Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про визначення місця проживання дітей. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 27 липня 2002 року між ним, [PERSON] та відповідачкою - [PERSON] , був укладений шлюб, який зареєстрований відділом РАЦС Крюківського РУЮ м. Кременчука Полтавської області, актовий запис №265. За час шлюбу у них з відповідачкою народилися діти: син - [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 24.10.2011 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивач зазначив, що після розірвання шлюбу діти постійно проживають з ним в с. Степове, Кременчуцького району Полтавської області. На даний час йому місце проживання [PERSON] не відоме. На даний час діти залишилися проживати разом із позивачем. Він позбавлений можливості вирішувати різного роду питання, що стосуються виховання дітей і потребують згоди матері (зняття з реєстраційного обліку, виїзд за кордон для оздоровлення, тощо). У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення нормальних умов проживання, оздоровлення та відпочинку дитини він вимушений звернутися до суду із вказаним позовом та визначити місце проживання дітей разом із ним. В судове засідання позивач не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відзив на позов, заяви про розгляд справи за її відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Приймаючи до уваги викладене, суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 липня 2002 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом РАЦС Крюківського РУЮ м. Кременчука Полтавської області, актовий запис №265, але 24.10.2011 шлюб було розірвано, що підтверджується рішенням Глобинського районного суду Полтавської області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданим 04 жовтня 2006 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №587 та неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданим 23.03.2009 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №178. З Висновку Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Глобинської міської ради про визначення місця проживання дітей, затвердженого рішенням виконавчого комітету Глобинської міської ради від 28 грудня 2023 року № 482 вбачається, що комісія з питань захисту прав дитини при виконкомі Глобинської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Згідно ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Принцип ст.6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини, тим більш, що поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, рівно як і батько дитини, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини батьки можуть реалізувати свої права шляхом домовленості між собою щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Обмеження у цьому разі стосується тільки місця проживання дитини до досягнення нею віку 14 років. Судом встановлено, що батько та мати дитини проживають окремо, неповнолітній [PERSON] , [INFO] та неповнолітній [PERSON] , [INFO] проживають разом з батьком [PERSON] . При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд погоджується з доводами позивача про те, що визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] за місцем його проживання буде відповідати їх інтересам, позбавить їх стресової ситуації, а тому суд вважає можливим визначити місце проживання дітей за місцем проживання їх батька [PERSON] .. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved