Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

І. Позиція сторін у справі. Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив визнати відсутність права у ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕВЕРЕСТ» на нарахування [PERSON] пені у розмірі 149 203, 31 грн за невиконання [PERSON] у період з 24 лютого 2022 року по 13 вересня 2023 року пункту 3.4. попереднього договору, укладеного 13 листопада 2020 року між ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕВЕРЕСТ» (Майбутнім продавцем), від імені, в інтересах та за рахунок якого діє ТОВ «Компанія з управління активами «ПОРТОФІН», та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірхою І. C., зареєстрованого у реєстрі за № 3235, стягнути з ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕВЕРЕСТ» на користь [PERSON] безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 149 203, 31 грн. В обґрунтування вказано, що [PERSON] після початку повномасштабного вторгнення звернулася до менеджера відділу продажу [PERSON] з повідомленням, в якому запитала до якого часу вона може відтермінувати платіж, на що згодом отримала відповідь, що у зв`язку із воєнним станом платежі і будівництво призупинені, а ще пізніше на сайті з`явилося оголошення, що на період воєнного стану платежі призупинено, а також скасовано всі штрафи і пені. Листом ТОВ «Компанія з управління активами «ПОРТОФІН» повідомило, що ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕВЕРЕСТ» визнає військову агресію рф проти України форс-мажорними обставинами та підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для сторін по договору. Будівельні роботи на вул. Електриків, буд. 23-Б в м. Києві відновлено. Однак, зважаючи на дію воєнного стану на території України, значний відтік будівельників та дефіцит робочої сили, неоднозначний стан ланцюга постачання будівельних матеріалів (у виробників наявні певні труднощі із виготовленням комплектуючих, домовленості з новими постачальниками - в процесі) орієнтовна дата планового завершення на об`єкті будівництва буде змінена та повідомлена додатково. Фонд підтвердив, що на час дії воєнного стану на території України порядок розрахунків за договором здійснюється у порядку, визначеному за домовленістю сторін умовами чинного договору. Графік сплати чергових Забезпечувальних авансових платежів може бути переглянутий за домовленістю Сторін, шляхом підписання сторонами договору про внесення змін до попереднього договору. А з 12 грудня 2022 року на сайті rybalsky.com.ua була розміщене повідомлення про поновлення виплат за придбані квартири, штрафів та пені за несвоєчасне внесення оплат. Позивач звернулася з листом до ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕВЕРЕСТ» та ТОВ «Компанія з управління активами «ПОРТОФІН», в якому виявила бажання укласти додаткову угоду щодо відновлення платежів під час воєнного стану та готовність дострокового погашення платежів за договором за умови застосування курсу 29, 25 грн за долар США, враховуючи і те, що менеджер відділу продажу [PERSON] довела до відома позивача, що після відміни воєнного стану графіки платежів будуть переглядатися індивідуально, фонд зможе переглянути умови договору тільки після завершення воєнного стану, також підписати додаткову угоду можливо після відміни воєнного стану. Таким чином [PERSON] щодо укладення такої додаткової угоди давала позивачу право на обґрунтовані очікування на подальше узгодження між сторонами попереднього договору зміни строків виконання кожним з них взятих на себе обов`язків за договором: визначення терміну планового завершення будівельних робіт та, відповідно, узгодження нового графіка забезпечувальних авансових платежів (попередньої оплати вартості квартири), шляхом внесення змін до попереднього договору, в порядку, передбаченому пунктом 8.2. попереднього договору. Відтак позивач вважає, що, враховуючи визнання відповідачем військової агресії рф проти України форс-мажорними обставинами та підтвердження того, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для сторін; зміну терміну планового завершення будівельних робіт (зміну умов виконання попереднього договору від 13 листопада 2020 року для кожної із сторін з причин, незалежних від сторін); повідомлення представників відповідача про зупинення платежів та ненарахування штрафів і пені; повідомлення представників відповідача про індивідуальний перегляд графіків платежів та підписання додаткової угоди після відміни воєнного стану; можливість внесення змін до графіку платежів лише шляхом укладення нотаріально посвідченої додаткової угоди до попереднього договору; звернення [PERSON] до відповідача щодо укладення такої додаткової угоди, що нарахування відповідачем пені з 01 червня 2022 року по 11 травня 2023 року у розмірі 147 906, 54 грн є несправедливими, недобросовісними та безпідставним. Крім того, 01 серпня 2023 року менеджер з продажу (представник відповідача) Чалюк Л. надіслала представнику [PERSON] звірку розрахунків, відповідно до якої відповідач додатково списав з платежів [PERSON] в якості пені 363, 89 грн та додатково нарахував пеню у розмірі 929, 88 грн, яка включена відповідачем у розрахунок платежу № 19820 від 13 вересня 2023 року. Таким чином, загальна сума пені, нарахована та списана відповідачем з платежів [PERSON] складає 149 203, 31 грн (147 906, 54 + 363, 89 + 929, 88). Представник відповідача у своєму відзиві позов не визнав і просив відмовити у задоволенні позову, заперечуючи проти доводів позивача, вказав, що введення воєнного стану не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань, стороною договору, позивачем не надано рішення Торгово-промислової палати України щодо випадку настання форс-мажорних обставин та неможливості виконання своїх зобов`язань за попереднім договором; термін планового завершення будівельних робіт в попередньому договорі конкретною датою не визначено - вказана дата е плановою, відповідач не є замовником будівництва, а отже зміна умов виконання попереднього договору від 13 листопада 2020 року не настала. Окрім того, позивач повністю усвідомлював умови укладеного попереднього договору, виконав його у повному обсязі, а отже повідомлення представників відповідача про зупинення платежів та не нарахування штрафів і пені, про індивідуальний перегляд графіків платежів та підписання додаткової угоди після відміни воєнного стану не можуть бути належним доказом відсутності права у відповідача на нарахування пені. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду. 03 жовтня 2023 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано 06 жовтня 2023 року, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. 09 жовтня 2023 року ухвалою судді у справі відкрито провадження для розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін у судове засідання /а. с. 104-105/. 24 січня 2024 року представник відповідача подав відзив на позов /а. с. 123-135/. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив задовольнити, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову і просив відмовити, з підстав, наведених у відзиві сторони відповідача. Суд, заслухавши обґрунтування і заперечення представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. ІІІ. Фактичні обставини справи. 13 листопада 2022 року між ПАТ «ЗНВКІФ «ЕВЕРЕСТ» від імені, в інтересах та за рахунок якого діє ТОВ «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «ПОРТОФІН», та [PERSON] укладено попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірхою І. С., зареєстровано у реєстрі за № 3235 /а. с. 11-24/. Підпунктом 1.1.12. пункту 1.1. попереднього договору передбачено, що майбутній продавець має право на набуття права власності на квартиру на підставі укладеного між майбутнім продавцем та замовником будівництва інвестиційного договору РБЛ/07-Е від 17 серпня 2020 року. Відповідно до підпункту 1.1.3. попереднього договору замовник будівництва - ТОВ «РІВЕРСАЙД ДЕВЕЛОПМЕНТ ЛТД». Підпунктом 1.1.4. пункту 1.1. попереднього договору зазначено, що прийняття об`єкту будівництва в експлуатацію - факт реєстрації та отримання від Державної архітектурно-будівельної інспекції України або її територіального органу документу про готовність об`єкту будівництва до експлуатації: Декларації про готовність об`єкту до експлуатації або Сертифікату відповідності закінченого будівництвом об`єкту. Згідно з підпунктом 1.1.5. пункту 1.1. попереднього договору планове завершення будівельних робіт - завершення виконання замовником будівництва будівельних робіт, що підтверджується офіційним документом авторського нагляду про завершення будівельних робіт. Орієнтовний термін планового завершення будівельних робіт - III квартал 2023 року. Відповідно до п. 2.1. попереднього договору майбутній продавець та майбутній покупець домовились укласти у майбутньому, у строки, визначені даним договором, основний договір. Згідно з п. 2.2. попереднього договору сторони домовились укласти основний договір на умовах, передбачених цим договором, після прийняття об`єкту будівництва в експлуатацію, реєстрації права власності майбутнього продавця на квартиру за собою та після здійснення майбутнім покупцем повної оплати забезпечувального авансового платежу (попередньої оплати вартості квартири), на у мовах та в порядку, визначених цим договором. Такий основний договір укладається сторонами протягом 90 календарних днів з дати настання останньої у часі події з усіх вказаних у цьому пункті. Пунктом 3.1. попереднього договору передбачено, що сторони погодили, що вартість (ціна продажу) квартири за основним договором дорівнює розміру забезпечувального авансового платежу, що має бути сплачений майбутнім покупцем згідно з Розділом 3 цього Договору та може бути змінений на умовах, передбачених п.п. 3.5. - 3.7., п. 4.5. - 4.6., п.п. 5.4.6., п. 6.4. цього договору. Вартість (ціна продажу) квартири є договірною, встановленою за погодженням сторін, та є істотною умовою основного договору. Відповідно до п. 3.3. попереднього договору розмір забезпечувального авансового платежу (попередньої оплати вартості квартири) на момент укладення цього договору визначений майбутнім продавцем та становить 2 016 314, 74 грн (два мільйони шістнадцять тисяч триста чотирнадцять гривень 74 копійки) без ПДВ, що еквівалентно 71 599, 54 (сімдесят одна тисяча п`ятсот дев`яносто дев`ять доларів 54 центи) доларам США, та може бути змінений на умовах, передбачених п. 3.5. - 3.7., п.п. 4.5. - 4.6., п.п. 4.5.6., п. 6.4. цього договору. Згідно з п. 3.4. попереднього договору майбутній покупець сплачує майбутньому продавцю забезпечувальний авансовий платіж (попередню оплату вартості квартири) у строк до 18 жовтня 2023 року відповідно до графіку платежів. Крім того, пунктом 3.5. попереднього договору встановлений порядок індексації кожного чергового платежу в залежності від курсу долара США, встановленого Національним банком України станом на останній банківський день, що передує даті здійснення такого платежу. Відповідно до п. 6.4. попереднього договору у разі порушення майбутнім покупцем строків оплати, передбачених даним договором, майбутній продавець має право збільшити розмір забезпечувального авансового платежу (попередньої оплати вартості квартири) на суму еквівалентну розміру подвійної ставки НБУ за кожен день прострочення. Відповідне збільшення розміру забезпечувального авансового платежу (попередньої оплати вартості квартири) здійснюється майбутнім продавцем за кожен день порушення майбутнім покупцем строків оплати, передбачених даним договором, з наступного дня за датою граничного строку внесення відповідного платежу (останнім днем періоду), передбаченою відповідним пунктом даного договору. Пунктом 6.11. попереднього договору визначено черговість зарахування платежів, здійснених майбутнім покупцем. Відповідно до пункту 8.4. попереднього договору всі повідомлення (пропозиції) за цим договором, якщо інше не передбачене відповідним пунктом даного договору та/або відповідним абзацом даного пункту, будуть вважатися здійсненими (направленими) належним чином, якщо вони викладені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом з повідомленням про вручення та/або вручені особисто стороні-одержувачу. Датою отримання таких повідомлень (пропозицій) буде вважатися дата їх особистого отримання стороною-одержувачем або дата поштового штемпеля відділення зв`язку на конверті за місцезнаходженням сторони-відправника, у разі якщо сторона-одержувач не бажає та/або не може отримати відповідне письмове повідомлення сторони-відправника з будь-яких причин. Сторони домовились, що майбутній продавець має право направляти будь-які повідомлення (пропозиції) майбутньому покупцю, передбачені цим договором, на електронну пошту майбутнього покупця, вказану у розділі 10 цього договору. У разі направлення майбутнім продавцем відповідного повідомлення (пропозиції) на електронну пошту майбутнього покупця, вказану у Розділі 10 цього договору, датою отримання таких повідомлень (пропозицій) вважатиметься дата відправлення відповідного повідомлення (пропозиції) майбутнім продавцем; направлення відповідного повідомлення (пропозиції) стороні-одержувачі рекомендованим листом з повідомленням про вручення та/або шляхом вручення особисто не потребується. ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду. Положення частини першої статті 509 Цивільного кодексу України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає правові наслідки порушення зобов`язання, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Стаття 252 Цивільного кодексу України дає визначення строку та терміну, а саме: строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша; термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга). Доводи позивача про те, що збільшився термін планового завершення будівельних робіт, що в свою чергу збільшив термін введення об`єкту будівництва в експлуатацію, а отже змінилися умови виконання попереднього договору є необґрунтованими, оскільки термін планового завершення будівельних робіт в договорі конкретно не визначений, у підпункті 1.1.5. пункту 1.1. попереднього договору зазначена не конкретна, а планова календарна дата завершення будівельних робіт. Окрім того, відповідач не припиняв виконання взятих на себе зобов`язань і перед замовником будівництва за інвестиційним договором № РБЛ/07-Е від 17 серпня 2020 року. Однак позивач у свою чергу порушив взяті на себе грошові зобов`язання, визначені попереднім договором. Таким чином, встановивши, що термін планового завершення будівельних робіт та у свою чергу термін введення об`єкту будівництва в експлуатацію у попередньому договорі конкретною датою не визначено, а вказана дата є плановою. Відповідач не є замовником будівництва, а також те, що прийняття до експлуатації закінчених будівництвом об`єктів не належить до цивільно-правових відносин, склад цивільно-правового порушення зі сторони відповідача відсутній. Це виключає можливість застосувати до відповідача цивільно-правову відповідальність, а також не може бути одним із доказів (причин) зміни умов виконання попереднього договору від 13 листопада 2020 року. Дана позиція підтверджується правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 22 липня 2020 року у справі № 369/6303/19 та від 17 жовтня 2018 року у справі № 757/39364/15-ц, згідно з якою Верховний Суд зазначив, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів не належить до цивільно-правових відносин, зі сторони відповідача відсутній склад цивільно-правового порушення. Приписами ст. 617 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Відповідно до п. 6.9 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) затвердженого Рішенням президії Торгово-промислової палати України від 15 липня 2014 року № 40(3) форс-мажорні обставини мають відповідати таким умовам: обставини мають надзвичайний характер (мають винятковий характер і перебувають за межами впливу сторін); обставини є непередбачуваними (їх настання або наслідки неможливо було передбачити, зокрема на момент укладення відповідного договору, перед терміном настання зобов`язання або до настання податкового обов`язку); обставини є невідворотними, тобто це неминучість події / подій і/або наслідків; є причинно-наслідковий зв`язок між обставиною/подією та неможливістю виконання заявником своїх конкретних зобов`язань (за договором, контрактом, угодою, законом, нормативним актом, актом органів місцевого самоврядування тощо). Отже, у будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що у кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи. І кожен такий випадок має оцінюватись незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили. Враховуючи вищевикладене, введення воєнного стану не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань, стороною договору. Отже, позивачем не надано рішення Торгово-промислової палати України щодо випадку настання форс-мажорних обставин та неможливості виконання своїх зобов`язань за попереднім договором. Відповідач чітко повідомив позивача про дію договору у відповідності до його умов, а отже дане твердження не може використовуватися позивачем як одна із підстав визнання відсутності права у відповідача на нарахування штрафних санкцій. Згідно з частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина першої статті 638 Цивільного кодексу України зазначає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною третьою ст. 549 Цивільного кодексу України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Положеннями ст. 534 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Отже, у зв`язку з неодноразовим порушенням строків оплати платежів, згідно з графіком платежів, встановленого п. 3.4. договору, майбутнім продавцем (відповідачем ПАТ «ЗНВКІФ «Еверест») було збільшено розмір забезпечувального авансового платежу відповідно до п. 6.4. договору та повідомлено відповідно до умов договору про це позивача [PERSON] . Відповідно до умов договору всі повідомлення (пропозиції) за цим договором вважаються здійсненими (направленими) належним чином, якщо вони викладені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом з повідомленням про вручення та/або вручені особисто стороні-одержувачу. Тому повідомлення через застосунок «Viber», а також повідомлення розміщенні на сайті rybalsky.com.ua не є такими, що були надіслані відповідно до умов договору. Окрім цього, офіційним листом вих. Е-302 від 14 вересня 2022 року від ТОВ «КУА «ПОРТОФІН», що діє в інтересах та за рахунок ПАТ «ЗНВКІФ «Еверест» (відповідач ПАТ «ЗНВКІФ «Еверест»), який надіслано позивачу відповідно до умов укладеного попереднього договору, чітко зазначено, що Фонд підтверджує, що на час дії воєнного стану на території України порядок розрахунків за договором здійснюється у порядку, визначеному за домовленістю сторін умовами чинного договору. Позивачем здійснено всі оплати, у тому числі штрафних нарахувань, відповідно до умов укладеного сторонами попереднього договору, що підтверджується довідкою № 077/1 від 21 вересня 2023 року наданою ТОВ «КУА «ПОРТОФІН», що діє в інтересах та за рахунок ПАТ «ЗНВКІФ «Еверест» на вимогу [PERSON] (позивача) та отриману її законним представником (додаток № 1). Таким чином, суд погоджується з доводами сторони відповідача, що позивач повністю усвідомлював умови укладеного попереднього договору, більше того, виконав його у повному обсязі, а отже твердження останнього не можуть бути прийняті судом у якості доказів як підстави визнання відсутності права у відповідача на нарахування пені. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов необґрунтований і доводи, на які позивач посилається як на підставу позову, спростовано стороною відповідача. V. Розподіл судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, як у задоволенні позову суд відмовив, судовий збір, сплачений при поданні позовної заяви у розмірі 2 566, 00 грн, покладається на позивача /а. с. 10, 103/. Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: dismissed