Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Позивач Департамент соціальної політики Кам`янської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру отриманих коштів державної допомоги. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в період з 20.03.2017 року по 31.10.2021 року [PERSON] , [INFO] , перебувала на обліку в Заводському управлінні соціального захисту населення департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради як одержувач допомоги на дітей одиноким матерям відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. №1751. Рішенням управління про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 23.03.2017 року відповідачу було призначено допомогу одиноким матерям строком на шість місяців з 01.03.2017 по 31.08.2017 з подальшим продовженням з 01.09.2017 по 28.02.2018; з 01.03.2018 по 31.08.2018; 01.09.2018 по 28.02.2019; з 01.03.2019 по 31.08.2019; з 01.09.2019 по 29.02.2020; з 01.03.2020 по 31.08.2020; з 01.05.2021 по 31.10.2021. У результаті перевірки правильності та повноти інформації, що була надана відповідачем для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, а саме: допомоги на дітей одиноким матерям виявлено, що відповідач не задекларувала у розділі ІІ в деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 22.03.2017, від 18.09.2017, від 27.03.2018, від 10.09.2018, від 11.03.2019, від 10.09.2019, факт реєстрації свого чоловіка [PERSON] як ФОП, платника єдиного податку ІІІ групи. Тобто, відповідач навмисно приховала інформацію яка могла вплинути на розмір допомоги. При виявленні доходів, які не були зазначені отримувачем допомоги у деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги було складено акт про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидій та соціальної допомоги від 02.11.2021 року, на підставі якого допомогу одиноким матерям було перераховано у період з 01.03.2017 по 29.02.2020 з урахуванням усіх доходів сім`ї. На підставі подання недостовірних даних виникла переплата допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 90 230,40 грн.. [PERSON] було направлено 2 повідомлення від 13.01.2022р. та від 15.06.2022р. про розмір переплати та про необхідність з`явитися до Заводського управління для вирішення питання щодо погашення заборгованості, але відповідач до управління не з`явилась, суму надміру отриманої допомоги не погасила. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь держави в особі департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради суму надміру виплаченої допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 90 230,40 грн. та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилалась на обставини зазначені в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , відповідно до якого вбачається, що вона після укладення шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.11,14); [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.12-13). 20 березня 2017 року, 18 вересня 2017 року, 27 березня 2018 року, 10 вересня 2018 року, 11 березня 2019 року, 10 вересня 2019 року, 17 березня 2020 року, 27 травня 2021 року [PERSON] зверталась із заявами №612, №1881, №601, №901, №454, №521, №348, №337 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг (а.с.15-30), у зв`язку з чим подавала декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 22.03.2017, 18.09.2017, 27.03.2018, 10.09.2018, 11.03.2019, 10.09.2019, 31.03.2020, 27.05.2021 року (а.с.31-47). Рішеннями Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району ДМР від 23.03.2017 року, 19.09.2017 року, 28.03.2018 року, 11.09.2018 року, 26.03.2019 року, 11.09.2019 року та рішеннями Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради від 09.04.2020 року, 04.06.2021 року про призначення допомоги сім`ям з дітьми, [PERSON] було призначено допомогу одиноким матерям на період з 01.03.2017 по 31.08.2017; з 01.09.2017 по 28.02.2018; з 01.03.2018 по 31.08.2018; 01.09.2018 по 28.02.2019; з 01.03.2019 по 31.08.2019; з 01.09.2019 по 29.02.2020; з 01.03.2020 по 31.08.2020; з 01.05.2021 по 31.10.2021 відповідно (а.с.48-55). Як вбачається з копії інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно [PERSON] , він був зареєстрований як ФОП з 28.12.2015 року по 08.07.2019 рік; та був платником єдиного податку ІІІ групи з 01.01.2016 року по 08.07.2019 рік згідно з копії інформації з реєстру платників єдиного податку (а.с.56). Даний факт [PERSON] не задекларувала у розділі ІІ в деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 22.03.2017, від 18.09.2017, від 27.03.2018, від 10.09.2018, від 11.03.2019, від 10.09.2019р.. Відповідно до акту Заводського управління соціального захисту населення департаменту соціальної політики КМР про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидії та соціальної допомоги від 02 листопада 2021 року стосовно [PERSON] було виявлено, що вона надала неповну інформацію про державну реєстрацію ФОП, як платника єдиного податку ІІІ групи з 01.01.2016 року по 08.07.2019 рік. Виплата перераховується з 01.03.2017 року. На наступний срок допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців. Вирішено переплачену суму стягнути з [PERSON] (а.с.57). Департаментом соціальної політики Кам`янської міської ради було направлено [PERSON] два повідомлення від 13.01.2022р. та від 15.06.2022 року про розмір переплати у сумі 90 230,40 грн. за період з 01 березня 2017 року по 29 лютого 2020 року та необхідність погашення даної переплати (а.с.58-61). Також в матеріалах справи міститься довідка про отримання (неотримання) допомоги від 11.01.2022 року №58/7-6, надана начальником Заводського управління соціального захисту населення департаменту соціальної політики КМР Вікторією Ліота та головним спеціалістом відділу формування виплат [PERSON] , відповідно до якої вбачається, що залишок переплати за період з 01.03.2017 року по 29.02.2020 рік становить 90 230,40 грн. (а.с.62). Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Так, в статті 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» визначені види державної допомоги сім`ям з дітьми, в тому числі: допомога на дітей одиноким матерям (пп. 5). Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року за №1751 «Про затвердження порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» визначаються умови призначення і виплати таких видів державної допомоги сім`ям з дітьми, передбачених Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», зокрема, допомога на дітей одиноким матерям. Відповідно абзацу 1 п.33 Порядку (в редакції на момент виникнення правовідносин), та ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Згідно з п. 34 Порядку (в редакції на момент виникнення правовідносин), допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. До складу сім`ї особи, що звертається за призначенням зазначеної допомоги, включаються чоловік (дружина); рідні, усиновлені та підопічні діти віком до 18 років, а також діти віком до 23 років, які навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти і не мають власних сімей незалежно від місця проживання або реєстрації; неодружені повнолітні діти, які визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; жінка та чоловік, які проживають однією сім`єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. До складу сім`ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні. Для фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування та є платниками єдиного податку першої групи, незалежно від отриманих (неотриманих) доходів до сукупного доходу за кожен місяць враховується дохід на рівні двох розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, чинного на відповідний місяць; для фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування та є платниками єдиного податку другої групи, - трьох розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб; для фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування та є платниками єдиного податку третьої групи, - чотирьох розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Відповідно до п.35 Порядку (в редакції на момент виникнення правовідносин), визначено, що для призначення допомоги на дітей одиноким матерям до органу соціального захисту населення подаються такі документи: 1) заява про призначення допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; 2) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідка про народження, видана виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) рад, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документ про народження, виданий компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку; 3) копія свідоцтва про народження дитини; 4) довідка про реєстрацію місця проживання матері та дитини. У разі неможливості одержати таку довідку допомога призначається на підставі висновку про початкову оцінку потреб дитини та сім`ї, наданого центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, із зазначенням факту проживання дитини з матір`ю. Якщо дитина навчається за межами населеного пункту, в якому проживає мати, і не перебуває на повному державному утриманні, подається довідка про реєстрацію місця проживання матері та довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування (навчання) дитини. Відповідно до п. 48 Порядку, органи, що призначають і виплачують державну допомогу сім`ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення допомоги. Відповідно до п. 49-1 Порядку перевірка достовірності відомостей, що надійшли від осіб, які звертаються за призначенням допомоги сім`ям з дітьми, проводиться на підставі даних, отриманих шляхом автоматизованого доступу, зокрема, з: Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, - про зареєстрованих фізичних осіб - підприємців. Так, у результаті перевірки правильності та повноти інформації, що була надана [PERSON] для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, а саме: допомоги на дітей одиноким матерям виявлено, що [PERSON] не задекларувала у розділі ІІ в деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 22.03.2017, від 18.09.2017, від 27.03.2018, від 10.09.2018, від 11.03.2019, від 10.09.2019, факт реєстрації свого чоловіка [PERSON] як ФОП, платника єдиного податку ІІІ групи. Згідно п. 36 Порядку виплата допомоги на дітей одиноким матерям також припиняється: якщо сім`єю подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на отримання допомоги на дітей одиноким матерям та на визначення її розміру, або встановлено фактичну зайнятість особи, що приносить дохід (винагороду), без оформлення, реєстрації в установленому законодавством порядку, - з місяця, що настає за місяцем, у якому виявлено порушення. В такому разі на наступний строк допомогу на дітей одиноким матерям може бути призначено не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення. Відповідно до п. 49 Порядку особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органам соціального захисту населення про зміну всіх обставин, які впливають на виплату такої допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Якщо отримувачам державної допомоги сім`ям з дітьми, якими подано документи із свідомо неправдивими відомостями, не подано відомостей про зміни у складі сім`ї, приховуються обставини, які впливають на призначення і виплату допомоги, було надміру виплачено суми допомоги, органи соціального захисту населення: визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної допомоги сім`ям з дітьми та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють отримувачу державної допомоги сім`ям з дітьми про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення. Суми коштів, які підлягають поверненню, повертаються: отримувачем державної допомоги сім`ям з дітьми самостійно; за згодою отримувача державної допомоги сім`ям з дітьми у повному обсязі за рахунок її наступних виплат; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок сум наступних виплат державної допомоги сім`ям з дітьми у розмірі, який не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання коштів, які підлягають поверненню, такі кошти стягуються в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. (ст. 1215 ЦК України). Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року N 6-91цс14, яка може враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Згідно ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не надано доказів на спростування заявленої позивачем суми надміру виплаченої допомоги на дітей одиноким матерям. Таким чином, суд дійшов висновку, що допомога на дітей одиноким матерям за період з 01.03.2017 року по 29.02.2020 рік у розмірі 90 230,40 грн. була перерахована та виплачена відповідачці внаслідок свідомого не повідомлення нею інформації, що впливає на призначення такої допомоги, а тому підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача у повному розмірі. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже з відповідача на користь держави в особі департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved