Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

У червні 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що позивач познайомилась із [PERSON] , у них були близькі стосунки, і сторони спільно проживали з 2007 року до 2011 року, у них народилося двоє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Наразі [PERSON] проживає окремо від позивача і дітей. Оскільки біологічний батько дитини [PERSON] відповідач [PERSON] не підтвердив своє батьківство відносно дочки у встановлений законом спосіб, тому відповідно до ч.1 ст.135 СК України, при реєстрації дитини, запис про батька у Книзі реєстрації народження здійснювався за прізвищем матері « [PERSON] », а ім`я по батькові батька дитини було записано за її вказівкою « [PERSON] ». Даний факт підтверджується витягом №00026776581 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України, що сформований 23 червня 2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Тростянецькому та Чечельницькому районах Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Отже у зв`язку із зазначеним у свідоцтві про народження дитини [PERSON] , [INFO] , батьком записаний « [PERSON] », який є вигаданою особою. [PERSON] , народився [INFO] , біологічним батьком дитини є [PERSON] , з яким позивачка в той час проживала. Відповідно до витягу №00026779090 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України, що сформований 23 червня 2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Тростянецькому та Чечельницькому районах Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) батьком [PERSON] , вказано [PERSON] , відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] , батьком записаний « [PERSON] », а матір`ю позивача - [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 07.07.2010 складено актовий запис за №24. На даний час виникла необхідність встановити батківство [PERSON] , який є біологічним батьком дітей [PERSON] та [PERSON] , оскільки діти знаходяться на утриманні позивача і їй важко утримувати себе і спільних дітей сторін, а батько не бажає надавати матеріальної допомоги та брати участь у їх вихованні. Для забезпечення життєдіяльності та нормального розвитку малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] на думку позивача найбільш розумним та справедливим визначити аліменти у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів. Судові витрати просить покласти на відповідача. З цих підстав [PERSON] просила суд визнати батьківство [PERSON] відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та в графі "відомості про батька "зазначити " [PERSON] ", громадянина України, змінити прізвище дитини з " [PERSON] " на " [PERSON] " та змінити по батькові дитини з " [PERSON] " на " [PERSON] " відомості про ім`я залишити без змін; визнати батьківство [PERSON] відносно неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та в графі "відомості про батька " зазначити " [PERSON] ", громадянина України, змінити прізвище дитини з " [PERSON] " на " [PERSON] " відомості про ім`я та по батькові дитини залишити без змін; стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; судові витрати по справі покласти на відповідача. Ухвалою суду від 21 липня 2023 року відкрито провадження у справі; визначено розглядати справу у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 11 годину 00 хвилин 15 серпня 2023 року. Ухвалою суду від 15 серпня 2023 року постановлено: призначити у справі судово-генетичну (молекулярно-генетичну) експертизу; проведення судово-генетичної (молекулярно-генетичної) експертизи доручити судовим експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України у Вінницькій області, який знаходиться у м. Вінниці по вул. Порика, буд. 8; експерту про дату, час та місце відібрання біологічних зразків повідомити підекспертних осіб; зобов`язати сторони з`явитися за викликом експерта для надання біологічних зразків та всіх інших необхідних даних; витрати на проведення експертизи покласти на [PERSON] та провести їх оплату невідкладно з моменту отримання повідомлення експерта про необхідність оплати експертизи; провадження у цивільній справі - зупинити. 08 листопада 2023 року від Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України у Вінницькій області надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи та матеріали цивільної справи. Ухвалою суду від 09 листопада 2023 року постановлено: поновити провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Тростянецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини; продовжити слухання справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 15:00 годину 21 листопада 2023 року. У зв`язку із відсутністю відомостей про належне повідомлення всіх учасників справи про дату та час підготовчого засідання, останнє відкладено на 06.12.2023. Підготовче засідання з урахуванням клопотання представника позивача відкладалось та призначено на 28.12.2023. Ухвалою суду від 28 грудня 2023 року постановлено закрити підготовче провадження та призначити до розгляду по суті цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Тростянецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак від представника позивача - адвоката Бодачевського Р. В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Також представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення суду. Разом з тим стророна позивача в своїй заяві зазначила, що не має можливості виконати вимоги ухвали суду від 28.12.2023 та забезпечити прибуття в судове засідання свідків, оскільки останні відмовляються давати показання будь-якого змісту, що стосується [PERSON] , а тому позивач відмовляється від їхнього допиту. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Конверти адресовані відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання повертались до суду як невручені з відміткою відділення поштового зв`язку: "адресат відсутній за вказаною адресою". Додатково відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про його виклик на офіційному сайті Судової влади. Представник третьої особи Тростянецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області в судове засідання не прибув, через канцелярію суду надано заяву начальника відділу Ірини Чернієнко в якій просить слухання справи проводити без участі представника відділу, повідомила, що заперечень щодо визнання батьківства за заявою [PERSON] не мають. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до статтей 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не висловлювала заперечень проти такого вирішення справи. З врахуванням вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно із ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. Питання реєстрації народження та визначення походження дитини регулюються ЦК України та СК України, Правилами реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5. [PERSON] [INFO] у селі Ободівка Гайсинського (раніше Тростянецького) району Вінницької області народила дочку [PERSON] (а.с. 14). Дитина була зареєстрована в органах РАЦС на підставі ч. 1 ст. 135 СК України за вказівкою матері, що підтверджується витягом №00026776581 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України, що сформований 23 червня 2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Тростянецькому та Чечельницькому районах Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 13). [PERSON] , народився [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] , батьком записаний « [PERSON] », а матір`ю - [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 07.07.2010 складено актовий запис за №24 (а.с. 15). Відповідно до витягу №00026779090 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України, що сформований 23 червня 2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Тростянецькому та Чечельницькому районах Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) батьком [PERSON] , вказано [PERSON] , відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с. 12). За положеннями ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 ст. 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У свідоцтві про народження [PERSON] матір`ю дитини вказана [PERSON] . У свідоцтві про народження [PERSON] матір`ю дитини вказана [PERSON] . Оскільки на час народження дочки і сина їхня мати у шлюбі не перебувала, відомості про батька в актовому записі про народження записані відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 СК України за вказівкою матері. Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] вказувала на те, що [PERSON] є батьком її дітей [PERSON] та [PERSON] , однак він відмовився подати в органи реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства та цього факту не визнає. Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Водночас позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року, №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Як зазначалось вище, у ході розгляду справи ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 15 серпня 2023 року у справі призначено судово-генетичну (молекулярно-генетичну) експертизу для з`ясування чи є кровне споріднення між неповнолітньою [PERSON] , малолітнім [PERSON] та відповідачем [PERSON] , проведення якої доручено експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України у Вінницькій області. На відбір зразків крові, призначений експертною установою на 27 жовтня 2023 року відповідач [PERSON] не з`явився та про причини неявки не повідомив. За наведених підстав експертна установа повернула матеріали справи без виконання ухвали про проведення експертизи. Згідно зі ст. 109 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Зважаючи на те, що відповідач [PERSON] ухиляється від проведення судово-генетичної експертизи у справі про визнання батьківства, судово-генетична експертиза у цій справі не проведена не з вини позивача, відповідно до норми ст.109 ЦПК України суд визнає факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, тобто факт батьківства [PERSON] відносно дітей [PERSON] та [PERSON] . Як встановлено судом, на даний час неповнолітні [PERSON] та [PERSON] мешкають з матір`ю [PERSON] та перебувають на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON] є чоловіком працездатного віку, відомості, що на час розгляду справи у нього є інші діти, окрім [PERSON] та [PERSON] , у суду відсутні. Відповідачем не наведено доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки. За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, суд дійшов висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до досягнення повноліття. На думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, яке повинна надавати на утримання дітей їхня мати [PERSON] , є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дітей, їхнього фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов позивачем [PERSON] пред`явлено 27 червня 2023 року, тому аліменти суд присуджує саме з цього дня. Таким чином, беручи до уваги усе вище викладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1, ч. 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно із ч.1 п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.1, ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, з відповідача на користь держави мають бути стягнуті судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно із положеннями п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до статтей 126, 128, 130, 135, 180, 182, 183, 191, 199, 201 Сімейного кодексу України, та

Outcome: approved