Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

26.06.2023 представник позивача [PERSON] - [PERSON] подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить виділити у власність квартиру загальною площею 29,1 м.кв., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у власність [PERSON] та стягнути з неї на користь позивача 130021,00 грн. компенсації за його частку у праві спільної сумісної власності на квартиру. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.07.2022 рішенням суду, шлюб між ним та [PERSON] було розірвано. Вказує, що у шлюбі подружжям була придбана однокімнатна квартира, яка відповідно до звіту про оцінку майна, оцінена за ринковою вартістю в сумі 260042 грн. Виходячи із рівності часток [PERSON] просить суд стягнути на його користь із [PERSON] компенсацію за його частку в квартирі у сумі 130021 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 27.07.2023 відкрито провадження в справі, визначено, що розгляд справи проводитиметься за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 16.10.2023 представник [PERSON] - [PERSON] подала зустрічну позовну заяву в якій просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , а саме у стягненні на користь [PERSON] 130 021,00 грн компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, вказуючи, що вищевказана не є спільною сумісною власністю подружжя, а придбана за її особисті кошти. Також зазначає, що за час перебування у шлюбі ними було придбано автомобіль марки ВАЗ 2103, 1978 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , вартість якого становить 12200 грн., мотоцикл ЯВА 350, 1988 року випуску, двигун [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , орієнтовна вартість якого становить 16500 грн.; бензопила марки Могилев БМ-5,5 орієнтовною вартістю 2847,00 грн, фен Eurotes 112/2400 орієнтовною вартістю - 675,68 грн, шліфувальна машина Procraft HW 1200Е 125 мм орієнтовною вартістю -1475 грн., мотокоса Тайга ТБТ -3700 орієнтовною вартістю 3090 грн., а тому просить визнати вищевказане майно спільною сумісною власністю та стягнути на її корить грошову компенсацію вартості переліченого майна подружжя у сумі 18393,84 грн. Ухвалою суду від 09.11.2023 підготовче провадження у справі закрито , призначено справу до судового розгляду по суті. 28.12.2023 представник [PERSON] - [PERSON] подала заяву про зменшення позовних вимог та просить визнати спільною сумісною власністю подружжя автомобіль марки ВАЗ 2103, реєстраційний номер [NUMBER] , мотоцикл ЯВА 350, 1988 року випуску, двигун [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , бензопилу марки Могилев БМ-5,5, промисловий фен Eurotes 112/2400, кутову шліфувальну машина Procraft HW 1200Е 125 мм, припинити її право власності на частину автомобіля марки ВАЗ 2103, реєстраційний номер [NUMBER] , мотоцикла ЯВА 350, 1988 року випуску, двигун [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , бензопили марки Могилев БМ-5,5, промислового фена Eurotes 112/2400, шліфувальної машини ProcraftHW І200Е 125 мм, та стягнути з відповідача на корить грошову компенсацію вартості переліченого майна подружжя у сумі 16848,84 грн. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні підтримала подану ними позовну заяву, вказала що сторони перебуваючи у шлюбі придбали однокімнатну квартиру, власником якої зареєстрована відповідачка, і вважає таку спільно нажитим майном. Вказала, що вже було подано позовну заяву про поділ такого майна, але оскільки сторони помирилися, то від позову позивач відмовився. [PERSON] \~в судовому\~засіданні просив\~його позовні\~вимоги задовольнити\~та стягнути\~на його\~користь грошові\~кошти за\~належну йому\~частину в\~квартирі,\~яка була\~придбана ними\~спільно в\~шлюбі.\~Також зазначив,\~що в\~нього залишився автомобіль марки\~ВАЗ 2103,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] \~та бензопила,\~де знаходиться промисловий фен йому не відомо, а шліфувальної машини у них не було. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог [PERSON] , вказала, що квартиру [PERSON] придбала за власні кошти, просила задовольнити поданий ними зустрічний позов та відшкодувати належні їй кошти. Вказала, що авто знаходиться у [PERSON] , косарку вона забрала. Допитаний в судовому засіданні 28.12.2023, в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] придбала будинок, який саме він не знає, але пригадує, що [PERSON] приїжджала до нього разом із своїм батьком, щоб позичити у нього 600 доларів, оскільки їй не вистачало для купівлі будинку. Допитана в судовому засіданні 15.02.2024, в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] є її братом, вказала, що перебуваючи в шлюбу із [PERSON] , вони придбали квартиру. Також зазначила, що сторони перебуваючи у шлюбі придбали будинок у с. Великосілки, згодом вони його продали та купили квартиру в м. Кам`янка-Бузька, її з братом батьки також допомагали їм коштами. Заслухавши пояснення сторін у справі та їх представників, покази свідків, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 29.12.1999 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11.06.2022 (а.с.6). Даний шлюб було розірвано на підставі рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 06.07.2022 у справі №446/671/22. Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер майна 2489970, власником квартири, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] є [PERSON] , [INFO] (а.с.7) З договору купівлі продажу квартири від 07.10.2003, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янка-Бузького районного нотаріального округу Приходько Н.М. видно, що [PERSON] продав, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] . (а.с.86) Як видно\~із звіту\~про оцінку\~майна від 26.05.2023 виготовленої ТОВ «Агенство нерухомості «Габріель», а саме 1-кімнатної житлової квартири, загальною площею 29,1 кв.м., яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , її ринкова вартість становить 260042,00 грн. (а.с.8-9) Також встановлено, що власником транспортного засобу ВАЗ 2103, реєстраційний номер [NUMBER] , червоного кольору є [PERSON] і такий набув право власності на нього 18.08.2017, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . (а.с.39) Згідно висновку про вартість майна від 12.10.2023, виконаного оцінювачем СПД [PERSON] , ринкова вартість колісного транспортного засобу, марки, моделі ВАЗ 2103 реєстраційний номер [NUMBER] № шасі (кузова, рами) [NUMBER] , рік випуску 1978, легковий седан-В становить 12200 грн. (а.с.50-51) Таким чином судом встановлено, що за період перебування у шлюбі сторони придбали у власність квартиру за адресою [ADDRESS] , а також транспортний засіб ВАЗ 2103, реєстраційний номер [NUMBER] . Як зазначено у ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Разом з тим, у ч. 1 ст. 57 СК України визначено випадки, коли майно набуте у шлюбі є особистою приватною власністю дружини чи чоловіка і до таких випадків віднесено зокрема випадок, коли майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Саме на цю норму права посилається [PERSON] , вказуючи, що спірна квартира була придбана нею за її особисті кошти. Як на доказ цієї обставини [PERSON] та її адвокат Ройко Т.І. посилаються на те, що згідно договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки від 07.10.2003 [PERSON] продала житловий будинок та земельну ділянку площею 0,1057 га, надану для обслуговування житлового будинку та господарських споруд (а.с.84), а за виручені кошти, та кошти позичені у осіб, які є свідками у справі, вона придбала спірну квартиру. Однак, суд вважає, що такі докази не доводять факту придбання спірної квартири за особисті кошти [PERSON] , оскільки за реалізацію будинку та земельної ділянки [PERSON] отримала оплату у сумі 1500,00 грн., тоді як спірна квартира була придбана за кошти у сумі 6420,00 грн, що у більш як 4 рази є більшим. Крім того, як видно з умов договору купівлі-продажу від 07.10.2003, за яким [PERSON] реалізувала житловий будинок і земельну ділянку, такий будинок був нею набутий також у період шлюбу з [PERSON] , а саме на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2000 (а.с. 89). А тому, кошти, які нею отримані за договором купівлі-продажу від 07.10.2003, є такими, що отримані від реалізації спільного майна подружжя. Суд критично оцінює покази допитаних свідків у частині їх показів щодо того, які кошти були потрачені на придбання спірної квартири, оскільки такі свідки не були присутні ані під час придбання такого майна, ані під час домовленостей про таке придбання, тому такі обставини їм не могло бути відомо. А тому, оскільки інших доказів матеріали справи не містять, а право спільної сумісної власності подружжя презюмується, то суд вважає, що така квартира була об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а не особистої власності [PERSON] . Разом з тим, суд вирішуючи даний спір в частині спірної квартири вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної вимоги щодо грошової компенсації вартості 1/2 частини з огляду на таке. Так, обраний у даній справі спосіб захисту права одного з подружжя на поділ спільного майна подружжя шляхом компенсації його частки у квартирі відповідає положенням ч. 4 ст. 71 СК України та узгоджується із послідовною практикою Верховного Суду, зокрема у постанові від 18.10.2022 по справі №369/13810/20. Однак, судом у межах даної справи встановлено і сторонами визнається та обставина, що [PERSON] вже звертався до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, і ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 24.11.2022 провадження у справі було закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову (а.с. 92-93). Ухвала про закриття провадження у справі є однією із форм процесуального завершення розгляду спору, а відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. З огляду на те, що позивач у цій справі заявив вимогу про поділ майна подружжя шляхом компенсації його частки, а у попередній справі заявив вимогу про поділ майна подружжя шляхом визнання за ним права на 1/2 ідеальну частину, суд вважає, що предмети у цій справі формально є різними, а тому підстави для закриття провадження у справі в цій частині у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України відсутні. Однак, суд наголошує, що позивач відмовився від вимоги про поділ такого майна подружжя загалом, а тому зміна способу такого поділу в майбутньому не може призвести до задоволення такого позову, оскільки право на поділ такого майна між подружжя позивач вже реалізував і є рішення суду, яке набрало законної сили щодо даного конкретного майна. З ухвали суду від 24.11.2022 видно, що позивачу було роз`яснено наслідки такого закриття провадження у справі внаслідок відмови від позову, а інтереси його були представлені професійним адвокатом, а тому він чітко усвідомлював те, що таке майно залишається у власності дружини. Тому, оскільки з моменту набрання законної сили ухвали про закриття провадження у справі з підстав відмови позивача від позову, спірна квартира перестала бути об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, то суд відмовляє у задоволенні позову про її поділ саме з цих підстав, а не з тих, які вказує відповідач за первісним позовом. Вирішуючи зустрічний позов [PERSON] про компенсацію вартості 1/2 частини майна, яке вказано у зустрічній позовній заяві суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. А як зазначено у ч. 2 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Частина 4 цієї статті передбачає, що присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 № 209/3085/20 зазначено, що частини четверта та п`ята статті 71 СК України не передбачають обов`язкову згоду відповідача на присудження позивачеві грошової компенсації замість частки останнього у праві спільної сумісної власності на майно, а також не передбачають обов`язкове внесення відповідачем на депозитний рахунок суду грошової компенсації у спорах, у яких про припинення своєї частки у праві спільної сумісної власності й отримання компенсації на свою користь просить позивач. З огляду на те, що транспортний засіб ВАЗ 2103, реєстраційний номер [NUMBER] був придбаний на ім`я [PERSON] під час шлюбу з [PERSON] , то такий автомобіль є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. А враховуючи те, що такий автомобіль перебуває у користуванні [PERSON] після розірвання шлюбу і він погоджується з його подальшим користування надалі, а [PERSON] на нього не претендує, то суд вважає, що [PERSON] має право на грошову компенсацію 1/2 частини його вартості, яка визначена висновком про його вартість майна від 12.10.2023 на рівні 12200 грн. Відтак, вимога про компенсацію вартості такого транспортного засобу підлягає до задоволення. Стосовно вимоги [PERSON] про припинення права спільної власності на таке майно, то така вимога не є ефективним способом захисту, про що вказано у п. 40 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 №209/3085/20, де зокрема суд виснував, що оскільки унаслідок виділення автомобіля у власність відповідачеві і такого стягнення право спільної сумісної власності на автомобіль припиняється, то окрема вимога припинити право спільної сумісної власності є неефективним способом захисту. Оцінюючи підставність позовних вимог [PERSON] про поділ іншого майна, яке вказано у її зустрічній позовній заяві, суд дійшов висновку, що нею не доведено факт придбання такого майна загалом. Так, у справі наявний реєстраційний документ серії МД №508059 на мотоцикл ЯВА 350, 1988 року випуску, двигун [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] і у такому вказано, що він належить на праві власності [PERSON] , тобто не сторонам у справі. Доводи про те, що таке майно було придбано без відповідного оформлення права власності на одного з подружжя суд відхиляє як безпідставні. Щодо позовної вимоги про компенсацію вартості 1/2 частини бензопили марки Могилев БМ-5,5, промислового фену Eurotes 112/2400 та кутової шліфувальної машини Procraft HW 1200Е 125 мм, то з огляду на те, що будь-яких доказів придбання такого майна, його вартості та часу набуття у власність не надано суду, а відповідач за зустрічним позовом [PERSON] заперечує наявність цього майна на момент розірвання шлюбу, суд вважає, що така позовна вимога не може бути задоволена. Судові витрати у справі необхідно розподілити за правилами ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial