Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-14 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. Наприкінці серпня 2023 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS] , а також земельної ділянки площею 3,2548 га з кадастровим номером 3220886400:04:008:0111 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташовується в Київській області, Бориспільський район, Рогозівська сільська рада. За час свого життя [PERSON] заповіт не склав, тому після його смерті спадкування здійснювалось за законом. [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці першої черги за законом у встановленому порядку прийняли спадщину, яка відкрилась після його смерті. [PERSON] запропонувала [PERSON] поділити спадкове майно шляхом передання кожній з них окремого індивідуально-визначеного майна, а саме позивачу житлового будинку, який розташовується за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] земельної ділянки площею 3,2548 га з кадастровим номером 3220886400:04:008:0111 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташовується в Київській області, Бориспільський район, Рогозівська сільська рада. Проте, сторони не дійшли згоди щодо поділу спадкового майна. Тому [PERSON] просила суд поділити спадкове майно, виділивши та визнавши за нею право власності на житловий будинок, який розташовується за адресою: [ADDRESS] . 2. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2023 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання. Крім цього, у Другої бориспільської державної нотаріальної контори Київської області було витребувано належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.88-89). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2024 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.136). 3. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. Позивач та її представник [PERSON] підтримали пред`явлений позов та наполягали на його задоволенні. [PERSON] заперечувала проти задоволення пред`явленого позову. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на його ім`я, серії [NUMBER] (а.с.14). [PERSON] був власником земельної ділянки площею 3,2548 га з кадастровим номером 3220886400:04:008:0111 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташовується в Київській області, Бориспільський район, Рогозівська сільська рада. Вказана обставина підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17 серпня 2023 року (а.с.15). За час свого життя [PERSON] заповіт не склав, тому після його смерті спадкування здійснювалось за законом. До кола спадкоємців першої черги за законом належать [PERSON] та [PERSON] , діти спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила дошлюбне прізвище на « [PERSON] » (а.с.12,13), а також копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.108). Спірні правовідносини регулюються книгою шостою «Спадкове право» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. В силу ч.1, ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1, ч.2 ст.1278 ЦК України частки кожного\~спадкоємця у\~спадщині є\~рівними,\~якщо спадкодавець\~у заповіті\~сам не\~розподілив спадщину\~між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що 24 листопада 2020 року, тобто протягом\~шести місяців\~з дня\~відкриття спадщини[PERSON] подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] (а.с.106). З довідки №758 від 22 вересня 2020 року, виданої Рогозівською сільською радою Бориспільського району (а.с.119) вбачається, що [PERSON] постійно проживала разом з [PERSON] на час відкриття спадщини. Таким чином [PERSON] у встановленому порядку також прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] . У такий спосіб сторони по справі набули у власність в порядку спадкування по частині майна, що ввійшло до складу спадщини після смерті [PERSON] , а саме по частині земельної ділянки площею 3,2548 га з кадастровим номером 3220886400:04:008:0111 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташовується в Київській області, Бориспільський район, Рогозівська сільська рада. Всупереч вимозі, передбаченої ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України позивачем та її представником [PERSON] не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження тієї обставини, що [PERSON] був власником спірного домоволодіння. Оскільки, технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду, виготовлений 09 квітня 1991 року (а.с.16-20), а також довідка, видана Рогозівською сільською радою Бориспільського району (а.с.21) за змістом якої [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , не є правовстановлюючими документами. Вказані обставини свідчать про те, що за час свого життя [PERSON] не набув право власності на спірне домоволодіння, тому згідно з ч.1 ст.1218\~ЦК України вказане речове право не ввійшло до складу спадщини, що відкрилась після смерті його смерті, та не було успадковано [PERSON] та [PERSON] . Позивач не набула право власності на частину спірного домоволодіння та згідно з ч.2 ст.1278\~ЦК України не має права вимагати виділення її частки у вказаному об`єкті нерухомого майна в натурі. З огляду на це, суд вважає, що відсутні правові підстави для визнання за позивачем права власності на житловий будинок, який розташовується за адресою: [ADDRESS] . Тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] належить відмовити. 7. Розподіл судових витрат. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції до платіжної інструкції від 29 серпня 2023 року (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 6108 гривень. Зважаючи на те, що у задоволенні пред`явленого нею позову відмовлено, тому підстави для відшкодування понесених судових витрат, відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed