Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] 16.08.2021 звернулася в Ленінський районний суд м. Харкова з позовом до [PERSON] про визначення способу участі бабусі у спілкуванні та вихованні онуки. Позовна заява обґрунтована тим, що позивач [PERSON] має доньку [PERSON] , яка 14.12.2013 зареєструвала шлюб з [PERSON] , від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказувала, що рішенням суду в 2020 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, [PERSON] фактично з донькою та онукою позивача проживає в квартирі [ADDRESS] . Вказувала, що відповідач забороняє відвідувати онуку, не дозволяє брати дитину для прогулянок, для відвідування розважальних центрів. В поданій до суду позовній заявці просила зобов`язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди в спілкуванні з онукою [PERSON] , [INFO] , та визначити [PERSON] способи участі у вихованні та спілкування з онукою. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 17.08.2021 відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. Відповідач [PERSON] 20.09.2021 подала до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що заперечує факт вчинення будь-яких перешкод, не заперечує проти зустрічей бабусі з онукою та проти задоволення позову частково. Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Ленінського районного суду м. Харкова на Київський районний суд м. Полтави. \~ \~ \~ \~Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 02.05.2023 справа прийнята до провадження суду зі стадії підготовчого провадження, доручено органу опіки та піклування надати до суду висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, а також на підставі документів, які стосуються справи. \~ \~ \~ \~Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 26.12.2023 закрито підготовче провадження в даній справі, залучено до участі в справі в якості третьої особи [PERSON] та призначено судове засідання з розгляду справи по суті. \~ \~ \~ \~В судове засідання з розгляду справи по суті учасники справи не з`явилися, будучи повідомленими про розгляд. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] подавала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] зверталася до суду з заявою, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] . Також встановлено, що [PERSON] , [INFO] , 14.12.2013 зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.10.2020 в справі № 639/4942/20, яка набрало законної сили, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Також дослідженими в справі доказами встановлено, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] є зареєстроване місце проживання її матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Статтями 150, 151 СК України передбачені обов`язки та права батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, обов`язок забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. При цьому батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Статтею 153 СК України гарантовано права матері, батька та дитина на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько, мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Права баби\~та діда,\~прабаби та\~прадіда на\~виховання внуків,\~правнуків передбачено\~статтею 257\~СК України,\~яка встановлює,\~що баба,\~дід,\~прабаба,\~прадід мають\~право спілкуватися\~зі своїми\~внуками,\~правнуками,\~брати участь\~у їх\~вихованні.\~ \~ Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Звертаючись до суду із позовом, позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що відповідач чинить перешкоди в спілкуванні з онукою [PERSON] , 2014 року народження, забороняє відвідувати онуку, не дозволяє брати дитину для прогулянок, для відвідування розважальних центрів. В силу норм ст. 257 СК України право позивача [PERSON] , як бабусі, на спілкування з онукою підлягає захисту у випадку наявності перешкод з боку батьків дитини. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Жодні докази на обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] не надала, використовуючи на власний розсуд надані їй диспозитивні права в судове засідання не з`явилася, з клопотанням про залучення чи витребування доказів до суду не зверталася. Матеріали справи не містять інформації про те, що позивач [PERSON] виявляла наміри на спілкування з онукою. Відсутні підстави вважати, що відповідач [PERSON] чинила їй в цьому перешкоди. За змістом ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Матеріали справи не містять даних про те, що позивач після звернення до суду з даним позовом зверталася до відповідного органу опіки та піклування для вирішення питання про надання письмового висновку щодо її участі у спілкуванні з онукою. Натомість, матеріали справи вмістять відзив на позовну заяву відповідача [PERSON] , в якому останнє не оспорює можливість спілкування бабусі з онукою. Однією із засад регулювання сімейних відносин відповідно до ст. 7 СК України є забезпечення дитині можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, в тому числі і забезпеченням їй сімейного виховання. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Найкращі інтереси дітей повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків (правовий висновок Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року в справі N 6-1945цс17). Суд приходить до висновку, що вданій справі позивачем не доведено наявності у неї перешкод у спілкування з онукою [PERSON] , [INFO] , тому позовні вимоги заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню. У зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позовних вимог понесені нею судові витрати не підлягають їй відшкодуванню.

Outcome: dismissed