Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-11 00:00:00

Позивач - акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» (далі - АО «ТАСКОМБАНК», Банк, позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості (далі - відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 119697,14 грн. та судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.11.2021 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3825757480 (далі - Кредитний договір). Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлений цим договором, а позичальник зобов`язуться повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно п.1.3 Кредитного договору Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту № 5757480, який є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до п. 1.2 умов Кредитного договору кредит надається позичальнику на наступних умовах: сума кредиту 88677,21 грн., строк користування - 60 місяців, річні проценти -0,01% від суми боргу за договором, щомісячні проценти 2,49% від суми кредиту. Відповідно до умов цього договору та Витягу з Реєстру прав вимоги від 17.12.2021 до Договору факторингу № 171221 від 17.12.2021, АТ «ТАСКОМБАНК» є новим кредитором відповідачки за кредитним договором № 3825757480 від 30.11.2021 року, про що достеменно відомо відповідачці. Разом з тим, відпровідачка свої зобов`язання за договором не виконує, у зв`язку із чим, на станом на 11.06.2023, відповідачка має заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 119697,14 грн., яка складається з наступного: 88084,86 грн. заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена), заборгованості по річним процентам (в т.ч. прострочена) - 9,17 грн., заборгованості по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 31603,11 грн. Враховуючи неналежне виконання відповідачкою своїх договірних зобов`язань, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованості в загальному розмірі 119697,14 грн. Ухвалою суду від 20.09.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача адвокат Задерецький В.А. 10.10.2023 року подавав до суду заяву про неможливість участі в судовому засіданні, ознайомлення з матеріалами справи та відкладення судовго засідання. 31.10.2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачка та її представник позовні вимоги не визнали та просили відмовити в задоволені заявлених позовних вимог в повному обсязі а також наддали клопотання про витребування доказів. Заявлену позицію аргументували тим фактом, що відповідач із АТ «ТАСКОМБАНК» договірних, кредитних відносин не мала, кредитних договорів не укладала та не підписувала. Також зазначили, зо відповідач із ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» також договірних відносин не мала, кредитів із вказаним товариством не укладала і не підписувала. З наданої позивачем копії Кредитного договору підписи, виконані від її імені не визнає як такі, що виконані не нею та ставить під сумнів що у позивача є в наявності оригінал Кредитного договору. 25.12.2023 року від позивача до суду надійшло заперечення на відзив та надані витребувані судом належним чином засвідченні копії документів. Позивач підтвердив свої аргументи, викладені у позовній заяві. Додатково зазначив, що позичальник ( [PERSON] ) булла належним чином повідомлена з усією необхідною інформацією, необхідної для свідомого вибору фінансової послуги а також підтвердив, що булла ознайомлена з інформацією про умови кредитування та загальну вартість кредиту виходячі із обраних позичальником умов кредитування. 17.12.2021 року права вимоги за Кредитним договором перейшли до позивача, про що йог обуло повідомлено належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з`явилися до зали судового засідання. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи в\~межах заявлених\~вимог та\~доведених обставин,\~приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 30.11.2021 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 3825757480, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в розмірі 88677,21 грн. на строк 60 місяців та сплатою процентів за користування кредитом на умовах передбачених в Паспорті кредиту № 5757480, який є невід`ємною частиною цього договору, які підписані особисто позичальником. Відповідно до умов Паспорту кредиту № 5757480 розмір процентів при наданні кредиту становить 5 % від суми кредиту у розмірі 3535,00 грн, щомісячні проценти складають 2,49 % від суми кредиту, 0,01% від суми боргу за договором. Загальні витрати за кредитом\~136042,66 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом\~221184,87 грн, реальна річна процентна ставка\~56,42 %. У випадку прострочення виконання своїх кредитних зобов`язань позичальник сплачує штраф в розмірі 1% від суми наданого кредиту за кожен факт виникнення прострочки відповідно до графіку платежів. Кредит відповідачкою було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, отже Кредитодавець, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі. Так, відповідно до платіжного доручення № I264767273 від 30.11.2021 року ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» перерахувало [PERSON] на особовий рахунок [NUMBER] грошові кошти у розмірі 70700,00 грн за КД 3825757480 від 30.11.2021 року. Також Банком були виконані інші платежі, передбачені умовами Кредитного договору та Паспортом кредиту (страхові платежі): 30.11.2021 року в розмірі 12484,21 грн. (Страховка ЗАТ СК ТАС - 0,2943 %), 30.11.2021 року в розмірі 650,00 грн. (Страховка ПАТ «СГ ТАС»), 30.11.2021 року в розмірі 659,00 грн. (Електроний ключ доступу до додатку «RADAR.Screen»),\~30.11.2021\~рокув розмірі 649,00 грн. (Електроний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA»). Також судом встановлено, що 17.12.2021 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено Договір факторингу № 171221, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» передає (відступає) АТ «ТАСКОМБАНК» за плату належні йому права вимоги, а АТ «ТАСКОМБАНК» приймає належні ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі прав вимоги. Згідно п. п. 2.1 - 2.3 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру прав вимоги згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру прав вимоги - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до реєстру прав вимоги від 17.12.2021 до Договору факторингу № 171221 від 17.12.2021, АТ «ТАСКОМБАНК» набуло права грошової вимоги до відповідача, що станом на 17.12.2023 складає 89720,33 грн. в т.ч. заборгованість за основним боргом в розмірі 888677,21 грн., заборгованість по річним відсоткам в розмірі 0,42 грн., заборгованість по щомісячним процентам в розмірі 1042,70 грн. 17.12.2021 Меморіальним ордером № 833437008 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» відбувся розрахунок за Договором факторингу № 171221 від 17.12.2021 року на загальну суму 467336417,92 грн. Факт отримання\~кредитних коштів\~відповідачем [PERSON] підтверджено також виписками по особовому рахунку клієнта за період часу з 30.11.2021 року по 25.07.2023 року включно. Виписка по рахунку згідно Переліку типових документів, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 578/5 від 12 квітня 2012 року, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом по справі. За такого, з наданої Банком виписки по особовому рахунку чітко прослідковується користування кредитними коштами а отже є доведений факт отримання [PERSON] кредиту та користування цим кредитом. Відповідач [PERSON] належним чином умов Кредитного договору не виконувала, погашення кредитних коштів не здійснювала. Детальними розрахунками заборгованості за вказаним кредитним договором підтверджено факт порушення відповідачем умов кредитного договору та не виконання зобов`язань, що випливають з них. Таким чином, відповідач взяті на себе зобов`язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені договором не виконує, термін сплати коштів порушено. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором, станом на 11.06.2023 року позивачем нарахована заборгованість у загальному розмірі 119697,14 грн., з яких 88084,86 грн. - заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена); 9,17 грн. - заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена); 31603,11 грн. - заборгованість по щомісячним процентами (в т. ч. прострочена). Доказів, які б спростовували надані позивачем розрахунки за кредитним договором № 3825757480 від 30.11.2021 року та доводили б повне виконання боржником кредитних зобов`язань відповідачем суду не надано. 11 травня 2023 року позивач надіслав відповідачу повідомлення - вимогу щодо дострокової сплати заборгованості за кредитним договором. Повернення кредиту та сплата нарахованих процентів мали бути здійснені відповідачем [PERSON] протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення, але в будь-якому випадку не пізніше 45 календарних днів з дня направлення банком повідомлення позичальнику. Зазначена вимога відповідачем не виконана. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по кредитному договору. У справі, що розглядається предметом розгляду є правовідносини сторін, що склалися у зв`язку з укладенням кредитного договору та договору позики. При вирішенні спору суд виходить з наступного правого регулювання. За приписами ч. ч. 1, 2 ст.\~202\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч. ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 634 ЦК України, передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України). У\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частина 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~визначає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 525\~Цивільного кодексу\~України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. За приписами статті 204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204\~ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1\~ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1079 цього кодексу\~визначено, що клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (ст. ст.\~530,\~631 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1\~ст. 530 ЦК України). Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 513 ЦК України\~визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно\~статті 514 ЦК\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги по суті - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою\~статті 1077 та ст. 1078 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Вказана правова позиція закріплена в постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у № справі № 2-1055/11. У зв`язку з тим, що до АТ «ТАСКОМБАНК» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] , суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення кредитної заборгованості на користь АТ «ТАСКОМБАНК». Згідно наданого розрахунку заборгованості, станом на 11.06.2023 року позивачем нарахована заборгованість у загальному розмірі 119697,14 грн., з яких 88084,86 грн. - заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена); 9,17 грн. - заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена); 31603,11 грн. - заборгованість по щомісячним процентами (в т. ч. прострочена). Доказів, які б спростовували надані позивачем розрахунки за кредитним договором № 3825757480 від 30.11.2021 року та доводили б повне виконання боржником кредитних зобов`язань відповідачем суду не надано. З урахуванням встановленого, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, слід дійти висновку, що відповідач не виконав взяті на себе певні зобовязання та належним чином в установлений договором строк не виконав зобовязання за кредитним договором № 3825757480 від 30.11.2021 року та має непогашену заборгованість. За такого суд приходить до висновку про порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб. Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені у вигляді судового збору в розмірі 2684,00 грн. На підставі ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, умовами кредитного договору,

Outcome: approved