Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-13 00:00:00

Адвокат Ковач І.В., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до КНП «Закарпатська обласна клінічна стоматологічна поліклініка» Закарпатської обласної ради про стягнення недоотриманої заробітної плати. В обґрунтовування своїх вимог зазначає, що згідно наказу №39 від 01.07.1994 року [PERSON] прийнята лікарем-стоматологом дитячим у відділенні стоматології дитячого віку в Закарпатській обласній клінічній стоматологічній поліклініці, яка в процесі реорганізації перетворена в КНП «Закарпатська обласна клінічна стоматологічна поліклініка». Зазначає, що розмір нарахованої та виплаченої заробітної плати позивачу в період з 01.01.2022 по 31.12.2023 відповідачем здійснено не в повному обсязі, що підтвреджено постановою КМУ №2 від 12.01.2022 року «Про деякі питання оплати праці медичних працівників закладів охорони здоров`я». Вказує, що загальна сума виплаченої заробітної плати згідно банківської довідки від 07.12.2023 року у період з 01.01.2022 по 21.12.2023 складає 111 986, 18 грн, однак, мінімальна заробітна плата позивача згідно постанови КМУ №2 від 12.01.2022 року по 31.12.2022 становить 20 000 грн (за місяць), а в період з 01.01.2023 по день подання позову неменше мінімальної заробітної плати отже, з врахуванням даних табелю обліку використаного робочого часу загальна сума заробітної плати з 01.01.2022 по 31.12.2023, яка підлягала виплаті, становить 303 099,58 грн. Згідно розрахунку недоотриманої заробітної плати позивачу в період з січня 2022 року по грудень 2023 року складає 223 746,04 грн. Позивач вважає, що розмір нарахованої та виплаченої їй заробітної плати не відповідає вимогам чинного законодавства та згідно поданого розрахунку просить стягунти з відаповідача недоотриману заробітну плату за січень 2022 грудень 2023 року у розмірі 223 746,04 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася та в матеріалах справи міститься заява її представника [PERSON] , відповідно до якої він просить розглянути справу у їх відсутності та задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечують. Представник відповідача повторно не скористався правом на участь у судовому засіданні, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи заперечень на позов до суду не надходило. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] Наказом №39 від 01.07.1994 року була прийнята на посаду лікаря стоматолога дитячого відділення стоматології дитячого віку в Закарпатській обласній клінічній стоматологічній поліклініці, яка в процесі реорганізації перетворена на КНП «Закарпатська обласна клінічна стоматологічна поліклініка», що підтвреджено відомостями з трудової книжки [NUMBER] . Згідно з довідкою Пенсійного фонду України форми ОК-5 у 2022-2023 рр., [PERSON] нарахована заробітна плата: в січні 2022 року в розмірі 6500.00 грн.; в лютому 2022 року 6500.00 грн.; в березні 2022 6500.00 грн.; в квітні 2022 року- 6500,00 грн.; в травні 2022 року- 6500,00 грн.; в червні 2022 року 6500,00 грн.; за липень 2022 року 6500,00 грн.; за серпень 2022 року 6500,00 грн.; за вересень 2022 6500,00 грн.; за жовтень 2022 6700,00 грн; за листопад 2022 6700,00 грн.грн; за грудень 2022 6700,00 грн.; в січні 2023 року в розмірі 8537,10 грн.; в лютому 2023 року 8537,10 грн.; в березні 2023 10157,25 грн.; в квітні 2023 року- 9744,95, грн; в травні 2023 року 12029,50 грн.; в червні 2023 року 8537,10 грн., в липні 2023 року 00,00 грн., в серпні 2023 року 00,00 грн., у вересні 2023 року 00,00 грн., в жовтні 2023 року 00,00 грн., листопад 2023 року 00,00 грн., в грудні 2023 року 00,00 грн. До матеріалів справи додано табелі обліку робочого часу за січень 2022 року січень 2023 року. Згідно тверджень позивача, на підставі постанови КМУ\~«Деякі питання\~оплати праці\~медичних працівників\~закладів охорони\~здоров`я»\~від 12.01.2022\~№2 позивач просить стягнути недоотриману заробітну плату за січень грудень 2022 року, січень грудень 2023 року у розмірі 223 746,04 грн, виходячи із розміру посадового окладу, визначеного у даному нормативному акті у розмірі 20 000 грн. Статтею 43\~Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Використання примусової праці забороняється. Не вважається примусовою працею військова або альтернативна (невійськова) служба, а також робота чи служба, яка виконується особою за вироком чи іншим рішенням суду або відповідно до законів про воєнний і про надзвичайний стан. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Використання праці жінок і неповнолітніх на небезпечних для їхнього здоров`я роботах забороняється. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст.\~1\~Закону України\~«Про оплату\~праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Статтею 2\~Закону України\~«Про оплату\~праці» визначена структура заробітної плати, за якою основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Постановою КМУ\~«Деякі питання\~оплати праці\~медичних працівників\~закладів охорони\~здоров`я»\~від 12.01.2022\~№2 установлено, що розмір нарахованої заробітної плати медичним працівникам закладів охорони здоров`я державної або комунальної форми власності за повністю виконану місячну (годинну) норму праці установлюється у межах фонду оплати праці на 2022 рік: на рівні не менше 20000 гривень лікарям (крім лікарів-інтернів) та професіоналам з вищою немедичною освітою, які допущені до медичної діяльності в закладах охорони здоров`я; на рівні не менше 13500 гривень для посад молодших спеціалістів з медичною освітою (фахових молодших бакалаврів), фахівцям з початковим рівнем (короткий цикл) вищої медичної освіти, першим (бакалаврський) рівнем вищої медичної освіти і магістрів з медсестринства. Згідно з постановою КМУ\~від 13.01.2023\~№28\~«Деякі питання\~оплати праці\~працівників державних\~та комунальних\~закладів охорони\~здоров`я» визнано таким, що втратив чинність пункт 1 постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 12\~січня 2022\~№2 Деякі питання оплати праці медичних працівників закладів охорони здоров`я, визначено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 1 січня 2023 року. Враховуючи вимоги вказаних нормативно-правових актів, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача за період січня 2022 року по грудень 2023 року у розмірі 223 746,04 грн. з урахуванням розміру заявлених позовних вимог. За змістом ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Разом з тим, особливість трудових правовідносин характеризується тим, що саме у роботодавця залишаються всі дані щодо праці найманого працівника, а тому саме роботодавець зобов`язаний надати такі відомості судові у разі виникнення трудового спору, та довести свої заперечення проти вимог працівника. Зазначене будь-яким чином не суперечить нормам цивільного процесуального законодавства. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст.\~81\~ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем було надано належні докази на підтвердження своїх тверджень, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Виходячи із положень пункту 2 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, такий підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved