Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути заборгованість за договором №190826-9241-1 від 26.08.2019 у розмірі 17 130,00 грн. станом на 24.11.2022. В обґрунтування позовних вимог мотивує тим, що 26.08.2019 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та [PERSON] був укладений договір № 190826-9241-1, відповідно до умов якого позивачем надано відповідачу кредит у розмірі 3000 грн., строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ КБ «Приват Банк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7% від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Вказаний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua https://monetka.ua та підписання договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» виконало свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит. Відповідач від виконання своїх зобов`язань за договором ухиляється, у зв`язку з чим виникла заборгованість. 26.08.2021 р. між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» укладено Договір відступлення права вимоги № 26/08/2021-Р/М-4, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 190826-9241-1від 26.08.2019 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто». Станом на 24.11.2022 р. за відповідачем утворилась заборгованість за договором № 190826-9241-1від 26.08.2019 в розмірі 4530 грн., яка складається з 3000 грн. - заборгованість за кредитом, 1530 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.2 кредитного договору за ставкою 1,7 % за період з 26.08.2019 р. по 25.09.2019 р. Відповідач добровільно погасити заборгованість не бажає, тому просить задовольнити позов. Рух справи. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 грудня 2022 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 липня 2023 року витребувано у АТ «КБ «ПриватБанк» інформацію чи було емітовано на ім?я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжну карту № [NUMBER] ; надати виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 26.08.2019 року по 31.08.2019 року; ?надати інформацію про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 26.08.2019 року по 31.08.2019 року; надати інформацію чи знаходиться номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] (РНОКП [NUMBER] ). Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. 31.05.2023 р. відповідач подав відзив на позов, в якому заперечив проти задоволення позову, мотивує тим, що відповідач не був належним чином ознайомлений з умовами договору щодо сплати процентів, факт отримання кредитних коштів не заперечує. 20.06.2023 р. позивач подав відповідь на відзив, мотивує тим, що [PERSON] належним чином був ознайомлений з у мовами кредитного договору, надав згоду на укладення договору на запропонованих умовах, тому має виконати зобов`язання за договором в повному обсязі. В суді представник відповідача заперечив проти задоволення позову, мотивує тим, що надаючи згоду на укладення кредитного договору, відповідач не погодився на сплату процентів, отрмання суми кредиту не заперечує, однак просить застосувати строки позовної давності, оскільки строк закінчився 26 вересня 2022 р., а з позовом позивач звернувся 3.12.2022 р. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 26.08.2019 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] укладений кредитний договір № 190826-9241-1. На підтвердження укладення договору №190826-9241-1 від 26.08.2019 позивачем відображено послідовність укладення даного договору, де видно, що 26.08.2019 о 19:29 год. відповідачем здійснено авторизацію в особистому кабінеті на сайті веб-сайті позивача https://monetka.com.ua, 19:37:57 год. створено пропозицію про укладення кредитного договору (оферти) в особистому кабінеті позичальника; позичальнику відправлено SMS повідомлення про погодження кредиту з ідентифікатором (кодом) для підписання акцепту та укладення договору; о 19:38:14 год. позичальником підписано одноразовим ідентифікатором та відправлено Товариству електронне повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір (акцепт); о 19:38:21 год. друкована форма укладеного кредитного договору розміщена в особистому кабінеті позичальника; о 19:38:21 год. кредитні кошти перераховано на картку позичальника. Відповідно довідки ТОВ «Девелопмент Інновейшинс» № 15466 від 21.11.2022 р. смс-повідомлення від «MONETKA» з текстом «Для подтверждения согласия с условиями Договора введите 137422» було доставлено на номер [NUMBER] за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон» 26.08.2019 р. о 19:37:57 год. 26.08.2019 о 19:38 год. відповідачем був підписаний кредитний договір шляхом введення одноразового ідентифікатора 137422. Згідно інформації АТ КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0.0/7-230714/37342 від 18.07.2023 р. на [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] . Номер телефона, на який відправляється інформація про підтвердження операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] , в період - 26.08.2019 р. по 31.08.2019 р. та який знаходиться в анкетних даних [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , [NUMBER] . Кредитні кошти були направлені відповідачу 26.08.2019 на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується випискою по рахунку за період з 26.08.2019 р. по 31.08.2019 р. Згідно виписки по рахунку 26.08.2019 р. зараховано на картку [PERSON] 3000,00 грн. За умовами договору ТОВ надало позичальнику грошові кошти в розмірі 3000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного в п.1.3 цього договору. Кредит надається на споживчі цілі (п. 1.1. договору). Сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом - 1,7% від суми кредиту за кожний день користування кредитом у межах строку, визначеного в п. 1.3 цього договору (п. 1.2 договору). Строк надання кредиту та строк дії договору становить 30 днів, але в будь-якому випадку строк користування грошовими коштами, наданими у кредит, не може становити менше 3 календарних днів. Строк надання кредиту може бути подовжений в порядку та на умовах, визначених цим договором (п.1.3 договору). 26.08.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» укладено Договір відступлення права вимоги № 26/08/2021-Р/М, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 190826-9241-1від 26.08.2019 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто». За розрахунком позивача у зв`язку з порушенням зобов`язань за договором заборгованість за договором № 190826-9241-1 від 26.082-19 р. станом на 24.11.2022 р. становить 17 130 грн., яка складається з 3000 грн. - заборгованість за кредитом, 1530 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.2 кредитного договору за ставкою 1,7 % за кожен день користування кредитом за період з 26.08.2019 р. по 25.09.2019 р. (включно), 12 600 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.3.3 кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 26.02.2019 р. по 23.01.2020 р. (включно)відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Норми права, застосовані судом. Відповідно до частини першої статті 626 ЦЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщосторони в належнійформідосяглизгоди з усіхістотних умов договору. Істотнимиумовами договору є умови про предмет договору, умови, щовизначені законом як істотні, або є необхідними для договорівданого виду, а також усітіумови, щодояких за заявою, хоча б однієїізсторінмає бути досягнутозгоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини п`ятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторонни електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://monetka.com.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінніст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. За змістом ст.ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. За змістом частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Висновки суду. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач підписав електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, факт укладення договору знайшов своє підтвердження належними доказами та узгоджується із ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати усі умови, які були в ньому закріплені, в тому числі зі сплати відсотків. Умовами договору передбачені відсотки за користування кредитом в розмірі 1,7% від суми кредиту за кожний день користування кредитом за кожний день користування кредитом у межах строку, визначеного в п.1.3 цього договору (п.1.2). У випадку порушення строків поверенння кредиту, встановлених п. 1.3 договору (з урахуванням пролонгації строку дії договору), позичальник сплачує товариству плату за користування кредитом за підищеною ставкою 3,5% від суми несвоєчасно повернтого кредиту за кожний день користування кредитом понад строк, зазначений у п.1.3 цього договору (п.3.3). У зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість, яка за розрахунком позивача є в сумі 17 130 грн., яка складається з 3000 грн. - заборгованість за кредитом, 1530 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.2 кредитного договору за ставкою 1,7 % за період з 26.08.2019 р. по 25.09.2019 р. та 12600 грн. заборгованість за нарахованими процентами за ставкою 3,5% відповідно до п.3.3 кредитного договору за ставкою 1,7 % за період з 26.09.2019 р. по 23.01.2020 р. включно відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Оцінивши зібрані у справі докази, що підтверджують підписання між сторонами у справі зазначеного кредитного договору, погодження наведених в ньому умов і їх неналежне виконання відповідачем, що відповідачем не заперечується, суд дійшов висновку про порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором та наявність підстав для їх задоволення в частині стягнення суми кредиту та процентів за користування кредитним коштами протягом строку, погодженого сторонами в кредитному договорі. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України). Частиною третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживача. Положеннями частини другої статті 536, частини другої статті 625 та статті 627 ЦК України не обмежено право сторін визначити у договорі розмір процентів за неправомірне користування чужими грошовими коштами. Однак, диспозитивний характер цих норм у цілому обмежується положенням частини другої статті 625 ЦК України, яка зазначає про стягнення трьох процентів річних, що має наслідком визначення таких процентів саме у річних, а не будь-яким іншим способом обчислення процентів за умовами договору. Згідно з визначенням неустойки, що передбачена положеннями статті 549 ЦК України, грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредитору у разі порушення зобов`язання, що обчислюється у процентах від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, є пеня. Отже, проценти за користування чужими грошовими коштами, які за умовами пункту 3.3 укладеного між сторонами Договору від 26.08.2019 року, нараховуються за кожен день прострочення виконання зобов`язання, за своєю правою природою, ураховуючи спосіб їх обчислення за кожен день прострочення, підпадають під визначення пені. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що визначені сторонами у пункті 3.3 Договору від 26.08.2019 року проценти, з урахуванням положень статті 549 ЦК України, є пенею. В постанові ВП Верховного Суду від 18.03.2020 р. у справі № 902/417/18 зроблений висновок про те, що санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань і розмір процентів як відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання може бути зменшений судом. Врахувавши вищенаведені вимоги законодавства, суд дійшов висновку про зменшення суми нарахованих процентів (пені) за пунктом 3.3 кредитного Договору від 26.08.2019 року до 1000 грн. Отже, вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченому у частині третій статті 509, частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Клопотання відповідача про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню, оскільки такий строк позивачем не пропущений. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідстав нетвердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Правничу допомогу ТОВ «ФК «Ріальто» у справі надавав адвокат Руденко К.В. на підставі договору про надання юридичних послуг № 02/06/2022 від 02.06.2022 р. Згідно акта приймання-передачі наданих послуг № 3 від 02.06.2022 до договору № 02/06/2022 від 02.06.2022 вартість юридичних послуг адвоката Руденка К.В. за підготовку позовної заяви, клопотань про витребування доказів, складання адвокатського запиту складає 9000,00 грн., представником позивача заявлено вимогу про стягнення 9000 грн. за надання правничої допомоги. У відповідності до п. 3.ч. 2, ч. 13 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 825,68 грн. та 2995,20 грн. витрат на правову допомогу пропорційно обсягу задоволених вимог (33,28%). На підставі викладеного,

Outcome: partial