Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-06 00:00:00

11.09.2023 до Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява, в якій представник ХМР просить стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 322033 грн. 32 коп. за використання земельної ділянки загальною площею 0,1699 га по [ADDRESS] з кадастровим номером 6310136600:05:043:0007 за період з 28.07.2021 по 31.12.2021, та стягнути витрати по оплаті судового збору. Позов мотивовано тим, що позивачем на підставі ч.2 ст. 83 ЗК України проведено комплекс перевірочних заходів з питань використання та охорони земель територіальної громади міста Харкова, додержання вимог земельного законодавства щодо земельної ділянки по [ADDRESS] . Відповідач є власником нежитлових будівель літ. Літ. «Б-1» площею 89,7 кв.м., та літ. «А-2» площею 677,4 кв.м. по [ADDRESS] , починаючи з 28.07.2021 на підставі договорів купівлі-продажу від 28.07.2021 №2988,2989. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.10.2020, площа земельної ділянки по [ADDRESS] з кадастровим номером 6310136600:05:043:0007 складає 0,1699 га, дата державної реєстрації земельної ділянки 02.07.2019. Вищевказана земельна ділянка належить до земель житлової та громадської забудови. Вид використання земельної ділянки для експлуатації і обслуговування нежитлових будівель літ. «А-2» (лазня) і літ. «Б-1» (гараж). Тому, відповідач з моменту набуття права власності на нежитлові будівлі по [ADDRESS] 28.07.2021, використовує вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером 6310136600:05:043:0007\~без виникнення\~права власності/користування\~та без\~державної реєстрації\~цих прав\~у відповідності\~до ст.\~ст.\~125,\~126\~ЗК України.\~Згідно з\~листом ГУ\~ДПС у\~Харківській області\~від 05.06.2023\~№9104/5/20-40-24-05-07\~ [PERSON] \~не зареєстрована\~платником земельного\~податку за\~земельну ділянку\~з кадастровим\~номером 6310136600:05:043:0007 по [ADDRESS] . За вказаних обставин, [PERSON] у період з 28.07.2021 по 31.12.2021 не сплачувала плату за користування земельною ділянкою по [ADDRESS] у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг за рахунок ХМР як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно грошові кошти у розмірі орендної плати у сумі 322033,32 грн. Розрахунок вказаної суми здійснено виходячи з площі земельної ділянки, яка фактично використовується відповідачем. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористалась. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, на адресу суду надала заяву про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008р. у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03) вказує, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Відповідно до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в заочному провадженні за згодою представника позивача за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження. 11.09.2023 вказана позовна заява надійшла до Київського районного суду м. Харкова, та розподілена судді Зубу Г.А. Ухвалою судді від 15.09.2023 прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Матеріали справи свідчать, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 20.06.2023 № 336310707 право власності на нежитлову будівлю літ. «Б-1», загальною площею 89,7 кв.м., яка складається з прим. №І, ІІ, №1, №2, та нежитлову будівлю літ. «А-2», загальною площею 677,4 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] Земельна ділянка площею 0,1699 га по [ADDRESS] з кадастровим номером 6310136600:05:043:0007 зареєстрована 02.07.2019 з цільовим використанням для експлуатації і обслуговування нежитлових будівель літ. «А-2» (лазня) і літ. «Б-1» (гараж). Речові права на земельну ділянку по [ADDRESS] відповідачем у встановленому законодавством порядку не оформлено. За вказаних обставин, земельна ділянка площею 0,1699 га по [ADDRESS] з кадастровим номером 6310136600:05:043:0007 перебуває у власності територіальної громади м. Харкова. Інспекцією з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту земельних відносин ХМР 21.06.2023 було здійснено обстеження земельної ділянки та встановлено, що відповідач з 28.07.2021 по теперішній час використовує земельну ділянку, площею 0,1699 га, по [ADDRESS] без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. «Б-1» та літ. «А-2», право власності на які зареєстровані за відповідачем. Відповідно до розрахунку Харківської міської ради, розмір безпідставно збережених відповідачем коштів орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій розміщено належні їй об`єкти нерухомого майна, за період із 28.07.2021 по 31.12.2021 склав 322033,32 грн. Відповідно до відповіді ГУ ДПС у Харківській області від 14.06.2023, відповідач не зареєстрована платником земельного податку або орендної плати за використання земельної ділянки з кадастровим номером 6310136600:05:043:0007, площею 0,1699 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . У період з 28.07.2021 по 28.02.2022 земельний податок або орендна плата не нараховувались та не сплачувались. Згідно зі статтею 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією\~Конституцією. Відповідно до положень статті 80\~ЗК України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. За змістом статей\~122,\~123,\~124\~ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними\~статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Згідно зі статтею 206\~ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Частиною другою статті 152\~ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до частин першої та другої статті 1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83\~ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Отже, у випадку використання земельної ділянки комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору оренди, власник такої земельної ділянки (орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади) може захистити своє право на компенсацію йому вартості неотримання орендної плати в порядку, визначеному статтею 1212 ЦК України. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Частиною першою\~статті 93\~ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату. Згідно із пунктом\~38.1\~статті 38\~ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Відповідно до абзацу 2 підпункту\~288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України\~розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області. Звертаючись до суду із вказаним позовом, Харківська міська рада вказує, що з 28.07.2021 по 31.12.2021 відповідач використовувала земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату не сплачувала, хоча земельна ділянка використовувалась для розміщення належного їй нерухомого майна. З матеріалів справи вбачається, що відповідач використовує земельну ділянку, площею 0,1699 га по [ADDRESS] з кадастровим номером 6310136600:05:043:0007 для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. «А-2» і літ. «Б-1», право власності на які зареєстровано за відповідачем. Разом із цим, договір оренди укладено не було, відповідач користувалась земельною ділянкою без оформлення права користування. Таким чином, предметом позову у цій справі є стягнення із власника об`єктів нерухомого майна коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщено. З огляду на викладене, відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегла у себе кошти, які мала сплатити за користування нею, зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої\~статті 1212 ЦК України. Для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 ЦК України). Такий правовий висновок відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постановах від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18), від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) та висновку, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі № 201/2956/19 (провадження № 61-2105св20). Визначаючи розмір безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, суд приходить до висновку, що наведений позивачем підтверджується належними доказами та належним чином обґрунтований. Разом із цим матеріали справи не містять належних та допустимих доказів спростування відповідачем, наданого позивачем розрахунку безпідставно збережених коштів. Виходячи із принципів диспозитивності у цивільному процесі та встановлених обставин у справі, суд приходить до висновку, що відповідачем не спростовані докази, надані позивачем щодо розміру фактичного користування відповідачем земельною ділянкою у спірний період та про обґрунтованість наведеного позивачем розрахунку безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати від фактичного користування відповідачем указаною земельною ділянкою. Таким чином, позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати позивача, понесені у зв`язу з оплатою судового збору, \~відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України, суд також стягує з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved