Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

[PERSON] 21 квітня 2023 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] та просить розірвати укладений між ними шлюб, який був зареєстрований 16 квітня 2010 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, за актовим записом № 181. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 16 квітня 2010 року, спільних дітей не мають. Сторони фактично перестали підтримувати між собою шлюбні відносини з грудня 2022 року, так як сімейні стосунки останнім часом у них не склалися, постійно виникали сварки, так як кожний має різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства. Тому можливість подальшого спільного життя і збереження шлюбу стало неможливим. Ухвалою суду від 19 травня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, на позовних вимогах наполягала. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що шлюб, зареєстрований 16 квітня 2010 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, за актовим записом № 181, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, можливість їх відновлення втрачена. Згідно зі ст.\~112\~СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ст. 114 ч. 2 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивачка не вказала на якому прізвищі бажає залишитись після розірвання шлюбу, тому суд залишає їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved