Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-10 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09.08.2023 позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 72323,00 гривні, 3 % річних у розмірі 505,66 гривень, інфляційні витрати в розмірі 2239,18 гривень. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» на користь держави судовий збір у розмірі 969,16 гривень. Постановою Київського апеляційного суду від 06.02.2024 рішення Оболонського районного суду міста Києва від 09.08.2023 залишено без змін. 23.02.2024 до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Коломійця Д.О. про стягнення з відповідача ТОВ «Лелека» на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу на загальну суму 4900,00 грн., оскільки при ухваленні рішення по справі не було вирішено питання про витрати на професійну правничу допомогу. 27.02.2024 до суду від представника відповідача ТОВ «Лелека» надійшло клопотання, у якому просить зменшити розмір витрат на правову допомогу до 3000,00грн., з підстав викладених у клопотанні. Учасники судового процесу у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися. При цьому, у заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача Коломієць Д.О. просив розглядати заяву за відсутності сторони позивача, заяву підтримав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд доходить до наступного висновку. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09.08.2023 позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 72323,00 гривні, 3 % річних у розмірі 505,66 гривень, інфляційні витрати в розмірі 2239,18 гривень. У решті заявлених позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» на користь держави судовий збір у розмірі 969,16 гривень. Постановою Київського апеляційного суду від 06.02.2024 рішення Оболонського районного суду міста Києва від 09.08.2023 залишено без змін. У позовній заяві позивачем був наведений попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, а саме, витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. У заяві, яка була направлена представником позивача [PERSON] - адвокатом Коломієць Д.О. до суду про ухвалення додаткового рішення у даній справі, зазначається, що у відповіді на відзив від 24.02.2023 позивач звертався до суду з проханням розподілити судові витрати, однак, при ухваленні рішення по справі не було вирішено питання про витрати на професійну правничу допомогу. З огляду на часткове задоволення позовних вимог сторона позивача просить стягнути витрати пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 4900,00 грн. (5000,00 грн х 0,98). Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Аналіз змісту наведеної частини статті дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи. Справа за [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів розглядалась судом за правилами загального позовного провадження. Враховуючи особливості розгляду справи у загальному провадженні, відповідна заява стороною позивача про подання додаткових доказів щодо понесених витрат на правничу допомогу має бути подана до виходу суду в нарадчу кімнату. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача у позовній заяві зазначив орієнтовний розрахунок судових витрат. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, позивачем було надано Договір про надання правової допомоги №12 від 26.09.2022 укладений між [PERSON] та адвокатом Коломієць Д.О., Акт наданих послуг №1 від 12.10.2022, квитанцію №М77В-ТРК2-1М8В-Х203 від 16.10.2022 та ордер про надання правничої (правової) допомоги. Пунктом 5.1 договору про надання правової допомоги №12 від 26.09.2022 встановлено, що вартість послуг адвоката, що надаються у відповідності з цим договором, визначається Актами наданих послуг. Згідно з Актом наданих послуг №1 від 12.10.2022 адвокатом Коломійцем Д.О. було надано, а клієнтом [PERSON] прийнято зазначений у акті перелік наданих послуг. Загальна сума витрат на професійну правничу допомогу становить 5000,00 грн. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію квитанції від 16.10.2022 №М77В-ТРК2-1М8В-Х203 про перерахування [PERSON] на користь Коломійця Д.О. 5 000,00 грн. із призначенням платежу «за надання послуг згідно Договору про надання правової допомоги №12 від 26.09.2022». При цьому, слід зазначити, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України), що узгоджується з практикою Верховного Суду, зокрема, постановою від 22.01.2021 року в праві 925/1137/19. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial