Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-29 00:00:00

19.01.2024 представник позивача звернувся в суд з позовною заявою, в якій просив стягнути солідарно з відповідачів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» 12515,80 грн заборгованості за спожиту електричну енергію. В обгрунтування позову послався на те, що позивач здійснює постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , та за цією адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Із даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що співвласниками квартири за вищевказаною адресою є [PERSON] , яка померла [INFO] та відповідачі. [PERSON] та [PERSON] є споживачами електричної енергії в розумінні закону. Відповідачі свої зобов`язання в частині повної та своєчасної оплати спожитих послуг належним чином не виконували, внаслідок чого утворилася заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.11.2021 по 01.11.2023 у розмірі 12515,80 грн. 05.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, 27.02.2024 подав клопотання про закриття провадження у справі, оскільки відповідачами 02.02.2024 сплачено заборгованість за спожиту електричну енергію, що є предметом даного спору, зазначив, що станом на 27.02.2024 предмет спору у даній справі відсутній. Просив закрити провадження у справі, повернути суму сплаченого судового збору, розгляд справи здійснювати у відсутності представника позивача. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності, відзиву не подали. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на таке. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №360861367 від 04.01.2024. [PERSON] померла [INFO] . Відповідачами було здійснено приєднання до умов публічного договору про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання електричної енергії та часткової оплати її вартості (остання оплата за електричну енергію за вказаним особовим рахунком була здійснена 30.12.2021). Згідно із п. 2.1 Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. П. 6.2 Договору визначає зобов`язання Споживача забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору. Згідно із Комерційною пропозицію розрахунковим періодом за Договором є календарний місяць. Рахунок (платіжний документ) надається на початку періоду наступного за розрахунковим. Оплата здійснюється протягом 10 робочих днів від дати отримання рахунку, але не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим. Розрахунок за спожиту електричну енергію здійснюється шляхом повної оплати вартості електроенергії за показами засобу обліку. Відповідачі свої зобов`язання в частині повної та своєчасної оплати спожитих послуг за адресою: [ADDRESS] , належним чином не виконували, внаслідок чого утворилася заборгованість за спожиту електричну енергію за особовим рахунком № [NUMBER] за період з 01.11.2021 по 01.11.2023 у розмірі 12515,80 грн. Згідно із заявою представника позивача, відповідачами 02.02.2024 погашено заборгованість перед ТОВ «Львівенергозбут». Відповідно до пп. 2. п.5.5.5. ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно з ст. ст. 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а обов`язком - оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця, зокрема, є забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи задоволення вимог позивача повністю на час ухвалення судом рішення, у задоволенні позову необхідно відмовити. Щодо клопотання представника позивача про закриття провадження у справі, слід зазначити наступне. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України дає підстави для висновку, згідно із яким суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору лише у тому випадку, якщо спір був відсутній на час подання позовної заяви. Згідно із матеріалами справи заборгованість зі сплати боргу погашена після пред`явлення позову, тому можливість застосування п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України виключається. Отже, відсутні підстави для задоволення заяви представника позивача про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. Відповідно до другого речення ч. 3 ст. 142 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Суд не присуджує стягнення понесених позивачем судових витрат з відповідача, оскільки, незважаючи, на відомості про сплату останнім боргу, представник позивача після задоволення його вимоги не звернувся до суду із заявою (клопотанням) про не підтримання позовних вимог, при цьому, заява про закриття провадження у справі не може бути розцінена судом як не підтримання своїх вимог позивачем.

Outcome: dismissed