починаючи з 08 лютого 2024 року і до закінчення [PERSON] навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23 років. Відповідно до п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по справі - судовий збір в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved