Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

12.12.2023 року КОНЦЕРН «МТМ» звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 15 724,36 грн., яка утворилась за період з 01.06.202020 року по 01.11.2023 року. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначив, що КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ», діючи на підставі статуту та чинного законодавства України, надав послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води відповідачам, які зареєстровані в квартирі, власником якої є [PERSON] , та знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Однак, [PERSON] та [PERSON] свої зобов`язання зі своєчасної оплати за надані послуги за встановленими тарифами не виконали, внаслідок чого, за останніми утворилась заборгованість в сумі 15 724,36 грн. за період з 01.06.2020 року по 01.11.2023 року. З цих підстав, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2023 року цивільну справу №333/11149/23 передано в провадження судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холоду Р.С. Ухвалою суду від 15.12.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 12.03.2024 року на адресу суду від КОНЦЕРНУ «МТМ» надійшли письмові пояснення, відповідно до яких позивач обґрунтовує заявлення позовних вимог саме на суму 15 724, 36 грн. за період з 01.06.2020 року по 30.11.2023 року та додає розрахунок заборгованості. В судовому засіданні представник позивача Тищенко Р.В. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити. При цьому зазначив, що відповідачі частково сплатили заборгованість за постачання централізованого опалення. Відповідач [PERSON] пояснила, що за адресою: [ADDRESS] , вона зареєстрована та проживає. Крім неї, за цією адресою зареєстрований її син [PERSON] , який проживає за іншою адресою, про наявність справи за позовом Концерну про стягнення з них заборгованості обізнаний та заперечень не має. [PERSON] визнала позовні вимоги, зазначивши про часткову сплату заборгованості за постачання централізованого опалення, про що надала суду підтверджуючі докази, у зв`язку з чим просила суд позов задовольнити частково. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. [PERSON] надала суду довідку з місця роботи [PERSON] , про те що з 04.03.2024 року по 29.03.2024 року останній перебуває у відрядженні в Миколаївській області. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог КОНЦЕРНУ «МТМ», виходячи з такого. Концерн «Міські теплові мережі» діє на підставі статуту, в до якого основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну. Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій, її збут та інше. Правовідносини між Теплопостачальною організацією та Споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення і типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затвердженими постановою КМУ віл 21.07.2005 року №630 та іншими нормативно-правовими актами України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1). Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 2). У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням (ч. 3). З матеріалів справи вбачається, що КОНЦЕРНОМ «МТМ» (виконавцем) за період з 01.06.2020 року по 30.11.2023 року надано послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 15 724,36 грн. Відповідно до Інформаційної довідки №357096385 від 05.12.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, житлова квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на праві приватної власності. Як вбачається з відповідей з Єдиного державного демографічного реєстру №364497, №364514 від 14.12.2023 року, відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно даних довідки щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води від 08.12.2023 року, отримувачами послуг за вказаною адресою є відповідачі, з особовим рахунком № [NUMBER] . Згідно вимог ст.ст. 67, 68 ЖК Української РСР, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання гарячої води та опалення. Відповідно до ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з … постачання теплової енергії, постачання гарячої води … Згідно ч.2 ст.6 вказаного Закону виконавцями комунальних послуг є: 3) послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація; 4) послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води. Частинами 1,3 статті 9 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно п.1 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №830, ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії, та індивідуальним і колективним споживачем, який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії, та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати. Відповідно до вказаних Правил надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. 02.10.2021 року на офіційному веб-сайті Концерну «Міські теплові мережі» опубліковано типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії. Згідно п.32 Правил плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. Пунктами п.35-37 Правил передбачено, що розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено судом, відповідачі зобов`язання з оплати наданих послуг в період з 01.06.2020 року по 30.11.2023 року належним чином не виконали, у зв`язку з чим за останніми утворилась заборгованість в сумі 15 724,34 грн. Згідно наданих відповідачем [PERSON] квитанцій, остання за січень-березень 2024 року сплатила Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість частково, в сумі 7 500 грн. Оскільки відповідачі довели часткову оплату заборгованості за надані послуги, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення основного боргу є такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме: в розмірі 8 224,36 грн. (15 724,34 грн.-7 500 грн.=8 224,36 грн.), з урахуванням погашеної суми заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2 481,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №11027 від 08.11.2022 року. Вказана сума судового збору є надлишково сплаченою, так як позов було подано в електронній формі, тому суд вважає за необхідне повернути Концерну «МТМ» суму судового збору в розмірі 333,80 грн. (2481,00 грн.-2147,20 грн.). Враховуючи, що відповідачі фактично визнали позов, суд дійшов до висновку про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача судового збору в розмірі 536,75 грн. з кожного, та повернення з державного бюджету Концерну «Міські теплові мережі» 50% сплаченого судового збору, що становить 1 073,50 грн.

Outcome: partial