Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, позивачка посилається на те, що 11 березня 2009 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Глибокопотіцької сільської ради, Тячівського району, Закарпатської області за актовим записом №30. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що причиною розірвання шлюбу є те, що вони не зійшлися характерами та поглядами на життя, в зв?язку з чим між ними часто виникають сварки та непорозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Разом не проживають вже близько дев?яти років та не підтримують шлюбних відносин. Позивачка вважає, що її з відповідачем шлюб вже неможливо зберегти, і наполягає на його розірванні. Стверджує, що більше не бажає і не хоче перебувати з відповідачем в шлюбних відносинах, оскільки подальше існування шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхніх дітей. У зв`язку з наведеним просить суд шлюб розірвати та строк на примирення не надавати. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 13.02.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 13.03.2024 призначено подружжю [PERSON] та [PERSON] строк для примирення на три місяці та провадження в справі зупинено до закінчення строку для примирення. Призначено судове засідання на 9 год. 00 хв. 13 червня 2024р. Постановленою в судовому засіданні 13.06.2024 ухвалою відновлено провадження у справі. Позивачка будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» в судове не з`явилася. [PERSON] через канцелярію Тячівського районного суду Закарпатської області подала до суду заяву в якій просить розгляд справи провести без її участі. Позовні вимоги підтримує повінстю з мотивів викладених в позовній заяві, примирення не бажає та просить позов задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за штрих кодовим ідентифікатором №0600088053858, та реєстром відправки поштової кориспонденції суду про відправлення рекомендованого повідомлення про виклик досуду за №0600098702986 в судове не з`явився та про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 11.03.2009 року між сторонами укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Глибокопотіцької сільської ради, Тячівського району, Закарпатської області за актовим записом №30, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] виданого 11.03.2009 року (а.с. 7). Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 3.09.2010 та сина [PERSON] , [INFO] . що стверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] \~від 11.08.2014\~виданих виконкомом\~Топчинської сільської\~ради Тячівського\~району Закарпатської\~області.\~(а.с. 8-10). Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено,\~що подружнє\~життя між\~сторонами не\~склалося. Про це свідчать ті обставини, що сторони разом не проживають однією сім`єю більше дев`яти років. Шлюбні відносини у подружжя відсутні, оскільки кожен з них проживає окремим сімейним життям. Наданий судом строк для примирення результату не дав. Відтак,\~оскільки позивачка\~наполягає на\~розірванні шлюбу\~з відповідачем, який не виявив бажання з`явитися в судове засідання, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, які свідчать про тривалу відсутність між сторонами сімейних відносин, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити їх інтересам, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо, утримання та порядку виховання дітей, поділу спільного майна сторін, не заявлено.

Outcome: approved