Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить розірвати шлюб з відповідачкою, мотивуючи тим, що сімейне життя у них склалося не так як цього хотілося б. Вони мають різні погляди щодо фінансового утримання сім`ї. Після чергової сварки він переїхав на постійне проживання в с. Гладковичі, а дружина залишилась проживати в с. Покалів Коростенського району. Тобто, фактично вже два роки як вони проживають окремо і їх шлюб рахується тільки на паперах. Він рахує, що\~ подальше спільне проживання та збереження шлюбу взагалі неможливі і розірвання шлюбу приємлиме для них обох. Від спільного проживання мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на даний час є повнолітніми. В добровільному порядку розірвати шлюб в органах ДРАЦС відповідач відмовляється. Відзиву на позовну заяву відповідачем до суду не надано. Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.\~ Позивач надав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги підтримує. Примирення не бажає, так як вони вже два роки проживають окремо.\~\~ Відзиву на позов відповідачем до суду не надано, хоча своєчасно та належним чином остання повідомлялася про відкриття провадження у справі з роз`ясненням прав на подання відзиву на позов, що підтверджується поштовим повідомленням.\~ Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.05.1995 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб 06.05.1995 (актовий запис №6). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд\~ з`ясовує фактичні взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя\~ подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України законодавець закріпив, що шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. При цьому, законодавець не визначив, будь-які виключення з положень вказаних правових норм.\~ В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склалися. Вони припинили спільне проживання та 2 роки проживають окремо. Позивач не бажає примирення, що вбачається з його письмової заяви. Тобто, фактично шлюб не існує, збереження сім`ї стало неможливим. Позивач від сплати судового збору звільнений на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. в дохід держави.\~\~

Outcome: approved