Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

29.08.2023 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Тимофєєва Анна Олегівна, про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позов обґрунтовано тим, що між сторонами 13.08.2021 року укладено нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Тимофєєвою А.О. договір позики. За умовами договору відповідач отримав від позивача грошові кошти в сумі 4 000 доларів США, що на день укладення договору за офіційним курсом Національного банку України складає 107 080 грн. Відповідач зобов`язався повернути кошти до 13.08.2022 року, а за кожний місяць користування грошовими коштами сплатити позивачу 4 відсотки від зазначеної суми до 13 числа кожного місяця. З метою забезпечення повернення позичальником коштів між сторонами укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Тимофєєвою А.О. 13.08.2021 року. Відповідно до вказаного договору відповідач передав в іпотеку позивачеві земельну ділянку площею 0,0927 га з кадастровим номером 1210100000:08:036:0295, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). За умовами договору у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов`язання за договором позики грошей, у забезпечення якого укладається договір іпотеки, іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки. [PERSON] не повернув борг [PERSON] , не сплатив відсотки. 06.04.2023 року позивач направив відповідачу за місцем його реєстрації вимогу про усунення порушення основного зобов`язання за договором позики від 13.08.2021 року, яку було вручено адресату, але борг не повернуто. На підставі викладеного просить: у рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед [PERSON] за договором позики від 13.08.2021 року в розмірі 107 080 грн., що станом на 13.08.2022 року було еквівалентно 4 000 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку, площею 0,0927 га з кадастровим номером 1210100000:08:036:0295, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , шляхом припинення реєстрації права власності на предмет іпотеки за відповідачем та визнання права власності на предмет іпотеки за позивачем, а також визнати припиненим договір іпотеки, укладений 13.08.2022 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Тимофєєвою А.О., зареєстрований у реєстрі за № 1478. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.09.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2023 року підготовче засідання по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримала, просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи заперечень не надала. Відповідач [PERSON] у судове засіданні повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак, про причини неявки суд не повідомив. Від третьої особи: приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Тимофєєвої А.О. надійшла заява, у якій просила розглядати справу за її відсутності. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке. У ході судового розгляду встановлено, що 13.08.2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Тимофєєвою А.О., зареєстрований у реєстрі за № 1477 (а.с.10). Відповідно до умов вказаного договору відповідач отримав у власність від позивача 4 000 доларів США, що на день укладання договору за офіційним курсом Національного банку України складає 107 080 грн., та зобов`язався повернути грошові кошти до 13.08.2022 року (включно) зі сплатою процентів в розмірі 4 відсотків. З метою забезпечення повернення грошових коштів у сумі 107 080 грн. за вищевказаним договором позики 13.08.2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Тимофєєвою А.О., зареєстрований у реєстрі за № 1479 (а.с.11-12). За умовами договору [PERSON] передав [PERSON] в іпотеку земельну ділянку площею 0,0927 га з кадастровим номером 1210100000:08:036:0295, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Підпунктом 1.4. договору іпотеки визначено, що вартість предмету іпотеки за домовленістю сторін становить 4 000 доларів США, що на день укладення договору за офіційним курсом Національного банку України складає 107 080 грн. Підпунктом 4.1.2. вказаного договору визначено, що іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки в разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов`язання за цим договором та договором позики грошей, у забезпечення якого укладається даний договір. Відповідно до п.п. 4.2.-4.3. договору звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса чи інших, передбачених договором або законодавством України, засобів, право визначення підстави та способу звернення стягнення належить іпотекодержателю. 06.03.2023 року [PERSON] направив відповідачу вимогу про усунення порушення основного зобов`язання за договором позики від 13.08.2021 року, відповідно до якої грошові кошти за договором не повернуто в повному обсязі. Зазначену вимогу [PERSON] отримав 07.04.2023 року, що підтверджується листом АТ «Укрпошта» (а.с.13-15). Відповідно до змісту позову [PERSON] вимогу не виконав, кошти не повернув у повному обсязі, що останнім не спростовано. Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Як встановлено судом, відповідач отримав грошові кошти від позивача в розмірі 107 080 грн., що на момент укладення договору позики було еквівалентно 4 000 доларів США, але в зазначений у договорі строк до 13.08.2022 року не повернув. Отже, всупереч вимогам законодавства та положенням укладеного між сторонами договору позики, позичальник [PERSON] не надав належних та допустимих доказів виконання своїх зобов`язань перед позикодавцем. Відповідач не повернув отриману в борг грошову суму у передбачені договором строки, а тому суд доходить висновку, про наявність у [PERSON] боргового зобов`язання перед позивачем у розмірі 107 080 грн. (4 000 доларів США). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов`язання або зобов`язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Якщо вимога за основним зобов`язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов`язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов`язання. Відповідно до ст. 12 вказаного закону в разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Згідно зі ст. 37 Закону України іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на нерухоме майно (об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості), яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. При цьому пунктом 5-2 розділу VI Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37. Однак земельна ділянка була передана в іпотеку за Договором іпотеки від 13.08.2021 року та не стосується споживчого кредитування. На підставі викладеного суд дійшов висновку про задоволення позову та в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за договором позики від 13.08.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Тимофєєвою А.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 1477, в розмірі 107 080 грн., що на дату укладання договору було еквівалентно 4 000 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,0927 га з кадастровим номером 1210100000:08:036:0295, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , шляхом визнання права власності позивача на неї, припинення права власності відповідача, а також визнати припиненим договір іпотеки, укладений між сторонами 13.08.2021 року, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Тимофєєвою А.О., зареєстрований в реєстрі за № 1478. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір у розмірі 2 147,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved