Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-03 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. У січні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом у якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що за час шлюбу з відповідачем у них народився син, наразі дитина проживає з позивачем, перебуває на його утриманні. Відповідач тривалий час знаходиться за кордоном, життям сина не цікавиться. За таких обставин позивач вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно сина. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Суд своєю ухвалою від 16.01.2024 відкрив провадження у справі, призначив підготовче засідання, зобов`язав Служба у справах дітей Прилуцької міської ради Чернігівської області подати до суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] . Суд своєю ухвалою від 26.02.2024 закрив підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. ІІІ. Позиції сторін. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, вказав що відповідач виїхала за кордон через збройну агресію рф проти України, дитину не забрала з собою, оскільки мала сумніви щодо належного оформлення документів на неї для перетину кордону. Наразі через невизначеність та недостатність можливостей для належного життя та виховання дитини з матір`ю за кордоном не має можливості забрати сина. Представники служб у справах дітей до судового засідання не з`явилися, подав заяви про розгляд справи за їх відсутності. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. З 09 жовтня 2012 року [PERSON] перебував у шлюбі з відповідачем [PERSON] . За час шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] (а.с.7). Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07.12.2017 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.8). Дитина фактично проживає з батьком за адресою: [ADDRESS] , на підтвердження чого складено акт обстеження №20 від 04.01.2024 (а.с.9). [PERSON] навчається у Прилуцькій гімназії №3 ім. С.Г.Шовкуна у 5 класі, мати не відвідує навчальний заклад, не бере участі у батьківських зборах та не приводить сина до школи (а.с.6). У матеріалах справи наявна нотаріально посвідчена заява відповідача від 29.12.2023 про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно сина, (а.с.5). Відповідно до висновку від 25.01.2024 орган опіки та піклування Прилуцької міської ради вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] є доцільним та відповідатиме інтересам дитини (а.с.16-17). V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст.164 СК України, в разі ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Відповідно до положень діючого Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не вливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За роз`ясненнями п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками і є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. За таких обставин, судом встановлено, що [PERSON] як мати [PERSON] , свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, життя. Підстав, які б могли заперечити позбавленню відповідача батьківських прав судом не встановлено, оскільки, остання тривалий час перебуває за кордоном, не цікавиться життям свого сина, розвитком та станом його здоров`я, допомоги моральної або матеріальної не надає. Відповідач має реальну можливість належним чином виховувати дитину, проте не вчиняє цього. Таким чином, у суду є всі підстави вважати що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини в розумінні положень Сімейного кодексу України, а тому, позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дитини. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved