Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~14.12.2023\~позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~про визнання\~недійсним поліса\~обов`язкового страхування\~цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів.\~В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог вказує,\~що між ТОВ «Страхова група «Оберіг» та\~ [PERSON] 12.04.2023 укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-214100984, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб «MERCEDES-BENZ», державний номерний знак [NUMBER] . Строк дії даного полісу з 00 годин 00 хвилин 17.04.2023 року по 16.04.2024 включно. 06.11.2023 сталася ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до листа Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві, транспортний засіб «MERCEDES-BENZ», державний номерний знак [NUMBER] на момент ДТП не мав діючого протоколу ОТК, востаннє проходив ОТК 01.12.2020. Таким чином, представник позивача вказує, що під час укладення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо транспортного «MERCEDES-BENZ», державний номерний знак [NUMBER] відповідач надав неправдиві відомості щодо наявності та строку дії протоколу ОТК, у зв`язку з чим поліс було укладено внаслідок введення відповідачем в оману позивача щодо істотних умов договору,\~\~з порушенням вимог Закону\~\~України "Про обов`язкове страхування\~\~цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" №1961-IV, а тому поліс ЕР-214100984 слід визнати недійсним з моменту його укладення. 28.12.2023 постановлено ухвалу про відкриття провадження та визначено порядок розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. На адресу реєстрації місця проживання відповідача неодноразово направлялися судові повістки, які повернуті без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також про розгляд справи відповідач повідомлений шляхом опублікування оголошення на сайті Судової влади. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що між ТОВ «Страхова група «Оберіг» та [PERSON] 12.04.2023 укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-214100984, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб «MERCEDES-BENZ», державний номерний знак [NUMBER] . Строк дії даного полісу з 00 годин 00 хвилин 17.04.2023 року по 16.04.2024 включно. В розділі «Особливі умови використання забезпечення транспортного засобу» зазначено, що транспортний засіб підлягає обов`язковому технічному контролю 16.04.2024. Як зазначено у позовній заяві, 06.11.2023 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, хоча копії відповідної постанови суду позивачем до матеріалів справи не долучено. Відповідно до листа Головного сервісного центру МВС від 05.12.2023 транспортний засіб «MERCEDES-BENZ», державний номерний знак [NUMBER] за конструкцією вантажний, вантажопідйомність 3,990 т та відповідно до ч.7 ст.35 Закону «Про дорожній рух» підлягає проходженню обов`язкового технічного контролю з періодичністю щороку, востаннє проходив ОТК 01.12.2020. Станом на 06.11.2023 вищезазначений транспортний засіб не мав діючого протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Згідно п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») відповідно до цього Закону та чинного законодавства України. У відповідності до п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і ч. 2 ст. 18 Закону України «Про страхування» договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», укладаються страховиками за умови проходження зазначеними транспортними засобами обов`язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними. Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137 (надалі Порядок), визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС, за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, у відповідності до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух». Згідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з частинами 1 та 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. У вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі статей 230-233 ЦК України суди повинні мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем фактів, зокрема, обману і наявності їх безпосереднього зв`язку із волевиявленням другої сторони щодо вчинення правочину. Під обманом слід розуміти умисне введення в оману іншої сторони правочину, яка його вчинила, шляхом: повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності; заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину; замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину (наприклад, у зв`язку з ненаданням технічної чи іншої документації, у якій описуються властивості речі). Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Суб`єктом введення в оману є сторона правочину, - як безпосередньо, так і через інших осіб за домовленістю. Обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть. При обмані наслідки правочину, що вчиняється, є відомими й бажаними для однієї зі сторін. Правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману, на відміну від помилки, є умисел: особа знає про наявність чи відсутність певних обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї. Обман також має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Тобто, обман має місце, коли задля вчинення правочину або надається невірна інформація, або вона замовчується. При чому це робиться навмисно, з метою, аби правочин був вчинений. Усі ці обставини - наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особа введена в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Правочин, здійснений під впливом обману, на підставі ст. 230 ЦК України може бути визнаний судом недійсним. Отже позивач має довести наявність одночасно трьох складових, а саме: наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особа введена в оману, наявність обману. Якщо все інше, крім умислу, доведено, вважається, що мала місце помилка. Встановлення наявності умислу у недобросовісної сторони ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є неодмінною умовою кваліфікації недійсності правочину за ст. 230 ЦК України. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України). Порядок укладення і початок дії договору страхування визначено у ст. 18 Закону України «Про страхування», у частині третій якої зазначено, що факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Аналогічні положення містяться й у ст. 981 ЦК України. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно абз. 6, 7 п. 17.1. ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності»\~визначено, що договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до\~Закону України «Про дорожній рух», укладаються страховиками за умови проходження зазначеними транспортними засобами обов`язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними. Договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, укладаються на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до вимог Закону України «Про дорожній рух». Відповідно до пункту 17.3. ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності»\~при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також за вимогою страховика надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику. Частина 1 ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності»\~передбачає, що договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до\~Закону України «Про дорожній рух», укладаються страховиками за умови проходження зазначеними транспортними засобами обов`язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними. Договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, укладаються на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до вимог Закону України «Про дорожній рух». Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Протоколом МТСБУ від 14 липня 2016 року № 384/2016 затверджено Інструкцію про порядок заповнення бланку поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зразка 2011 року, форма якого затверджена розпорядженням Держфінпослуг від 29 серпня 2011 року № 558. Визначено Інструкцією, що в розділі «8. Особливі умови використання забезпеченого ТЗ» полісу зазначаються істотні умови, які впливають на оцінку ризику та, відповідно, розмір страхової премії при укладенні договору ОСЦПВВНТЗ. До таких умов відносяться: перелік місяців, протягом яких використовується транспортний засіб (для річних договорів), використання транспортного засобу у якості таксі/маршрутного таксі, підлягання транспортного засобу обов`язковому технічному контролю (ОТК) (якщо так, то вказується дата наступного ОТК), допущення до керування транспортним засобом осіб з водійським стажем менше 3-х років та/або водійський стаж страхувальника є меншим 3-х років. Перед внесенням відомостей до розділу 8 слід отримати від страхувальника інформацію щодо необхідності проходження відповідним транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», про що здійснити відповідний запис у внутрішньому договорі страхування. У разі, якщо транспортний засіб підлягає обов`язковому технічному контролю, то внутрішній договір страхування по відношенню до нього укладати за умови надання страхувальником для огляду страховику протоколу перевірки технічного стану цього транспортного засобу чи талону державного технічного огляду. Якщо строк дії талону державного технічного огляду чи, відповідно, строк до чергового проходження таким транспортним засобом обов`язкового технічного контролю перевищують один рік, внутрішній договір страхування укладається строком на один рік. Якщо строк дії талону державного технічного огляду чи, відповідно, строк до чергового проходження таким транспортним засобом обов`язкового технічного контролю є меншим ніж один рік, то внутрішній договір укладається на строк, що відповідає цілому числу місяців до дати чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю чи, відповідно, до закінчення дії талону державного технічного огляду. Якщо строк дії талону державного технічного огляду чи, відповідно, строк до чергового проходження таким транспортним засобом обов`язкового технічного контролю є меншим ніж один рік, то внутрішній договір укладається на строк, що відповідає цілому числу місяців до дати чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю чи, відповідно, до закінчення дії талону державного технічного огляду. Звертаючись до суду з даним позовом, представник Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Група «Оберіг» посилався на те, що під час укладення\~\~ між сторонами\~\~полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо транспортного засобу «MERCEDES-BENZ», державний номерний знак [NUMBER] на один рік - до\~16.04.2024 включно, відповідач надав страховику неправдиву інформацію щодо наявності та строку дії протоколу ОТК, хоча строк попереднього протоколу ОТК закінчився 01.12.2021. При укладенні договору страхування сторони у даній справі виходили з того, що автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», державний номерний знак [NUMBER] , є технічно справним, тоді як у полісі зазначено, що транспортний засіб підлягає обов`язковому технічному контролю 16.04.2024. Отже сторони договору дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору. Разом з\~тим,\~представник ТОВ\~«Страхова група\~«Оберіг» під\~час укладення\~договору обов`язкового\~страхування (поліса),\~повинен був\~перевірити,\~на підставі наданого\~страхувальником для\~огляду страховику протоколу перевірки технічного стану цього транспортного засобу чи талону державного технічного огляду проходження цим транспортним засобом обов`язкового технічного контролю. Чи були дотримані вимоги Інструкції в цій частині представник позивача не зазначає та не надає докази на підтвердження цього. Таким чином, посилання позивача, що відповідач приховав від представника страхової компанії відомості щодо проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу, є недоведеними. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідач при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів діяв умисно та повідомив недостовірну інформацію стосовно предмету страхування. Таким чином позовні вимоги є необгрунтованими і задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed