Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Представник позивача адвокат Підодвірний Т.І. звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису, вчиненого 25.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем та зареєстрованого в реєстрі за №11391, про стягнення з його довірителя на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ», заборгованості у розмірі 15271,70 грн., таким, що не підлягає виконанню. Крім того, просить стягнути з відповідача судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 536,80 грн. та позовної заяви у розмірі 1073,60 грн. а також витрати на правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн. Вимоги позовної заяви обґрунтовує тим, що нотаріус при вчиненні вищевказаного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис вчинено в порушення Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, оскільки договір, на підставі якого відбувалось стягнення заборгованості, не був посвідчений нотаріально. Разом з позовною заявою позивач направив клопотання про витребування доказів, а саме: у приватного виконавця нотаріуса виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесі Вікторівни виконавчий напис №11391, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем від 25.01.2021 року. Представник відповідача відзив на позовну заяву не надав. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, пояснень щодо поданого позову не надали. Заяви (клопотання) учасників справи Позовна заява надійшла до Лисянського районного суду Черкаської області 05.02.2024. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано у провадження судді Чорненькій О.І. Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 09.02.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 10 годину 11.03.2024, задоволено клопотання представника позивача - адвоката Підодвірного Т.І. про витребування у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесі Вікторівни доказів, а саме: виконавчий напис №11391, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем від 25.01.2021. На судовий розгляд справи позивач та його представник - адвокат Підодвірний Т.І. не прибули, натомість у позовній заяві представник позивача просить здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження та без участі сторони позивача, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не прибув, відзиву на позовну заяву не надав. Однак, надіслано до суду клопотання, в якому просить суд у разі задоволення позовних вимог зменшити розмір витрат на правничу допомогу та вважає можливою сумою до стягнення витрат на правничу допомогу з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» в розмірі 1500,00грн., посилаючись на обгрунтування викладені у клопотанні. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна у судове засідання не прибула, натомість на адресу суду надіслала витребуваний судом виконавчий напис №11391 від 25.01.2021року. Про розгляд справи її повідомлено належним чином, а саме шляхом надіслання поштового відправлення, яке отримано адресатом особисто, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням від 13.02.2024 та отриманням судової повістки через електронний кабінет 13.02.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович у судове засідання не прибув. Про розгляд справи повідомлений судовою повісткою, надісланою до електронного кабінету 13.02.2024. Таким чином, учасники справи вважаються належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, що відповідає вимогам статті 130 ЦПК України. За таких обставин суд розглядає справу за наявними письмовими матеріалами. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини встановлені судом З матеріалів справи судом встановлено, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 11391 від 25.01.2021, про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» в розмірі 15271,70 грн, код ЄДРПОУ 39992082. Сума заборгованості складається з 5099,00 грн - прострочена заборгованості за сумою кредиту, 2549,80 грн - прострочена заборгованість за комісією, 5099,00 грн - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 2523,90 грн.- строкова заборгованість по несплачених відсоткам за користування кредитом. Загальна сума, що підлягає стягненню з боржника - 15 271,70 грн. Виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення, тобто з 25.01.2021. Строк пред`явлення виконавчого напису до виконання 3 роки. Позивач вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача. Нотаріус зазначену обставину не перевірив і незаконно вчинив виконавчий напис, у зв`язку з чим виникає необхідність визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. З позовної заяви встановлено, що позивач не отримувала повідомлення про перехід права вимоги від ТОВ "КФ.ЮА" до ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПРОФІТ КАПІТАЛ". Відповідачем жодної вимоги щодо усунення порушень основного зобов`язання до позивача не надсилалося. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником предявлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт є отримання боржником вимог стягувача з підписом боржника про його отримання . Отже судом не встановлено безспірності вимог відповідача . Судом встановлено, що 28.05.2021 Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. на підставі виконавчого напису №11391 виданого 25.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. відкрито виконавче провадження № [NUMBER]про стягнення з боржника, яким є [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» заборгованість в розмірі 15271,70 грн. Про факт існування виконавчого провадження позивач дізналася з офіційного сайту «Автоматизована система виконавчого провадження». 12.12.2023 року позивачем було направлено запит до приватного виконавця Сидорук Л.В, про отримання матеріалів виконавчого провадження, в тому числі і оскаржуваного виконавчого напису. Приватним виконавцем відповіді не направлений запит та виконавчий напис нотаріуса позивачу не надано, що є порушенням порядку виконання. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтями 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Оскільки у позивача не було ніяких відносин з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» і позивач не отримував від цієї фінансової установи ніяких кредитів або інших коштів, позивач вимушений звернутися до суду і просити суд, визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та витребувати у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. виконавчий напис №11391, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. на підставі ст.ст. 83,84 ЦПК України. На виконання ували суду від 09.02.2024 приватним викнавцем Сидорук Л.В. виконавчого округу Дніпропетровської області приєднано до матеріалів цивільної справи виконавчий напис №11391, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 25.01.2021, який досліджено в судовому засіданні. Окрім того, судом досліджено докази, що стосуються розподілу судових витрат в частині стягнення з відповідача орієнтовно понесених позивачем судових витрат у вигляді професійної правничої допомоги в сумі 7500 грн. В підтвердження судових витрат, позивачем надано договір про надання правової допомоги, копію акту виконаних робіт по договору про надання правової допомоги, ордер на надання правничої допомоги, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, які були оформлені у встановленому законом порядку. Відповідачем надіслано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якій просить суд звернути увагу на те, що справа є малозначною, предметом спору є немайновий спір, підготовка позовної заяви не потребує значних глибинних правових досліджень, заявлені витрати є є завищені та неспівмірними із складністю справи. В разі задоволення позовних вимог вважає можливою сумою до стягнення витрат на правничу допомогу з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» в розмірі 1500,00грн. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі статтею 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до пункту 1.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі - Порядок), перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин", відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у ст. 88 Закону України "Про нотаріат". Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені ст. 88 Закону України "Про нотаріат" умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням ст. 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", згідно якого визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Київський апеляційний адміністративний суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. Ухвалою від 06.03.2017 у справі № 826/20084/14 Вищий адміністративний суд України відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 та до закінчення касаційного розгляду зупинив її виконання. Касаційний розгляд справи було закінчено винесенням ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, яка згідно інформації ЄДРСР України була опублікована 13.11.2017. Тобто на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису дія постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 була відновлена. Встановлено, що резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" № 23 від 21.03.2017. Резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" № 92 від 24.11.2017. Таким чином, застосуванню при вирішенні спору підлягає саме Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку та підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України № 2075 від 11.11.1999, № 693 від 24.04.2000 та № 1602 від 29.11.2001. Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, після скасування внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів нотаріально посвідчених договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З огляду на вказане, в момент вчинення виконавчого напису №11391, а саме 25.01.2021 були відсутні правові підстави для його вчинення. Крім того, на думку суду, неможливість вчинення виконавчого напису у цій справі була обумовлена й іншими обставинами. Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. В постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15-ц зазначено, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена також Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється таким чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, чи направлялась стягувачем вимога боржнику про погашення суми заборгованості за кредитом (усунення порушень вимог кредитного договору). Суд враховує, що позивачу не була направлена та не надходила вимога від Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» про погашення боргу та повідомлення про перехід права вимоги від Товариства з обмеженою відповідальністю "КФ.ЮА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПРОФІТ КАПІТАЛ" щодо укладеного кредитного договору № 1-1-122029 від 04.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КФ.ЮА" та [PERSON] . Також судом враховано, що виконавчий напис вчинено в порушення Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, оскільки договір, на підставі якого відбувалось стягнення заборгованості, не був посвідчений нотаріально. Оскільки відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, враховуючи, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, а також нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, також відсутні примірник кредитного договору №1-1-122029 від 04.01.2019 та підстави права вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» до [PERSON] , суд приходить висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги [PERSON] визнати такими, що підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Згідно з квитанцією про оплату № 8900-4528-7376-4598 від 22.12.2023 позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у сумі - 1073,60 грн, які підлягають стягненню з відповідача. Доказів щодо сплати позивачем судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 536,80 грн. суду не надано, тому не підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати у тому числі на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивачем [PERSON] 11.12.2023 укладено договір про надання правової допомоги з адвокатом Підодвірним Т.І. Відповідно до п. 3 зазначеного договору замовник - [PERSON] зобов`язана оплатит адвокату (виконавцю) вартість наданих послуг з надання професійної правової домоги у готівковій формі на підставі акту приймання-передачі виконаних робіт. 11.12.2023 між позивачкою [PERSON] та адвокатом Підодвірним Т.І. підписано Акт виконаних робіт по договору про надання правової допомоги, з переліком виконаних робіт та їх вартість. Загальна вартість послуг з надання професійної правової допомоги склала 7500 грн. Відповідно до акту оплата виконаних робіт за договором [PERSON] проведена в готівковій формі в сумі - 7500 грн. Відповідачем заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги та в разі задоволення позовних вимог вважає можливою сумою до стягнення витрат на правничу допомогу з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» в розмірі 1500,00грн. В обгрунтування клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги вказує, що заявлені позивачем витрати на правничу допомогу в сумі 7500 грн. є неспівмірними із складністю справи. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвокатаза представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договорупро надання правничої допомоги та на підставі відповдіних доказів щодо обсягунадання послуг івиконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхіжних для надання правничої допомоги. Розмір витрат наоплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, затраченим адвокатом виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу, судом враховано, що вказана справа є незначної складності; розглядається судом як малозначна справа; предметом спору у вказаній справі є немайновий спір; у аналогічних правовідносинах сформована значна судова практика; час, затрачений адвокатом на підготовку позову та витребування доказів, є незначним; ціна позову та значенням справи для сторони також є незначними; адвокат неприймав участі у розгляді вказаної справи. З огляду на викладене, суд, прийшов до висновку про часткову обгрунтованість клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, та вважає що до стягнення підлягають витрати на правничу допомогу в сумі 4000 грн. Таким чином, з урахуванням викладеного з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» , ЄДРПОУ 39992082 на користь позивачки [PERSON] підлягають стягненню: сплачені останньою судовий збір у загальному розмірі 1073,60 грн. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 4000 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 133-141, 223, 258- 259, 263-265, 274 ЦПК України, суд -

Outcome: approved