Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~У листопаді 2023 року [PERSON] звернулась до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовом до Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, треті особи - Новомосковська районна державна адміністрація, Перша новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, в якому просить суд визнати за спадкоємцем [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка мала місце 17 березня 2022 року, права засновника фермерського господарства «Ільченко Миколи Вікторовича», що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Ягідне, зареєстрованого на підставі розпорядження №112 від 25.02.1993 року Новомосковською районною держадміністрацією; ідентифікаційний код суб`єкта підприємницької діяльності в єдиному державному реєстрі підприємств та організацій №1920213839. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із чим, остання, як спадкоємець першої черги за законом звернулася до державного нотаріуса Першої новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Островерхової О.А. із заявою про прийняття спадщини та відповідно із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, на підставі довічного успадковування володіння землею, кадастровий номер 1223285500:02:008:1003. Постановою державного нотаріуса Першої новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 12 серпня 2023 року позивачці відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину, яка мотивована тим, що спадкоємцем не надані документи, що підтверджують права [PERSON] на вищевказану земельну ділянку. Позивач вказує, що вона має намір продовжити діяльність, як засновник фермерського господарства, від спадщини остання не відмовлялася, та бажає, як засновник фермерського господарства, продовжити займатися всіма справами, пов`язаними із введенням фермерського господарства, проте позбавлена можливості реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у вигляді майнових прав, зокрема засновника фермерського господарства, тому позивач звернулася до суду. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2023 року відкрито загальне позовне провадження по справі (а.с.25). Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача - Піщанської сільської ради Новомосковського районну Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, заперечень проти позову не подано. Представник третьої особи Новомосковської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність. Представник третьої особи Першої Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки до суду невідомі. На підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши докази з точки зору допустимості та належності, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] був засновником фермерського господарства «Ільченко Миколи Вікторовича», яке знаходиться за адресою: 52183, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Ягідне, код ЄДРПОУ 1920213839, що підтверджується Статутом в новій редакції від 25.02.1993, зареєстрованого в реєстрі за №112 (а.с.16-24), вищевказане також підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи (а.с.10). Фермерське господарство «Ільченко Миколи Вікторовича», згідно з його Статутом було створено від 25.02.1993 року, яке діє на підставі Конституції України, Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України «Про фермерське господарство», чинного законодавства України та цього Статуту (а.с.16-24). Засновник фермерського господарства « [PERSON] » [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим ЦНАП Слобожанської селищної ради Дніпропетровського району, Дніпропетровської області від 23 березня 2022 року (а.с.8). На виконання ували суду від 10 листопада 2023 року Першою новомосковською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області надано суду спадкову справу №63/2023, заведену на майно померлого від 17 березня 2022 року [PERSON] , що зареєстрована в Книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №423. Постановою нотаріуса від 12 серпня 2023 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно належне померлому, оскільки нормативні акти не дають змоги правильно і однозначно вирішити питання спадкування прав і обов`язків засновника (власника) фермерського господарства (а.с.37). Також судом встановлено, що [PERSON] являється членом фермерського господарства «Ільченко Миколи Вікторовича», відповідно до Статуту в новій редакції від 02 лютого 2005, зареєстровано в реєстрі за №112 (а.с.16-24). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про фермерське господарство» до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінн і папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. Аналогічні норми містяться і в ст. 191 ЦК України, відповідно до якої, підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю. У той же час, відповідно до ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство», успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Пунктом 4 ст. 35 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено, що діяльність фермерського господарства припиняється, зокрема, у разі якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства. Як встановлено судом, діяльність фермерського господарства не припиняється, оскільки є спадкоємець, який бажає продовжити діяльність господарства, це позивач [PERSON] . Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Згідно з п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса і оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. У пункті 5.2. Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2005 від 22 вересня 2005 року зазначено, що згідно з частиною третьою статті 41 Конституції України, громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ця конституційна гарантія не може тлумачитися як така, що заперечує державний захист інших визнаних майнових прав громадян (крім права власності) або обмежує можливість такого захисту прав землекористувачів, набутих свого часу відповідно до чинного на той час законодавства. Статтею 63 Господарського Кодексу України, встановлені види та організаційні форми підприємств в Україні, в тому числі приватне підприємство, що діє на основі приватної власності громадян чи суб`єкта господарювання (юридичної особи). Відповідно до ст. 66 Господарського Кодексу України, майно підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства. Джерелами формування майна підприємства є: грошові та матеріальні внески засновників; доходи, одержані від реалізації продукції, послуг, інших видів господарської діяльності; доходи від цінних паперів; кредити банків та інших кредиторів; капітальні вкладення і дотації з бюджетів; майно, придбане в інших суб`єктів господарювання, організацій та громадян у встановленому законодавством порядку; інші джерела, не заборонені законодавством України. Цілісний майновий комплекс підприємства визнається нерухомістю і може бути об`єктом купівлі-продажу та інших угод, на умовах і в порядку, визначених цим Кодексом та законами, прийнятими відповідно до нього. Держава гарантує захист майнових прав підприємства. \~ \~ \~ \~У зв`язку з наведеним, суд приходить до переконання, що до позивача [PERSON] , як до спадкоємця засновника селянського (фермерського) господарства, яка висловила бажання продовжити діяльність господарства, повинні перейти права засновника зазначеного господарства. \~ \~ \~ \~Враховуючи наведене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved