Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства, а саме, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком малолітньої дитини заявниці - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог заяви зазначено, що [PERSON] у лютому 2021 року почала стосунки з [PERSON] , [INFO] . Через два місяці після знайомства, у квітні 2021 року, [PERSON] та [PERSON] почали проживати разом у квартирі, що належить матері заявниці, за адресою [ADDRESS] . У квітні 2021 року заявниця та [PERSON] поїхали в Польщу, де вони працювали разом та проживали однією сім`єю. Після повернення в Україну [PERSON] та [PERSON] продовжували проживати разом в квартирі матері заявниці або в квартирі, де проживав [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . За цією адресою також проживала мати [PERSON] - [PERSON] , його вітчим та молодша сестра. Заявниця [PERSON] та [PERSON] любили один одного, проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, мали взаємні права та обов`язки як чоловік та дружина, вели спільний побут, мали спільні витрати, піклувались один про одного. [PERSON] та [PERSON] разом проходили період вагітності, чекали на народження [PERSON] . Шлюб вони не реєстрували, через особисті обставини. Восени 2021 року заявниця завагітніла від [PERSON] , про що йому повідомила. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] . На той час вони перебували у Польщі, тому факт народження дитини підтверджується повним витягом свідоцтва про народження від 09 червня 2022 року, що видане відділом реєстрації актів громадянського стану в м. Вроцлав. Оскільки заявниця та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі та через необізнаність стосовно законодавства іншої держави, інформація про батька дитини була внесена на підставі слів [PERSON] . Під час першого півроку життя сина [PERSON] , [PERSON] проживав разом з ним та заявницею, здійснював догляд за дитиною. Проте, у зв`язку із повномасштабним вторгненнням в Україну російської федерації, [PERSON] добровільно пішов на військову службу та 01 березня 2023 року був призваний за контрактом до військової частини [NUMBER] . 12 травня 2023 року на адресу [PERSON] , матері [PERSON] прийшло сповіщення сім`ї № [NUMBER] , згідно із яким солдат [PERSON] [INFO] в районі н.п. Білогорівка Бахмутського району, Донецької області, загинув внаслідок мінометного обстрілу, отримавши поранення несумісні з життям під час виконання бойового завдання. Факт смерті [PERSON] підтверджується також Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16 травня 2023 року, що видане Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського району Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Встановлення факту батьківства для заявниці має важливе особисте значення, адже вона хоче аби її син знав та мав підтвердження того, ким був його батько. Також встановлення батьківства потрібно [PERSON] для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а також пільг для її сина у зв`язку із загибеллю батька. Ухвалою судді від 08 вересня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі №607/16595/23. 30 жовтня 2023 року Тернопільським міськрайонним судом зареєстроване клопотання представника заявниці [PERSON] , адвокатки Дячук С. І. про залучення до справи заінтересованої особи - [INFO] (далі - [INFO]). Клопотання обґрунтовувано тим, що встановлення факту батьківства необхідне заявниці зокрема і для того, аби в інтересах сина реалізувати його право на виплату одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі його батька [PERSON] , а відповідно до «Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 45, саме [INFO] уповноважене розглядати питання щодо призначення членам сім`ї загиблих військовослужбовців одноразової грошової допомоги. Ухвалою суду, постановленою судом без виходу до нарадчої кімнати у судовому засіданні 30 жовтня 2023 року, вирішено залучити до участі у справі у процесуальному статусі заінтересованої особи [INFO]. 05 грудня 2023 року на адресу суду надійшло клопотання представника [INFO] про закриття провадження у справі. В обґрунтування клопотання представник заінтересованої особи зазначає, що звертаючись до суду з заявою, визначаючи мету встановлення факту, заявниця посилається на необхідність реалізації права на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника, а також пільг для її сина у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, а це вже спір про право, який не може розглядатися в порядку окремого провадження. Також, на думку представника [INFO], є недопустимим ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні у порядку адміністративного судочинства, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим. У спірних правовіднсинах необхідно врахувати правову мету звернення заявниці до суду, яка полягає у захисті її соціальних прав як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, а такий статус має правове значення виключно у публічно-правових відносинах. Відповідно, у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин. Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства. Враховуючи викладене, представник [INFO] просить суд провадження у справі №607/16595/23 за заявою [PERSON] про встановлення факту батьківства закрити. 27 грудня 2023 року судом зареєстровані заперечення представника [PERSON] адвокатки Дячук С. І. на клопотання [INFO] про закриття провадження. В обґрунтування заперечення зазначено, що встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки відповідатиме інтересам дитини, дасть змогу їй юридично закріпити відомості про батька дитини, який загинув, обороняючи свою державу та відповідно отримати передбачені чинним законодавством пільги. На підставі рішення суду (в порядку окремого провадження) заявниця зможе внести зміни в свідоцтво про народження дитини і уже на підставі цього документу подати в його інтересах відповідні заяви, зокрема для отримання дитиною пенсії за втратою годувальника. Право дитини на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника та отримання інших соціальних пільг, у зв`язку з загибеллю батька на війні, є безспірним. Щодо розгляду справи в порядку адміністративного судочинства - адміністративний суд відповідно до своєї предметної юрисдикції не має повноважень розглядати питання встановлення юридичних фактів в приватних відносинах. На основі викладеного, представник заявниці вважає, що питання встановлення батьківства у справі повинно розглядатися у цивільному судочинстві в порядку окремого провадження. 26 січня 2024 року Тернопільським міськрайонним судом зареєстроване клопотання представника заявниці [PERSON] , адвокатки Дячук С. І. про залучення до справи заінтересованої особи [PERSON] , оскільки він є батьком загиблого [PERSON] . Ухвалою суду, постановленою судом без виходу до нарадчої кімнати у судовому засіданні 26 січня 2024 року, постановлено залучити до участі у справі у процесуальному статусі заінтересованої особи [PERSON] . Заявниця [PERSON] в судовому засіданні підтримали вимоги заяви, просила задовольнити їх в повному обсязі. Представник заявниці [PERSON] , адвокатка Дячук С. І. підтримала вимоги заяви та зазначила, що у справі немає будь-якого спору про право, оскільки розглядається лише встановлення факту батьківства, яке ніким не оспорюється. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні, суду повідомив, що йому було відомо про стосунки його сина [PERSON] з [PERSON] та про народження їх спільного [PERSON], якого він визнає своїм онуком. Проти задоволення заяви не заперечує. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надіслала заяву, у якій не заперечувала проти задоволення заяви про встановлення факту батьківства. Підтвердила, що її син [PERSON] є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Представники заінтересованих осіб Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, [INFO] у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, що не перешкоджає суду вирішувати заяву по суті. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що є матір`ю заявниці та тещею покійного [PERSON] , які проживали за адресою [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] мали намір укласти шлюб, однак з початком війни [PERSON] повернувся з Польщі та вступив до лав Збройних Сил України. Коли [PERSON] загинув, його сину [PERSON] не було навіть року. Свідок підтвердила, що [PERSON] є сином [PERSON] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що знайома з [PERSON] більше п`яти років, також добре знала [PERSON] З парою познайомилася у м. Вроцлав, Республіка Польща, де останні працювали та проживали протягом певного періоду часу. Вони мали намір одружитися, але після повернення в Україну [PERSON] пішов служити та загинув на війні. У [PERSON] та [PERSON] є спільний син [PERSON] . [PERSON] визнавав та дуже любив сина [PERSON] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що є сусідкою [PERSON] , яку знає більше 8 років. Їй було відомо, що у [PERSON] є чоловік [PERSON] . Чи перебувала [PERSON] з [PERSON] у зареєстрованому шлюбу їй не відомо, проте вони проживали разом більше року. У пари також є син [PERSON] . [PERSON] , чоловік [PERSON] загинув на війні, до початку служби він проживав разом із [PERSON] та сином [PERSON] по простпекту [ADDRESS] , по сусідству із свідком. [PERSON] гуляв разом із [PERSON] та сином [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши матеріали, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань. Як вбачається з повного витягу свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , місце народження зазначено Вроцлав, країна Польща. У графі дані про батьків вказано мати [PERSON] , [INFO] , місце народження Тернопіль, батько [PERSON] . Зазначений акт складений 09 червня 2022 року у м. Вроцлав, позначення акту 0264011/00/AU/2022/241793. Згідно довідки про реєстрацію особи громадянином України № 61330/536-1904/Н від 02 листопада 2022 року, виданої Генеральним консульством України у Вроцлаві, [PERSON] , який народився [INFO] , зареєстрований громадянином України. Як вбачається з витягу з реєстру територіальної громади № 2023/000546092, сформованого 23 січня 2023 року, [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , з 23 січня 2023 року. [PERSON] , [INFO] , також зареєстрована за адресою [ADDRESS] , що слідує з довідки про реєстрацію місця проживання особи № 25792/28-03 від 30 серпня 2018 року. За змістом сповіщення сім`ї № 4469 [INFO] від 12 травня 2023 року, солдат [PERSON] , [INFO] , водій гранатометного відділення взводу вогневої підтримки гірсько-штурмової роти військової частини [NUMBER] , [INFO] в районі населеного пункту Білогорівка Бахмутського району Донецької області загинув внаслідок мінометного обстрілу, отримавши поранення несумісні з життям під час виконання бойового завдання. [INFO] у віці 21 року помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 16 травня 2023 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районні Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 25 січня 2024 року на запит суду від Першої Тернопільської нотаріальної державної нотаріальної контори надійшла відповідь про те, що після померлого [INFO] [PERSON] спадкова справа не заведена, заповіти відсутні, що також підтерджується Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та заведені на їх підсаві свідоцтва про право на спадщину) № 75488858 та зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 75494588. 25 січня 2024 року на запит суду від [INFO] надійшла відповідь № 11/3/1257, що після загиблого військовослужбовця [PERSON] прийнято документи від батька [PERSON] та матері [PERSON] для подальшого прийняття та призначення комісією Міністерства оборони України рішення щодо виплати належної одноразової грошової допомоги (до відповіді додано завірені копії заяв та доданих до них документів). 31 січня 2024 року від [INFO] отримано відповідь на запит суду № 1303, яка містить інформацію вже викладену судом у попередньому абзаці, а також копію належним чином засвідченої Доповіді № 9349 від 30 серпня 2023 року про результати проведеної роботи щодо встановлення осіб, які можуть звернутися в ОГД, де також є відомості про сина померлого [PERSON] та вказано, що батьківство буде встановлюватися. До матеріалів справи надано фотографії [PERSON] та їх спільного із заявницею сина, які свідчать про те, що померлий визнавав [PERSON] своїм сином, проводив з ним свій час, вони спільно гуляли, спали, святкували важливі події. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми. Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який зокрема вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно до ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. У відповідності до ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За приписами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю сторін. Одним із способів захисту сімейних прав є встановлення правовідношення (ч. 2 ст. 18 Сімейного кодексу України (далі - СК України)). Дитина має право знати своїх батьків (ч. 1 ст. 7 Конвенції про права дитини). У виниклих правовідносинах факт батьківства встановлюється в порядку окремого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до вимог ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Стаття 130 СК України регламентує, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу (матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття). Таким чином, заява може бути подана певним колом осіб, та зазвичай встановлення факту батьківства проводитися в порядку окремого провадження, а не позовного, проте, якщо встановлення факту батьківства зачіпає інтереси спадкоємців померлого, справа має бути розглянута в порядку позовного провадження. Отож, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Як вбачається з роз`яснень у абз. 1 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог статей 77, 78 ЦПК України. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та заінтересованих осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків. У даній справі предметом розгляду є встановлення факту батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , місце народження - Вроцлав, країна - Польща, що необхідно для реалізації дитиною громадянських прав, гарантованих Конституцією України для всіх громадян України, в тому числі для оформлення виплат, передбачених законодавством України родичам військовослужбовця. Судом встановлено, що [PERSON] та померлий [PERSON] проживали разом, однією сім`єю, мали спільний побут, взаємні права і обов`язки як подружжя, однак у зареєстровану шлюбу вони не перебували. Від цих стосунків у [PERSON] та померлого [PERSON] народився син - [PERSON] , реєстрація [PERSON] якого відбулася в Республіці Польща, де на той час перебували батьки дитини, батько записаний зі слів матері. Після народження сина [PERSON] та померлий [PERSON] повернулися в Україну, де продовжили проживати разом однією сім`єю як подружжя, вони вели спільне господарство, піклувалися про сина [PERSON] , займалися спільно його вихованням та утриманням. У березні 2023 року [PERSON] вступив до ла ЗСУ, ніс службу у військовій частині [NUMBER] та [INFO] року в районі населеного пункту Білогорівка Бахмутського району Донецької області загинув, а тому заявниця звернулася до суду про встановлення факту батьківства померлого стосовно їх спільного сина [PERSON] . З врахуванням викладеного, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд, доходить до висновку, що заяву слід задовольнити, встановити факт батьківства, а саме, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , місце народження - Вроцлав, країна - Польща. Щодо клопотання про закриття провадження у справі поданого представником [INFO], то суд зазначає наступне. В ході розгляду заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства не було встановлено спору про право, оскільки після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, заповіти, складені від імені цього спадкодавця, відсутні. Батьки померлого визнають його батьківство щодо дитини [PERSON] . Щодо публічно правового характеру заяви, то такий також відсутній. Велика Палата ВС у постанові від 18 січня 2024 року у cправі № 560/17953/21 звернула увагу на неефективність підходу до визначення юрисдикційності спорів про встановлення юридичних фактів у судовому порядку залежно від мети звернення та наявності в заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень. Адже це не сприятиме належному способу захисту порушеного права заявника, бо призведе до необхідності доказування одних і тих же обставин, подій та фактів при кожному зверненні до судів різних юрисдикцій. Встановлення факту батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є підставою для звернення [PERSON] , в інтересах малолітнього сина [PERSON] , до Міністерства оборони України із заявою про отримання одноразової грошової допомоги як члену сім`ї померлого військовослужбовця, однак не є безумовною підставою для виплати такої допомоги. Тільки в разі відмови Міністерства оборони України у виплаті такої допомоги між сторонами можливий публічно-правовий спір, який розглядається за правилами адміністративної юрисдикції. На підставі викладеного,

Outcome: approved