Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

До Деражнянського районного суду Хмельницької області надійшла заява [PERSON] про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] . Заява обґрунтована тим, що її колишній співмешканець підіймав на неї руку, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав їй тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона була змушена викликати поліцію та фіксувати вказані обставини. Разом з тим, зазначає, що постійні конфліктні ситуації з боку [PERSON] , стали підставою для припинення їхніх відносин, втім, останній не залишає її в спокої, нецензурно висловлюється в її адресу, телефонує та погрожує фізичною розправою. Щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від вчинення домашнього насильства щодо неї, заявниця вважає, що необхідно до [PERSON] застосувати обмежувальний припис у вигляді заборонити [PERSON] , [INFO] перебувати у місці її, [PERSON] проживання за адресою: [ADDRESS] . В судове\~засідання заявниця не з`явилася, подала письмову заяву відповідно до якої заяву підтримала, просить справу розглянути у її відсутність. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомив. Про розгляд справи був повідомлений належним чином. Відповідно до абз. 2 ч. 1\~ст. 350-5 ЦПК України\~неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Дослідивши матеріали заяви про видачу обмежувального припису, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 31.01.2024 року поліцейським СПД №1 ВП №3 ХРУП в Хмельницькій області Радзієвським О.Л. на [PERSON] було складено протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАБ №960786 від 31.01.2024 року, з якого вбачається, що 31.01.2024 року о 20 год. 20 хв. кривдник [PERSON] перебуваючи в будинку [ADDRESS] , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, умисно вчинив домашнє насильство в сім`ї фізичного характеру відносно співмешканки [PERSON] у вигляді штовхання, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої, чим своїми діями порушив вимоги ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Відповідно до правил\~ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Правовідносини, що склалися між учасниками справи регулюються спеціальним\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а також міжнародно-правовими актами, під час вирішення такої категорії справ обов`язковому застосуванню підлягає судова практика Європейського суду з прав людини. Частиною 2\~ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою\~статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини 1 статті 1 Закону визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої\~статті 350-4 ЦПК України\~у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Разом з тим, відповідно до частини першої\~статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Так, суд під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису має надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів як заявника, так і осіб, відносно яких заявник просить видати обмежувальний припис, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди також мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. За змістом частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як випливає із змісту\~ст. 350-4 ЦПК України\~особа, яка звертається до суду із заявою про видачу обмежувального припису, повинна зазначити обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та надати докази, що їх підтверджують (за наявності). У разі неможливості надати докази, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування. Заявниця звернулася із клопотанням про витребування доказів у СПД №1 ВП №3 ХРУП в Хмельницькій області матеріали адміністративного правопорушення вчиненим [PERSON] 31.01.2024 року, при тому, сама й долучила до матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ №960786 від 31.01.2024 року, тому суд не вбачає такої необхідності для витребування доказів, які вже наявні у матеріалах справи. Однак, рішення суду, яке прийнято за наслідками такого звернення до матеріалів справи не надано. З даного протоколу не вбачається повторності, систематичності вчинення домашнього насильства з боку [PERSON] , про що й свідчить вказана частина зазначеної статті у протоколі про адміністративне правопорушення (ч.1 ст. 173-2 КупАП). Так, заявниця не надала суду доказів, на підставі яких можна зробити висновки про наявність ризиків продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Таким чином, враховуючи, що суду не надано достатніх належних, допустимих, та переконливих доказів для оцінки ризиків вчинення насильства заінтересованою особою відносно заявника, настання наслідків його вчинення, що надавало б правову підставу для видачі обмежувального припису, суд дійшов до висновку що в задоволенні заяви про видачу обмежувального припису слід відмовити.

Outcome: dismissed